Справа № 522/2802/24
Провадження № 2/522/3575/24
20 серпня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Шенцевої О.П.,
при секретарі Міщенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Морська симфонія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління комплексом, -
До Приморського районного суду м. Одеси 26.02.2024 року надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Морська симфонія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати послуг з управління комплексом, пені, інфляційних витрат та трьох відсотків річних у розмірі 160381,25 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.12.2020 року між ТОВ «Керуюча компанія «Морська симфонія» та ОСОБА_1 був укладений Договір № 2006 про надання послуг з управління комплексом. Позивач відповідно до Угоди від 09 листопада 2018 року «Про визначення Управителя та передачу об`єкта», укладеного між позивачем та ТОВ «ТЕРРАКС» ЛТД, є управителем сімейно-оздоровчого комплексу, який розташований за адресою: м. Одеса, провул. Морехідний, 2-А. ТОВ «ТЕРРАКС» ЛТД є забудовником вказаного комплексу.
Позивач вказує, що відповідач є користувачем апартаментів № 2006 у вказаному комплексі.
Ухвалою суду від 28.02.2024 року по справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 02.04.2024 року.
У судове засідання 20.08.2024 року сторони не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином,відзив суду не надала. Заяв по суті справи також відповідачкою не було надано.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позовної заяви частково, виходячи з наступного.
09.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАКС» ЛТД та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Морська симфонія» було укладено угоду про визначення управителя та передачу об`єкту.
01 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Морська симфонія» та ОСОБА_1 було укладено договір № 2006 про надання послуг з управління комплексом.
Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення коштів за отримані послуги з управління комплексом на підставі Договору №2006 про надання послуг з управління комплексом від 01.12.2020 року.
Згідно з п.п. 1-2. Договору Управитель зобов`язується за винагороду надавати Споживачу послуги з управління комплексом, а Споживач зобов`язується оплачувати йому послуги з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Вказані послуги надаються власними силами. Для виконання окремих видів робіт (послуг) Управителем можуть залучатись відповідні спеціалізовані організації та підприємства на підставі окремих договорів.
За п. 3. Кожен із Споживачів має право одержувати від Управителя своєчасно та належної якості послуги з управління згідно із умовами цього договору.
Згідно з п. 4. Кожен із Споживачів зобов`язаний оплачувати Управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором.
Відповідно до п. 5. Управитель має право вимагати від Споживачів оплату наданих послуг з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором.
Згідно з п. 6. Управитель зобов`язаний забезпечувати належне управління комплексом відповідно до нормативних вимог і цього договору, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.
У відповідності до п. 8. Споживач оплачує послуги з управління, послуги з утримання будинку, прибудинкової території, поточний ремонт майна комплексу загального користування; вивезення побутових відходів; охорона, із розрахунку вартості за 1 м.кв. площі приміщення Споживача - 19,60грн. (дев`ятнадцять гривень 60 копійок) з ПДВ, та/або одного машино-місця Споживача - 364,24 грн. (триста шістдесят чотири гривні 24 копійки) з ПДВ. Затверджена Управителем Калькуляція послуг з управління розміщується в електронному вигляді на офіційному сайті Управителя, є однаковою та загальнодоступною для всіх Споживачів.
За п. 9. Окремій компенсації (відшкодуванню) Споживачем підлягає спожита електрична енергія (з окремим додаванням розрахункових втрат мережі від 5% до 10%), водопостачання та водовідведення, кондиціювання повітря згідно індивідуальних приборів обліку.
Пунктом 10 передбачено, що окремій компенсації (відшкодуванню) Споживачем підлягає вартість придбаного газу для виготовлення теплової енергії з метою забезпечення належного функціонування приміщень Споживачів та майна комплексу загального користування згідно розрахунку.
Згідно з п. 11. плата за послуги з управління та грошова компенсація (відшкодування), наведені в п.п. 8-10, нараховуються Управителем до сплати Споживачем щомісяця до 10 числа місяця, наступного за звітним. Плата за послуги управління та грошова компенсація (відшкодування) сплачується Споживачем на рахунок Управителя, що вказаний в реквізитах цього Договору не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним на підставі рахунка Управителя. Рахунок на оплату послуг з управління та компенсації (відшкодування) Споживач отримує особисто від Управителя. За бажанням Споживача рахунок на оплату послуг з управління та компенсації (відшкодування) Споживач може отримувати на електронну адресу Споживача. Споживач вживає заходів для отримання рахунку Управителя та його оплати, не здійснення заходів для отримання рахунку не є підставою для не оплати послуг управління та компенсації (відшкодування). За бажанням Споживача оплата може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.
Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає послуги з управління комплексом.
Відповідно до п. 19 Договору, споживач несе відповідальність за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за послуги з управління будинку у вигляді пені, розмір якої становить 0,1 відсотка суми простроченого платежу, яка нараховується за кожен день прострочення, а загальний розмір пені не може перевищувати 100% розміру заборгованості.
Відповідно до актів надання послуг та розрахунку заборгованості за договором про надання послуг з управління комплексом, загальний розмір заборгованості за управління комплексом у період з січня 2021 року по грудень 2023 року становить 115332,34 гривень (а.с. 73).
Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що до житлово-комунальних послуг належать: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.
У ч.1 ст. 10 Закону вказано, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Як вбачається з Відповіді № 483439 від 07.03.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відповідач є власником нежитлових приміщень, в тому числі приміщення 2006 за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до вказаного договору, "споживачем" є особа, яка набула майнові права та/або речове право на приміщення, що підтверджується наявністю у нього правовстановлюючого документа про приватну власність або Акту приймання-передачі, або договору комісії чи договору купівлі-продажу майнових прав від Замовника будівництва сімейно-оздоровчого комплексу, яке розміщене в комплексі за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно договору "Приміщення споживача" - апартементи або інше(і) нежитлове відокремлене(і) приміщення та/чи місце(я) для паркування авто, на яке(і) набуте речове або майнове право, що підтверджується наявністю у нього правовстановлюючого документа про приватну власність, або Акту приймання-передачі, або договору комісії чи договору купівлі-продажу майнових прав складеного із Замовником будівництва Сімейно-оздоровчого комплексу, яке розташоване в сімейно-оздоровчому комплексі за адресою: АДРЕСА_2 .
У відповідності до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч.3 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
На підставі наданих суду доказів, було встановлено, що та ТОВ «КК «МОРСЬКА СИМФОНІЯ» надає послуги з управління комплексом за адресою: м. Одеса, провул. Морехідний, 2-А, та з яким ОСОБА_1 уклала договір про надання послуг з управління комплексом №2006 від 01.12.2020 року, проте, всупереч умовам договору не сплачує надані йому послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Таким чином, суд вважає доведеним наявність заборгованості за договором про надання послуг з управління комплексом у розмірі 115332,34 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача, як споживача таких послуг.
Також, позивачем долучено Вимогу № 2006 від 08.11.2023 яку нібито було направлено відповідачу з зазначенням необхідності погасити заборгованість за надані послуги, однак жодних доказів направлення вказаної вимоги та отримання її відповідачем до суду не надано.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання послуг з управління комплексом № 2006 від 01.12.2020 року загалом становить 160381,25 гривень, та складається з:
- заборгованість за договором з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення 128571,08 гривень;
- три проценти річних 3246,14 гривень.
Щодо нарахування пені, інфляції та 3 % річних, суд зазначає наступне.
При визначенні розміру нарахувань відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, суд виходить з відомостей, зазначених у розрахунках, з якими погоджується, а відтак розмір інфляційних втрат та 3% річних вважає вірним.
Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, у тому числі на території Дніпропетровської області, який триває до теперішнього часу.
Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану викладено у новій редакції:
1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015 №285);
припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015 №285);
стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24.02.2022 з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 Про облік внутрішньо переміщених осіб, або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015 № 285);
нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24.02.2022 за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території..
Таким чином, відповідно до вказаної постанови від 29.12.2023 №1405, яка набрала чинності 30.12.2023, з 30.12.2023 урядом скасовано дію мораторію на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням, за виключенням територій, де ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації). Оскільки м. Одеса не належить до переліку таких територій, позивач вправі здійснювати нарахування пені на заборгованість, починаючи з 30.12.2023. Розмір нарахувань пені, інфляційних нарахувань, процентів річних на заборгованість, утворену з 24.02.2022 року по 30.12.2023 року є помилковим та не підлягає задоволенню.
Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно з ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
За таких обставин, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги є частково доведеним, а тому підлягають задоволенню частково.
Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог на загальну суму 115332,34 грн., що становить 71,91 % від заявленої ціни позову в розмірі 160381,25 грн., з відповідача підлягають стягненню у розмірі 2177,48 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12,13,76,77,141,259,263,264,265,268,272,273, 280-282, 352, 354 ЦПК України ЦПК України, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Морська симфонія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління комплексом задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя