Справа № 2-4818/11
Провадження № 2-в/201/55/2024
УХВАЛА

01 серпня 2024 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

при секретарі Тоцькій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі ЄУН 2-4818/11 за позовом прокурора Жовтневого району м. Маріуполя Донецької області в інтересах Держави в особі Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, заінтересовані особи ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», приватний виконавець Григорчук Павло Васильович, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 05 червня 2024 року надійшли матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі ЄУН 2-4818/11 за позовом прокурора Жовтневого району м.Маріуполя Донецької області в інтересах Держави в особі Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, заінтересовані особи ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», приватний виконавець Григорчук Павло Васильович, яку згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05 червня 2024 року було передано для розгляду судді Покопцевій Д.О.

В обґрунтування поданої заяви представник заявника посилався на те, що 13 січня 2012 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області було ухвалено рішення по справі № 2-4818/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № _2006Ф-128-006. 02 жовтня 2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області у даній справі було замінено стягувача ПАТ «Родовід Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал». 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» (в подальшому найменування змінено на ТОВ «Кампсіс Лігал») було укладено договір № 10-03/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором № _2006Ф-128-006. 12 березня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було направлено запит щодо передачі матеріалів справ за підсудністю. У відповіді на вказаний запит, Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було повідомлено, що справи, які перебували в провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська фактично не передано. Заявник зазначає, що є підстави вважати, що судове провадження є втраченим. Враховуючи наведене, заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

Ухвалою суду від 11 червня 2024 року провадження у вказаній справі відкрито, Запропоновано учасникам судового процесу подати усі наявні у них документи і матеріали що стосуються втраченого судового провадження.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник заявника у поданій заяві просив суд розглядати її без його участі.

На підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області визначена за Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.

Зважаючи на вказаний припис, дана справа підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно частини першої ст. 493 ЦПК України, при розгляді справи суд бере до уваги:

1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;

6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до частини першої ст. 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Відповідно до ч.2 ст.494 ЦПК України в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувались судом і які процесуальні дії вчинялись з втраченого провадження.

Відповідно до положень ч.ч. 1-2ст.3 Закону України від 22 грудня 2005 року №3262-IV«Про доступ досудових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає «Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006року №740 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року № 1007).

Згідно з абз. 4 п.3 цього Порядку, електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень за № 2-4818/11 наявні: заочне рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 січня 2012 року; ухвала Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2019 року та ухвала Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 лютого 2020 року.

Будь-які матеріали судової справи № 2-4818/11, як і сама судова справа, від Жовтневого районного суду м. Маріуполя після розгляду не були передані Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до ч.1 ст. 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що відновлення втраченого провадження необхідно для розгляду касаційної скарги, суд вважає можливим відновити втрачене провадження в частині процесуальних рішень у цивільній справі № 2-4818/11, наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Керуючись ст. ст. 491-494 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-4818/11 за позовом прокурора Жовтневого району м. Маріуполя Донецької області в інтересах Держави в особі Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором:

В частині повного тексту заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 січня 2012 року:

«

Провадження №2/519/221/12

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2012 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого - судді Шатілової Л.Г., при секретарі Гапон Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі, цивільну справу за позовом прокурора Жовтневого району м. Маріуполя Донецької області в інтересах Держави в особі Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Жовтневого району м. Маріуполя Донецької області в інтересах Держави в особі Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі ПАТ «Родовід Банк») звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь ПАТ «Родовід Банк`заборгованості за Кредитним договором № 2006Ф-128-006 від 29.06.2006 року в розмірі 203938 гривень 93 копійки. В обґрунтування заявленого позову у позовній заяві покликався на те, що між ПАТ «Родовід Банк» правонаступником відповідальністю Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк`та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2006Ф-128-006 від 29.06.2006 року. Згідно умов договору ПАТ «Родовід Банк`надав відповідачці грошові кошти (кредит) на загальну суму 8433,66 доларів США на купівлю автомобіля згідно з договором №б/н купівлі-продажу автомобіля від 26 червня 2006 року. Відповідно до Кредитного договору , кредит був виданий відповідачці під обов`язок сплати Банку процентів за користування грошовими коштами в розмірі 12,5 % річних. Згідно Додаткової угоди №1 до Кредитного договору від 30 жовтня 2008 року розмір процентної ставки за кредитом з 30.10.2008 року встановлюється в розмірі 14,5% річних. Відповідно до п.п.3.1 3.2, 3.3 Кредитного договору ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання погашати заборгованість за кредитом частково кожного календарного місяця , сплачувати відсотки за користування кредитом та повернути грошові кошти за кредитом не пізніше 27 червня 2011 року. У порушення умов договору кредиту, відповідачка зобов`язання належним чином не виконує у зв`язку з чим у неї перед ПАТ «Родовід Банк`виникла заборгованість, яка станом на 31.05.2011 року складає 25586,4 доларів США, що в національній валюті України станом на 31 травня 2011 року становить 203938 гривень 93 копійки.

Прокурор та представник позивача ПАТ «Родовід Банк`в судове засідання не з`явилися, але надіслали до суду заяву з проханням розгляд справи вести в їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали за підставами, вказаними в позовній заяві, не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи, причину своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не надала.

Суд, керуючись вимогами ст.27 ЦПК України, якою передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, у тому числі для підтвердження своїх заперечень подати усі наявні у них докази до початку розгляду справи по суті, розцінює причини їх неявки не поважними.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки прокурор та представник позивача не заперечували проти заочного розгляду справи.

