Справа №534/1792/23
Провадження №2/534/481/23
20 серпня 2024 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі суду: головуючого судді Комарової Д.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Савченко Я.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить (з урахуванням уточнених позовних вимог) визнати за нею право особистої приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявлені вимоги мотивує тим, що з 07.05.1988 по 08.08.2023 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Та нею як членом ЖБК № 7/144 було отримано квартиру АДРЕСА_2 та сплачено пайові внески за квартиру в сумі 2 392,78 руб 02.12.1986, тобто до укладення шлюбу. Тому просить визнати право особистої приватної власності на зазначену квартиру.
Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 12.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явились.
Представник позивача звернулася до суду з клопотанням, в якому просить розгляд справи провести у її відсутність та у відсутність позивача, а також просить змінені позовні вимоги задовольнити повністю. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач, будучи повідомленим у встановленому законом порядку, до суду не з`явився, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надав, клопотань про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надходило.
Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Керуючись вимогами ч.1 ст.281 ЦПК України, 20.08.2024 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що з 07.05.1988 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області 08.08.2023. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про укладення шлюбу (зворотній бік а.с.11) та рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області (а.с.12).
Розпорядженням голови Комсомольської міської ради №614-р від 21.08.1993 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , власником якої зазначено позивача ОСОБА_1 (а.с.22).
Ордер на житлове приміщення виданий ОСОБА_3 30.10.1986, як члену ЖБК № 7/144 (зворотній бік а.с.21).
Через Ощадну касу № 8210/02 02.12.1986 позивач перерахувала 2 392,78 на рахунок ЖБК 7/144 в плату позики/кредиту (а.с.24).
Розпорядженням голови Комсомольської міської ради народних депутатів Полтавської області № 614 від 21.08.1993 «Щодо оформлення права власності на кооперативні квартири у ЖБК м. Комсомольська» Кременчуцькому МБТІ доручено оформляти право власності на виплачені кооперативні квартири, видавати свідоцтва про право власності на кооперативні квартири та провести реєстрацію правових документів (а.с.34).
Відповідно до архівного витягу №52 від 15.06.2023 з виписки з протоколу зборів уповноважених ЖБК 7/144 від 06.10.1986 слідує, що зборами було вирішено прийняти ОСОБА_3 в члени ЖБК 7/144 та виділити їй звільнену однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , площею 16,8 кв.м. на склад сім`ї 2 особи (син ОСОБА_4 1984 р.н.). ОСОБА_3 є членом сім`ї члена кооперативу та перебуває у міськвиконкомі у черзі на отримання однокімнатної кооперативної квартири (а.с.33).
У архівному витязі №51 від 15.06.2023 із рішення виконавчого комітету Комсомольської міської ради народних депутатів Полтавської області №404 від 16.10.1986 "Об утверждении решения уполномоченных членов ЖСК 7/144" від 06.10.1986 зазначено, що вказаним рішенням виконкому затверджено вищезазначене рішення уповноважених членів ЖБК №7/144 від 06.10.1986 щодо прийняття в члени ЖБК ОСОБА_3 з виділенням однокімнатної квартири АДРЕСА_3 на склад сім`ї (син ОСОБА_5 ) як члену сім`ї члена ЖБК (проживає разом з дідусем - Еберлінг) п.56 Типового статуту (зворотній бік а.с. 32).
Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Порядок створення ЖБК (на час утворення кооперативу), його діяльність, а також права і обов`язки членів ЖБК та членів їх сімей визначався Житловим кодексом Українcької РСР, Постановою Ради Міністрів УРСР за № 297 від 27.06.1972 року «Про затвердження типового статуту ЖБК» (з наступними змінами), Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 р. № 186 (з наступними змінами), постановою Кабінету Міністрів України "Про дальший розвиток житлово-будівельної (житлової) кооперації" № 593 від 20.10.1992 р., нормами Цивільного кодексу Української РСР, Законом СРСР "Про власність в СРСР", прийнятим 06.03.1990 р. і введеним в дію з 01.07.1990 р., а згодом закріплений у Законі України "Про власність" від 07.02.1991 р., окремими законами та нормативно-правовими актами.
ЖБК діє на підставі статуту, прийнятого відповідно до Типового статуту або Примірного статуту, зареєстрованого у встановленому законом порядку.
У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником, а відтак набуває всіх правомочностей, які мають власники іншого житла. Для вчинення такого викупу немає потреби укладати спеціальний договір.
Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач 06.10.1986 перерахувала грошові кошти в сумі 2 392,78 на рахунок ЖБК 7/144 в плату позики/кредиту, тобто кошти за раніше викуплену квартиру вибувшим членом кооперативу. Що доводить, що позивач набула право власності на вказану квартиру з моменту перерахування коштів та до укладення шлюбу з відповідачем.
Відповідно до ст. 133 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, вправі вступити до житлово-будівельного кооперативу і одержати в ньому квартиру.
Згідно ст. 141 Житлового кодексу Української РСР, особі, прийнятій до членів житлово-будівельного кооперативу, за рішенням загальних зборів членів кооперативу, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, надається окрема квартира, що складається з однієї чи кількох кімнат, відповідно до кількості членів сім`ї, суми її пайового внеску і граничного розміру жилої площі, передбачуваного Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу. Заселення квартир у будинку житлово-будівельного кооперативу провадиться за ордерами, що видаються виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.
Відповідно до ст.142 Житлового кодексу Української РСР член житлово-будівельного кооперативу, який потребує поліпшення житлових умов (частина друга і третя статті 134), має переважне право на одержання квартири, що звільнилася в будинку цього кооперативу.
Як вбачається з матеріалів справи, протоколом зборів уповноважених ЖБК 7/144 від 06.10.1986 вирішено прийняти ОСОБА_3 в члени ЖБК 7/144 та виділити їй звільнену однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , площею 16,8 кв.м. на склад сім`ї 2 особи (син ОСОБА_4 1984 р.н.). Що також підтверджується ордером на житлове приміщення, виданим ОСОБА_3 як члену ЖБК № 7/144 та розпорядженням голови Комсомольської міської ради №614-р від 21.08.1993 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , власником якої являється позивач ОСОБА_1 .
З 07.05.1988 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, ордер на житлове приміщення виданий ОСОБА_3 30.10.1986 як члену ЖБК № 7/144, пайовий внесок за квартиру сплачено 02.12.1989, тобто до укладення шлюбу.
Нормами частини 3 статті 5 ЦК України встановлено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Таким чином, оскільки спірне майно було придбане 1986 році, правовий статус цього майна повинен регулюватися нормами КпШС в редакції, що діяла на момент придбання квартири.
Частиною першою статті 24 КпШС встановлено, що майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Таким чином спірна квартира не є спільною сумісною власністю подружжя Байцурів, оскільки фактично право власності на спірну квартиру ОСОБА_6 на була до укладення шлюбу, незважаючи на те, що офіційно зареєстровано вже після одруження.
Таким чином, виходячи з норм сімейного права, що передбачають поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, спірна квартира не може бути предметом акого поділу, оскільки є особистою приватною власністю позивача. Зазначені обставини повністю доведено матеріалами справи, отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 6 636 грн 88 коп.
Управлінню Державної казначейської служби України у м. Горішні Плавні Полтавської області повернути ОСОБА_1 сплачений на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 судовий збір у сумі 1 415 грн 12 коп. за квитанцією № 2003756 від 07.08.2023.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Суддя Д.Ю. Комарова