Справа № 675/1226/24
Провадження № 2/675/556/2024
У Х В А Л А

02 вересня 2024 року Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Столковського В. І., з участю: секретаря судового засідання Половенко Н. О., представника позивача адвоката Каруна В. П., представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Ізяслав цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області про зобов`язання передати у власність земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

У провадженні Ізяславського районного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області про зобов`язання передати у власність земельну ділянку.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Карун В. П. звернувся до суду з заявою про поновлення позивачу строку для постановки визначених ч. 1 ст. 93 ЦПК України питань по суті справи. В обґрунтування клопотання вказує, що при зверненні до суду з позовом ОСОБА_2 не скористався своїм правом на постановлення відповідних запитань відповідачу у зв`язку з недостатністю інформації та необґрунтованістю рішення відповідача про відмову у виділенні земельної ділянки. Окрім того, на реалізацію такого права вплинула неможливість своєчасного отримання правової допомоги у зв`язку з воєнним станом, через що договір про надання правової допомоги позивачем був укладений лише 23 серпня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 29 вересня 2022 року по справі № 500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції).

Слід зазначити, що вищевказана справа розглядається судом у період дії воєнного стану.

Верховний суд у вказаній вище постанові, окрім іншого, зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами, апеляційними й касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст.ст. 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції.

Ураховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд з прав людини у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Статтею 6 Конвенції визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

При цьому суд зважає на важливість подання кожною стороною процесу письмових заяв та доказів по суті справи, оскільки саме на підставі таких заяв та поданих доказів буде розглядатися справа по суті.

Виходячи з наведеного, враховуючи незначний час, який минув з моменту закінчення строку, встановленого законом для постановки визначених ч. 1 ст. 93 ЦПК України питань по суті справи, суд погоджується з доводами представника позивача, викладеними ним у обґрунтування заяви про поновлення відповідного процесуального строку, та вважає причини пропуску такого строку поважними, а тому пропущений ним строк підлягає поновленню.

Із урахуванням наведеного, слід повідомити відповідача про необхідність надання вичерпної відповіді на поставлені позивачем у письмовій заяві про опитування запитання відповідно до вимог ст. 93 ЦПК України.

У силу п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України суд відкладає підготовче засідання в інших випадках, коли питання, визначені ч. 2 ст. 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 93, 127, 198, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника позивача адвоката Каруна Вадима Петровича задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску та поновити встановлений законом процесуальний строк на подання заяви про письмове опитування відповідача як свідка.

Повідомити відповідача Ізяславську міську раду Шепетівського району Хмельницької області про необхідність надати вичерпну відповідь на постановлені представником позивача у заяві про письмове опитування від 02 вересня 2024 року запитання, яка повинна бути подана до суду не пізніш як за 5 (п`ять) днів до підготовчого засідання, яке відбудеться о 10 год. 00 хв. 03 жовтня 2024 року у формі заяви свідка.

Копія такої заяви свідка (відповідача) у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання (позивачу).

Вимоги до змісту та форми заяви свідка передбачено ч. 4 ст. 93 ЦПК України.

Суд роз`яснює, що відповідач має право відмовитись від надання відповіді на поставлені запитання у випадках, передбачених ч. 6 ст. 93 ЦПК України.

За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання (ч. 7 ст. 93 ЦПК України). Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.

Підготовче засідання відкласти та призначити наступне судове засідання на 03 жовтня 2024 року на 10 год. 00 хв. у приміщенні суду в м. Ізяслав.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: В. І. Столковський