Справа № 639/3731/14-ц
Провадження № 6/639/221/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Борисенка О.О.,

секретаря судового засідання Пивоварової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

встановив:

12.08.2024 до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Заява сформована в системі «Електронний суд» та підписана представником заявника ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності.

Заявник просить суд замінити стягувача у виконавчих листах у справі № 639/3731/14-ц за позовом ТОВ «ОТП «Факторинг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості у розмірі 243170,32 грн, з ТОВ «ОТП «Факторинг» на правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс».

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що 22.10.2014 Жовтневим районним судом м. Харкова ухвалено рішення у справі № 639/3731/14-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості у розмірі 243170, 32 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 22712,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 240202,96 грн, з пені за прострочення виконання зобов`язання 280,58 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 2967, 36 грн. На виконання рішення суду видані виконавчі листи, рішення суду на сьогоднішній день не виконано. 21.06.2024 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір відступлення прав вимоги № 06/2024/2-ДФ, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № ML708/019/2008 від 30.01.2008, та ТОВ «Діджи Фінанс» набуло прав нового кредитора.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.08.2024 заяву передано в провадження судді Борисенка О.О. (а.с.184).

12.08.2024 ухвалою суду прийнято до провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником та призначено судове засідання (а.с.210-211).

Учасники справи повідомлялися судом належним чином (згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України) про дату, час і місце судового засідання, проте, у судове засідання повторно не з`явилися.

Заявник ТОВ «Діджи Фінанс» у заяві про заміну стягувача просив розгляд заяви здійснювати за відсутності представника заявника.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, та за заявою заінтересованої особи ОСОБА_1 від 21.08.2024, ухвалою суду від 21.08.2024 відклав судовий розгляду справи (а.с.221, 223-224).

В день розгляду заяви 05.09.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_4 про відкладення судового засідання у зв`язку з консультацією з юристом.

Водночас, у цій справі заінтересованими особами є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та особою ОСОБА_4 до заяви не долучені документи на підтвердження зміни її прізвища, тобто не підтверджена обставина, що заявник ОСОБА_4 є учасником справи.

За змістом ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив таке.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.10.2014 у справі № 639/3731/14-ц, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № ML708/019/2008 від 30.01.2008 у розмірі 243170, 32 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 22712,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 240202,96 грн, з пені за прострочення виконання зобов`язання 280,58 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 2967, 36 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір по 1827,00 грн з кожної(а.с.154-155).

На підставі заяви від 06.11.2014 Жовтневий районний суд м. Харкова 19.01.2015 видав представнику ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виконавчі листи (а.с.158,163).

21.06.2024 між ТОВ «Діджи Фінанс» (Фактор) та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (Клієнт) укладено договір факторингу № 06/2024/2-ДФ, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплений печаткою, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо боржників ТОВ «ОТП Факторинг Україна», у тому числі майнових поручителів, зокрема за кредитним договором № ML708/019/2008 від 30.01.2008 до боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 . Загальна вартість прав вимоги за договором становить 1998182,00 грн (п.7.1). Договір набирає силу з моменту його підписання сторонами (п.13.1.)

Факт набуття заявником статусу нового кредитора та отримання права грошової вимоги за кредитним договором № ML708/019/2008 від 30.01.2008 до боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 підтверджується копією договору факторингу № 06/2024/2-ДФ від 21.06.2024; копією акту № 1 приймання-передачі Реєстру Боржників до договору факторингу № 06/2024/2-ДФ від 21.06.2024; копією платіжної інструкції про сплату ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 1998182,00 грн за договором факторингу № 06/2024/2-ДФ від 21.06.2024; копією реєстру боржників (Додаток № 1 до договору факторингу № 06/2024/2-ДФ від 21.06.2024 (а.с.192, 198, 202, 206-208).

Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ТОВ «Діджи Фінанс» код 42649746 зареєстроване у Реєстрі 12.11.2022, види економічної діяльності: надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення); інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) (а.с.193).

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Порядок заміни сторони виконавчого провадження визначено статтею 442 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За змістом ч. 1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно з частиною 1 статті 55 ЦПК України (процесуальне правонаступництво) у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Правонаступництвом у виконавчому проваджені є заміна кредитора з переходом до нього права вимоги до боржника, і такий кредитор у силу ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» має право звернутися про заміну сторони виконавчого провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналіз частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок договору: купівлі-продажу чи міни (частина тертя статті 656 ЦК України; дарування (частина друга статті 718 ЦК України; факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої сторони. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Аналогічна правова позиція міститься і у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190), у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Крім того, стаття 442 ЦПК України є імперативною нормою, оскільки у ній визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Оскільки підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальних правовідносинах (ст. 512, 514 ЦК України), заміна сторони правонаступником може на будь-якій стадії провадження по справі, до повного виконання своїх зобов`язань боржником.

Відповідно до правової позиції, що висловив Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 про те, що заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 зазначено, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України суд у контексті аналогічних обставин цієї справи щодо правонаступництва кредитора враховує вказані висновки щодо застосування зазначених норм права, що викладені в постановах Верховного Суду.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому, зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

При цьому згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Суд зауважує, що рішення суду, яке було ухвалено на підставі договорів, лише підтверджує передбачене договорами право і тому правонаступництво за цими договорами, не припиняється внаслідок такого рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступникомпідлягає задоволенню.

Керуючись ст. 247, 260, 261, 442, 446 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Замінити вибулого стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»() у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів у справі № 639/3731/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитним договором № ML708/019/2008 від 30.01.2008 у розмірі 243170 (двісті сорок три тисячі сто сімдесят) грн 32 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 22712,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 240202,96 грн, з пені за прострочення виконання зобов`язання 280,58 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 2967, 36 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 05.09.2024.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО