РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/2542/23

Пров. №2/766/1767/24

28.06.2024

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

за участю секретаря судових засідань Тицко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області цивільну справу за позовом заступника керівника Херсонської обласної прокуратури, яка діє в інтересах Держави, до Херсонської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійним рішення Херсонської міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, зобов`язання повернення земельної ділянки попередньому власнику, -

ВСТАНОВИВ:

Херсонська обласна прокуратура, діючи в інтересах Держави, звернулася до суду із вказаною позовною заявою до Херсонської міської ради та ОСОБА_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що пунктами 1, 2 рішення Херсонської міської ради від 10.10.2008 № 982 затверджено проект землеустрою із землеустрою щодо складання державних актів для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) та передано у власність із земель запасу ОСОБА_1 (п.49 додатку до рішення) земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_1 .

Управлінням земельних ресурсів у місті Херсоні 10.04.2009 ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія та номер ЯЕ0950993, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1AA71300347. 03.04.2014 державним реєстратором Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні Шевченко Т.А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :03:003:0144 площею 0,06 га.

Відповідно до ст. 1, ч.4 ст.3, ч.2 ст. 12, ст. 19 Закону України «Про планування і забудову територій», ст.ст. 17-20 «Про основи містобудування», ДБН Б-1-3-97, в редакціях діючого на час виникнення спірних відносин, містобудівна документація це затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюються планування, забудова та інше використання територій. Генеральний план населеного пункту містобудівна документація, яка визначає принципові визначення розвитку, планування, забудови та іншого використання територій населеного пункту. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з питань забудови та іншого використання територій, вибору, вилучення (викупу) і надання земельних ділянок для містобудівних потреб приймаються в межах, визначених закопом відповідно до містобудівної документації за погодженням із спеціально уповноваженими органами з питань містобудування і архітектури.

Генеральний план міста, селища с основним видом містобудівної документації з планування територій населеного пункту, призначеним для обґрунтування (розроблення та реалізації) довгострокової політики органу місцевого самоврядування в питаннях використання і забудови територій.

Відповідно до ст. ст. 10-12 Закону України «Про планування і забудову території», в редакції, що діяла на час прийняття спірного рішення, планування територій на місцевому рівні забезпечується відповідними місцевими радами та їх виконавчими органами, відповідно до їх повноважень, визначених законом, і полягає у розробленні та затвердженні генеральних планів населених пунктів, схем планування територій на місцевому рівні та іншої містобудівної документації, регулюванні використання їх територій, ухваленні Ta реалізації відповідних рішень про дотримання містобудівної документації. Відповідно до генеральних планів населених пунктів міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок, надання дозволу на будівництво об`єктів містобудування.

Рішенням виконкому Херсонської міської ради народних депутатів від 18.10.1977 № 853/20, затверджено санітарно-захисну зону Херсонського нафтопереробного заводу шириною у 1 000 метрів відповідно до встановлених санітарних норм, у зв`язку із переведенням нафтопереробного заводу на переробку сірнистих нафтопродуктів.

Встановлено, що земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_1 перебуває в санітарно-захисній смузі Херсонського нафтопереробного заводу та в зоні зелених насаджень.

Вказане підтверджено листом Херсонської міської військової адміністрації від 05.06.2023 8-1639-11/26, до якого додано викопіювання з Генерального плану м. Херсона, який затверджено рішенням Херсонської міської ради 26.12.2003 за № 443, планом зонування території м. Херсона, на якому нанесено зазначену санітарно-захисну зону.

Водночас ст. 114 Земельного кодексу України передбачено, що санітарно-захисні зони створюються об`єктів, навколо джерелами виділення шкідливих речовин, шуму, вібрації, ультразвукових електронних i які C запахів, підвищених рівнів електромагнітних полів, іонізуючих випромінювань тощо, хвиль, з метою відокремлення таких об`єктів від територій житлової забудови. У межах санітарно-захисних забороняється будівництво житлових об`єктів, об`єктів соціальної інфраструктури та інших об`єктів, пов`язаних з постійним перебуванням людей.

Крім того, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 № 173 затверджені Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів (далі Правила № 173).

