Провадження № 2-с/127/175/24
УХВАЛА

26 серпня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 31 липня 2024 року в справі №127/25171/24,

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2024 року Вінницьким міським судом Вінницької області в справі №127/25171/24 виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01 жовтня 2023 року по 31 травня 2024 року в сумі 2615,58 грн, нараховані на заборгованість інфляційні втрати в сумі 25,52 грн та 3% річних в сумі 11,75 грн, а також судовий збір в розмірі 302,80 грн.

22 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування вказаного судового наказу, зазначаючи про те, що заявлена до стягнення сума заборгованість за послугу розподілу природного газу у розрахунковому періоді з 01 жовтня 2023 року по 31 травня 2024 року, є необґрунтованою та безпідставною. Заявник зазначає, що він придбав у власність будинок, по якому надавались вказані комунальні послуги, лише 31 січня 2024 року, а в березні 2024 року уклав з постачальником послуг договір з розподілу природного газу. Підстави для обліку попереднього обсягу спожитого природного газу та його нарахування як заборгованості у вимогах про стягнення до нового власника будинку вважає неправомірним. Вказує також на обставину заміни у квітні 2024 року в квартирі індивідуального лічильника з обліку споживання природного газу, який на момент установки мав показник з суттєвою різницею об`ємів споживання природного газу від обсягу, що визначений стягувачем у розрахунковому періоді. З вказаного приводу звертався до постачальника із заявою щодо здійснення перерахунку та коригування обсягу спожитого ним газу, але на даний час це питання не було вирішено.

Отже, заявником оспорюється правомірність нарахування та стягнення з нього заборгованості, оскільки на його думку не убачається безспірності стягнення та самого права вимоги стягувача по виниклій заборгованості у заявленому розмірі, а тому просить скасувати виданий судовий наказ.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Як слідує з матеріалів справи, заявник 15 серпня 2024 року отримав судовий наказ №127/25171/24 від 31 липня 2024 року поштовим засобом зв`язку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а 22 серпня 2024 звернувся із заявою про скасування судового наказу, тобто з додержанням вимог статті 170 ЦПК України.

Тобто, за наведених обставин не убачається пропуску строку заявником, визначеного ст. 170 ЦПК України, для подання цієї заяви.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що є всі підстави для скасування судового наказу, оскільки в даних правовідносинах існує спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 171 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити повністю.

Скасувати судовий наказ, виданий 31 липня 2024 року Вінницьким міським судом Вінницької області в справі № 127/25171/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про стягнення в порядку наказного провадження з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01 жовтня 2023 року по 31 травня 2024 року в сумі 2615,58 грн, нараховані на заборгованість інфляційні втрати в сумі 25,52 грн та 3% річних в сумі 11,75 грн, а також судовий збір в розмірі 302,80 грн.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» його право на звернення до суду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: