Справа№592/2890/24
Провадження №2/592/1019/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

26 серпня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г.,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в приміщенні суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки житлового будинку та частки земельної ділянки як об`єкту права спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки і просить: 1. Виділити в натурі ОСОБА_1 наступні приміщення і надвірні будівлі домоволодіння: приміщення житлового будинку літ. «А-І»: коридор «2-4», площею 10,7 м2; житлова кімната «2-5», площею 11,4 м2. Приміщення житлової прибудови літ. «А1»: житлова кімната «2-3», площею 13,2 м2. Приміщення прибудови літ. «а5»: житлова кімната «2-1», площею 4,9 м2, кухня «2-2» площею 12,4 кв.м., санвузол «2-6» площею 6,9 кв.м. Господарські споруди: погріб літ. «п/г», 54/100 огорожі №1-4 (показано рожевим кольором в додатку №1 висновку експерта №1757 від 17.01.2024 року), що відповідає 54/100 часток, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності. 2. Виділити в натурі ОСОБА_1 , 54/100 часток земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0288га (288кв.м.), з урахуванням площі під будівлями, яка відображена жовтим кольором у додатку №1 до висновку експерта №3 від 30.01.2024р., припинивши право спільної часткової власності. 3. Стягнути з відповідача всі судові витрати.

До початку судового засідання представниця позивача адвокат Мазурова К.Д. надала суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивач, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась тричі 06.05.2024 року, 10.06.2024 року, 14.08.2024 року, 26.08.2024 року, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, відзив не подала.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи

Зі згоди представниці позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 є власником 54/100 часток житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку №3101 від 16.05.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Мазною Г.І. та витягом про державну реєстрацію прав №15392848 від 27.07.2007р., та є власником 54/100 часток земельної ділянки загальною площею 0,0533га, кадастровий номер :18:007:0008 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку №3104 від 16.05.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Мазною Г.І. та витягом ДРРП №362327240 від 18.01.2024р., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.8-14).

Іншим співвласником житлового будинку та земельної ділянки є ОСОБА_2 .

З метою з`ясування питання щодо технічної можливості виділу частки житлового будинку позивача в окремий об`єкт нерухомого майна, останній звернувся до судового експерта ОСОБА_3 з питанням: визначити варіант виділу приміщень житлового будинку та надвірних будівель споруд ОСОБА_1 , що знаходяться у спільній частковій власності та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням сформованого порядку користування та володіння будівлями та спорудами

У висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження №1757 від 17.01.2024р. експерт, відповідаючи на перше запитання, визначив:

Виходячи з нормативних вимог виділ частини житлового будинку літ. «А-I» з прибудовами і надвірними будівлями, що перебувають за адресою: АДРЕСА_1 в натурі, по сформованому порядку користування, можливий (а.с. 25-29).

ОСОБА_1 виділяються (показано рожевим кольором в додатку №1) наступні приміщення і надвірні будівлі домоволодіння: приміщення житлового будинку літ. «А-І»: коридор «2-4», площею 10,7 м2; житлова кімната «2-5», площею 11,4 м2. Приміщення житлової прибудови літ. «А1»: житлова кімната «2-3», площею 13,2 м2. Приміщення прибудови літ. «а5»: житлова кімната «2-1», площею 4,9 м2, кухня «2-2» площею 12,4 кв.м., санвузол «2-6» площею 6,9 кв.м.

Господарські споруди: погріб літ. «п/г», 54/100 огорожі №1-4.

На вирішення земельно-технічного дослідження поставлені наступні питання: визначити варіант виділу співвласнику ОСОБА_1 54/100 часток земельної ділянки загальною площею 0,0533га, кадастровий номер :18:007:0008, що перебуває у спільній частковій власності, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ?

У висновку земельно-технічного експертного дослідження №3 від 30.01.2024 року було визначено, що виділ частки земельної ділянки ОСОБА_1 обґрунтований та технічно можливий (а.с.39-50).

Співвласнику ОСОБА_1 на 54/100 часток виділяється земельна ділянка площею 0,0288га (288кв.м.), яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями.

З моменту набуття позивача та відповідача права спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.

Актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності.

Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України та ч.1 ст. 86 ЗК України, є спільною частковою власністю.

В той час, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає, як встановлено ст. 87 ЗК України, зокрема при придбані у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб

Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Однак, в ч. 1 ст. 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, що також знайшло своє відображення і в ч.1 ст. 88 ЗК України, відповідно до якої володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

У відповідності до ч. ч.1, 2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

На відміну від вказаного вище положення акту цивільного законодавства, яке надає право співвласнику майна здійснювати його поділ у натурі, ст. 88 ЗК України, як спеціальною нормою, яка регулює земельні правовідносини, передбачено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення.

Проте, наведені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України та ст. 88 ЗК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України та ст. 152 ЗК України, відповідно до яких кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності.

За таких обставин, оскільки сторони позбавлені досягти домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, призвело до не можливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.3 ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділу земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Як випливає з технічного паспорту житлового будинку, та технічної документації щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна технічна можливість щодо виділення частки позивача технічно можливий. Але стосовно технічної можливості виділу в натурі часток житлового будинку та земельної ділянки звичайно повинно бути з`ясовано шляхом призначення відповідної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, оскільки такі обставини потребують спеціальних знань у даній галузі.

Верховний суд України в п. 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Крім того, в абз.4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.

У випадку виділу в натурі земельної ділянки, то такий виділ землі базується за тими ж принципами та методичними підходами, які застосовуються до поділу житлового будинку, за виключенням того правила, що у випадку виділу в натурі частки земельної ділянки, співвласнику якому вона виділяється, надається право саме на ту частину землі, на якій розташована відокремлена частина житлового будинку, що виділяється співвласнику.

Про можливість об`єднання в одному позові вимог про поділ житлового будинку та виділ частки земельної ділянки в натурі, зазначив Верховний суд України, який п. 11 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що одночасно з розв`язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної часткової власності.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь витрат за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 8000,00 грн., то суд дійшов висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно договору № б/н від 16.02.2024 року ОСОБА_1 з однієї сторони, та ОСОБА_4 , що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/1674 від 27.09.2018 року, з іншої сторони, уклали договір про надання професійної правничої (правової) допомоги (а.с. 81).

Із змісту п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України вбачається, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 5 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 141 ЦПК України, а також їх документального обґрунтування.

Згідно товарному чеку № 21/1674 від 14.08.2024 року ОСОБА_5 було сплачено 8000,00 грн. за надання професійної правничої допомог (а.с. 80).

Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Із змісту п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України вбачається, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений судовий сбір в розмірі 3933,20 грн. (а.с. 58), вартість проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи в розмірі 11 073,00 грн.(а.с. 78, 79), витрати за звіт про оцінку житлового будинку та земельної ділянки 1400,00 грн.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 141, 280-282 ЦПК України, ст. 509, 526, 625 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки житлового будинку та частки земельної ділянки як об`єкту права спільної часткової власності задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , наступні приміщення і надвірні будівлі домоволодіння: приміщення житлового будинку літ. «А-І»: коридор «2-4», площею 10,7 м2; житлова кімната «2-5», площею 11,4 м2. Приміщення житлової прибудови літ. «А1»: житлова кімната «2-3», площею 13,2 м2. Приміщення прибудови літ. «а5»: житлова кімната «2-1», площею 4,9 м2, кухня «2-2» площею 12,4 кв.м., санвузол «2-6» площею 6,9 кв.м. Господарські споруди: погріб літ. «п/г», 54/100 огорожі №1-4 (показано рожевим кольором в додатку №1 висновку експерта №1757 від 17.01.2024 року), що відповідає 54/100 часток, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності.

Виділити в натурі ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 54/100 часток земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0288га (288кв.м.), з урахуванням площі під будівлями, яка відображена жовтим кольором у додатку №1 до висновку експерта №3 від 30.01.2024р., припинивши право спільної часткової власності.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 3933,20 грн., вартість проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи в розмірі 11 073,00 грн., витрати за звіт про оцінку житлового будинку та земельної ділянки 1400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: І.Г. Бичков