Згідно з підпунктом 5.4 Правил № 173 промислові, сільськогосподарські та інші об`єкти, що є джерелами забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними та біологічними факторами, при неможливості створення безвідходних технологій повинні відокремлюватись від житлової забудови санітарно-захисними зонами. Санітарно-захисну зону слід встановлювати від джерел шкідливості до межі житлової забудови, ділянок громадських установ, будинків і споруд, в тому числі дитячих, навчальних, лікувально- профілактичних установ, закладів соціального забезпечення, спортивних споруд та ін., а також територій парків, садів, скверів та інших об`єктів зеленого будівництва загального користування, ділянок оздоровчих та фізкультурно-спортивних установ, місць відпочинку, садівницьких товариств та інших, прирівняних до них об`єктів.

Відповідно до підпунктів 5.10, 5.13 Правил № 173 у санітарно-захисних зонах не можна допускати розміщення: житлових будинків з прибудинковими територіями, гуртожитків, готелів, будинків для приїжджих, аварійних селищ; дитячих дошкільних закладів, загальноосвітніх шкіл, лікувально- профілактичних та оздоровчих установ загального та спеціального призначення зі стаціонарами, наркологічних диспансерів; спортивних споруд, садів, парків, садівницьких товариств; охоронних зон джерел водопостачання, водозабірних споруд та споруд водопровідної розподільної мережі.

Територія санітарно-захисної зони має бути розпланованою та упорядкованою. Мінімальна площа озеленення санітарно-захисної зони в залежності від ширини зони повинна складати: до 300 м 60%, від 300 до 1000 м 50%, понад 1000 м 40%.

3 аналізу вищевикладених норм вбачається, що у межах санітарно-захисних зон, які встановлюються з метою відсторонення від джерел шкідливості до меж житлової забудови, зони зелених насаджень та інших об`єктів зеленого будівництва загального користування забороняється розміщення житлових будинків.

Крім цього, вказаним викопіюванням з Генерального плану м. Херсона підтверджено, що спірна земельна ділянка знаходиться в зоні зелених насаджень.

Відповідно до розділу 1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства № 105 від 10.04.2006, із змінами та доповненнями, що діяли, на час прийняття спірних рішень, ці Правила визначають правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини. Правила розроблені з метою охорони та збереження зелених насаджень у містах та інших населених пунктах (далі зелені насадження) і утримання їх у здоровому впорядкованому стані, створення та формування високодекоративних, стійких до несприятливих умов навколишнього природного середовища насаджень. Правила є обов`язковими для виконання всіма установами, підприємствами, організаціями та громадянами, які займаються проектуванням, створенням, ремонтом і утриманням зелених насаджень, розташованих на територіях населених пунктів України.

Згідно з пунктом 2.1 розділу 2 Правил № 105 зелені насадження деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

Охорона зелених насаджень система адміністративно-правових, організаційно-господарських, економічних, архітектурно-планувальних і агротехнічних заходів, спрямованих на збереження, відновлення або покращання виконання зеленими насадженнями відповідних функцій.

Санітарно-захисна зона це фактично озеленена територія спеціального призначення, яка розділяє (відокремлює) сельбищу частину міста від промислових підприємств.

Відповідно до частини першої статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з частиною першою статті 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Отже, незаконним у судовому порядку може бути визнано акт (рішення) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових осіб, якщо він не відповідає вимогам законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав акт (рішення).

В цьому випадку прокурор звернувся до суду з позовом про визнання незаконним і скасування рішення Херсонської міської ради, визнання недійсним державного акту.

Разом з цим, орган місцевого самоврядування є представницьким органом територіальної громади, який діяв при прийнятті рішення про передачу земельної ділянки ОСОБА_1 всупереч інтересам територіальної громади, передавши у власність земельну ділянку у межах санітарно-захисної смуги та зони зелених насаджень.

Враховуючи, що орган місцевого самоврядування є відповідачем, тому прокурор подає позов в інтересах територіальної громади.

При цьому внаслідок надання Херсонською міською радою громадянам у власність земельної ділянки з порушенням вимог Генерального плану міста Херсона не можливо реалізувати містобудівну документацію в частині використання території для містобудівних потреб, створення повноцінної санітарно-захисної зони, передбачення та утримання зелених насаджень, що, в свою чергу, позбавляє можливості забезпечити сприятливі умови життєдіяльності людей та сталий розвиток міста Херсона.

У даному випадку Херсонська міська рада прийняла спірне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки без дотримання встановлених на час прийняття такого рішення діючими законодавчими актами норм та правил, та, відповідно, незаконно видано і оспорюваний державний акт про право власності на земельну ділянку.

Також необхідно зазначити, що Херсонською міською військовою адміністрацією та виконавчими органами ведеться робота з увічнення пам`яті загиблих бійців територіальної оборони міста Херсона.

З цією метою, розпорядженням начальника міської військової адміністрації від 24.03.2023 №127р на території АДРЕСА_2 , на землях комунальної форми власності створено об`єкт благоустрою меморіальний комплекс.

Вказаними органами проведено інвентаризацію земель та встановлено, що територія, яка обмежена АДРЕСА_3 , перебуває у межах санітарно-захисної зони Херсонського нафтопереробного заводу, згідно з Генеральним планом міста Херсона, і на них передбачено розміщення зеленої зони. Зміни до Генерального плану в цій частині міською радою не вносилися.

Відповідно до акту обстеження цієї території від 20.03.2023, департаментом містобудування, архітектури та земельних ресурсів Херсонської міської ради встановлено, що на ній знаходяться земельні ділянки (за відомостями публічної кадастрової карти приватної форми власності), зокрема земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0144.

Під час обстеження встановлено, що спірна земельна ділянка не забудована та не освоєна.

Разом з цим, листом від 30.03.2023 № 492-вих/2023 Херсонська міська військова адміністрація звернулась до Херсонської окружної прокуратури щодо необхідності застосування органами прокуратури представницьких повноважень для захисту інтересів територіальної громади, обґрунтувавши таке звернення уникненням поєднання в одній особі позивача і відповідача, економією бюджетних коштів

Враховуючи виявлені порушення та зазначені положення законодавства, обласною прокуратурою на адресу Херсонської міської військової адміністрації в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» 18.05.2023 за № 15/1- 115вих-23 надіслано запит про надання інформації та відповідних документів для вирішення питання звернения з відповідним позовом до суду.

За наслідками вивчення отриманої від Херсонської міської військової адміністрації інформації та документів прокурором встановлено порушення вимог земельного та містобудівного законодавства та інтересів територіальної громади міста Херсона внаслідок прийняття Херсонською міською радою рішення № 982 від 10.10.2008 та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_3 .1.

Херсонською обласною прокуратурою листом від 18.07.2023 повідомлено Херсонську міську військову адміністрацію про встановлення прокурором підстав для представництва інтересів держави у суді та намір звернутись із позовом до суду. Частиною 1 ст. 30 ЦПК України визначено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Враховуючи викладене, позивач просить: 1) визнати незаконним (недійсним) рішення Херсонської міської ради № 982 від 10.10.2008 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 600 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,06 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться на території Херсонської міської територіальної громади, виданий ОСОБА_1 , серія ЯЕ № 0950993, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1АА71300347 (кадастровий номер земельної ділянки: :03:003:0144); 3) скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,06 га, (кадастровий номер земельної ділянки: :03:003:0144), номер запису про речове право 5243762 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 1220408 від 05.04.2014); 4) зобов`язати ОСОБА_1 повернути територіальній громаді, в особі Херсонської міської ради, земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: :03:003:0144).

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Черниш О.Л. від 14.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою від 17.06.2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача Херсонської обласної прокуратури Волкова Н.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повним обсягом, просила суд їх задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві.

Представник відповідача Херсонської міської ради у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовної вимоги щодо стягнення з Херсонської міської ради судового збору, в іншій частині позовні вимоги визнав.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання у час, призначений для розгляду справи по суті, повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за останнім відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності, суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі статтею 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 2 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Рішенням Херсонської міської ради від 10.10.2008 № 982 затверджено проект землеустрою щодо складання державних актів для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) та передано у власність із земель запасу ОСОБА_1 (п.49 додатку до рішення) земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного рішення Управлінням земельних ресурсів у місті Херсоні 10.04.2009 ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ номер 0950993, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1AA71300347.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.06.2023, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», з кадастровим номером :03:003:0144, площею 0,06 га.

Разом з цим, відповідно до ст. ст. 10-12 Закону України «Про планування і забудову території», в редакції, що діяла на час прийняття спірного рішення, планування територій на місцевому рівні забезпечується відповідними місцевими радами та їх виконавчими органами, відповідно до їх повноважень, визначених законом, і полягає у розробленні та затвердженні генеральних планів населених пунктів, схем планування територій на місцевому рівні та іншої містобудівної документації, регулюванні використання їх територій, ухваленні тa реалізації відповідних рішень про дотримання містобудівної документації. Відповідно до генеральних планів населених пунктів міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок, надання дозволу на будівництво об`єктів містобудування.

Відповідно до рішенням виконкому Херсонської міської ради народних депутатів від 18.10.1977 № 853/20, затверджено санітарно-захисну зону Херсонського нафтопереробного заводу шириною у 1 000 метрів відповідно до встановлених санітарних норм, у зв`язку із переведенням нафтопереробного заводу на переробку сірнистих нафтопродуктів.

Відповідно до листа Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області № 8-1639-11/26 від 05.06.2023, до якого додано викопіювання з Генерального плану м. Херсона, який затверджено рішенням Херсонської міської ради 26.12.2003 за № 443, Планом зонування території м. Херсона, вбачається що земельні ділянки, про які запитувалося Херсонською обласною прокуратурою, (у тому числі з кадастровим номером :03:003:0144), перебувають в межах санітарно-захисної зони 1-3 класу шкідливості, а також в зоні Р-3 підзоні зелених насаджень спеціального призначення.

Частинами 1, 2 ст. 114 Земельного кодексу України визначено, що санітарно-захисні зони створюються навколо об`єктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищених рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань тощо, з метою відокремлення таких об`єктів від територій житлової забудови.

У межах санітарно-захисних зон забороняється будівництво житлових об`єктів, об`єктів соціальної інфраструктури та інших об`єктів, пов`язаних з постійним перебуванням людей.

У позовній заяві вказано, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0144, площею 0,06 га, не освоєна, не забудована, та об`єктів капітального будівництва, на які може бути визнано право власності будь-яких осіб, на собі не містить, що підтвердив і представник Херсонської міської ради у судовому засіданні.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Згідно частини першої статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії, зокрема, землі житлової та громадської забудови.

Статтею 38 Земельного кодексу України визначено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Відповідно до частини п`ятої статті 20 Земельного кодексу України, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

З наведених положень Земельного кодексу України вбачається, що наміри щодо використання земельної ділянки в межах певної категорії земель мають відповідати містобудівній документації та документації із землеустрою. Водночас, забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства, що визначено статтею 24 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 813/2946/17.

Також суд враховує, що статтею 373 ЦК України передбачено, зокрема, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно зі положеннями статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що обов`язковими ознаками права власності на землю є володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою відповідно до закону і використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Право власника на забудову на своїй земельній ділянці здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, яка міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі № 520/8970/18.

Водночас, забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства, що визначено статтею 24 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності». Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 813/2946/17 та надалі підтриманий у постанові Верховного Суду від 04 серпня 2022 року у справі № 640/13670/19.

Виходячи із змісту наведених норм права, суд приходить до висновку, що право власника на забудову на своїй земельній ділянці здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Враховуючи невідповідність місцезнаходження земельної ділянки, наданої у власність ОСОБА_1 , містобудівній документації (Генеральному плану м. Херсона, Плану зонування території м. Херсона), а також чинному законодавству (ч. 2 ст. 114 Земельного кодексу України) щодо заборони у межах санітарно-захисних зон будівництва житлових об`єктів, об`єктів соціальної інфраструктури та інших об`єктів, пов`язаних з постійним перебуванням людей, а також те, що використання ОСОБА_1 земельної ділянки буде суперечити її цільовому призначенню «для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки)», суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», ст. ст. 12, 13, 89, 258-259, 263-265, 274-279, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника Херсонської обласної прокуратури, яка діє в інтересах Держави, до Херсонської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійним рішення Херсонської міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, зобов`язання повернення земельної ділянки попередньому власнику задовільнити частково.

Визнати незаконним (недійсним) рішення Херсонської міської ради № 982 від 10.10.2008 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 600 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,06 га, з цільовим призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться на території Херсонської міської територіальної громади, виданий ОСОБА_1 , серія ЯЕ № 0950993, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1АА71300347 (кадастровий номер земельної ділянки: :03:003:0144).

Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,06 га, (кадастровий номер земельної ділянки: :03:003:0144), номер запису про речове право 5243762 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 1220408 від 05.04.2014).

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути територіальній громаді, в особі Херсонської міської ради, земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: :03:003:0144).

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. Л. Черниш