На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 10.06 2009р. № 580 «Про капіталізацію відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк», встановлено, що держава бере участь у капіталізації відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк`шляхом придбання акцій додаткової емісії зазначеного банку в обмін на облігації внутрішньої державної позики. Після придбання державою в особі Міністерства фінансів акцій додаткової емісії відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк`та оформлення корпоративних прав на придбані акції, частка держави у статутному капіталі зазначеного банку становитиме 99,972128268 %.

На виконання вказаної постанови, державою була здійснена капіталізація АТ «Родовід Банк», в зв`язку з чим на сьогодні 99,9% статутного капіталу Банку належить державі в особі Міністерства фінансів України.

У зазначену постанову Постановою Кабінету Міністрів України 2009р. були внесені зміни про те, що у назві та тексті постанови слова «відкритого акціонерного товариства» замінити словами «публічного акціонерного товариства».

Відповідно до п.1.3 Статуту Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», зареєстрованого 01.11 2010р. Подільською районною у м. Києві державною адміністрацією, згідно з наказом тимчасового адміністратора від 05.06 2009р. № 215 найменування відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк`змінено на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», публічне акціонерне товариство є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк».

Вказані заходи вжиті Кабінетом Міністрів України відповідно до ст.2 Закону України «Про першочергові заходи щодо запобігання негативним наслідкам фінансової кризи та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Між ПАТ «Родовід Банк» правонаступником відповідальністю Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2006Ф-128-006 від 29.06.2006 року.

Згідно умов договору ПАТ «Родовід Банк» надав відповідачці грошові кошти (кредит) на загальну суму 8433,66 доларів США на купівлю автомобіля згідно з договором №б/н купівлі-продажу автомобіля від 26 червня 2006 року.

Відповідно до п.1.5 Кредитного договору , кредит був виданий відповідачці під обов`язок сплати Банку процентів за користування грошовими коштами в розмірі 12,5 % річних. Згідно Додаткової угоди №1 до Кредитного договору від 30 жовтня 2008 року розмір процентної ставки за кредитом з 30.10.2008 року встановлюється в розмірі 14,5% річних.

Відповідно до п.п.3.1 3.2, 3.3 Кредитного договору ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання погашати заборгованість за кредитом частково кожного календарного місяця у розмірі 140,56 доларів США, кожного календарного місяця не пізніше 10 числа сплачувати відсотки за користування кредитом та повернути грошові кошти за кредитом не пізніше 27 червня 2011 року.

У порушення умов договору кредиту, відповідачка зобов`язання належним чином не виконує у зв`язку з чим у неї перед ПАТ «Родовід Банк» виникла заборгованість, яка станом на 31.052011 року складає 25586,4 доларів США, з яких:

- прострочена заборгованість за кредитом - 3379,49 доларів США,

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами 1054,76 доларів США, пеня за прострочу виконання грошового зобов`язання 21152,15 доларів США.

Еквівалент загальної суми заборгованості в іноземній валюті ОСОБА_1 перед Банком в національній валюті України станом на 31 травня 2011 року становить 203938 гривень 93 копійки.

Неодержання прибутку банком від виконання банківських операцій може призвести до погіршення фінансового стану установи, що негативно вплине на повернення грошових коштів численним вкладникам Банку, а також може призвести до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, можливості кредитування вітчизняного виробника, розвитку банківського сектору економіки, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб, що порушує інтереси держави.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договор)- та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статей 549, 550 ЦК України неустойкою є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконання або неналежним виконанням зобов`язання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що дійсно відповідачка не виконала зобов`язання по Кредитному договору, в зв`язку з чим повинна сплатити банку заборгованість за Кредитним договором.

Крім того, згідно ЗУ «Про судовий збір» та ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 2039 гривень 38 копійок .

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 212,213, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 610, 611, 1054, ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву прокурора Жовтневого району м. Маріуполя Донецької області в інтересах Держави в особі Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк`заборгованість за Кредитним договором № 2006Ф-128-006 від 29.06.2006 року в розмірі 203938 гривень 93 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2039 гривень 38 копійок .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Л.Г.Шатілова»

В частині повного тексту ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2019 року:

«

Справа № 2-4818/11

Провадження № 6/265/312/2019

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Шатілова Л.Г., при секретарі Астаховій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2019 року до суду надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження. В обґрунтування вимог зазначли, що 13.01.2012 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області ухвалив рішення по справі №2-4818/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №2006Ф-128-006. 22.05.2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №14 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 2006Ф-128-006. У зв`язку із наведеними обставинами просить замінити вибулого стягувача ПАТ «Родовід Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання не прибув, просив вирішувати справу у його відсутність.

Інші учасники судового процесу, будучи у встановленому порядку повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися з невідомих причин, будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надали.

Неявка вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає вирішенню по суті постановленого перед судом питання, що відповідає положенням ст. 442 ЦПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши доводи заявника та перевіривши їх наданими доказами, матеріалами цивільної справи, суд вважає, що пред`явлена заява підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Така ж позиція міститься у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13.01.2012 року у цивільній справі № 2-4818/11, позовну заяву ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 задоволено та з останньої на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» стягнуто заборгованість за договором кредиту №2006Ф-128-006 від 29.06.2006 року у розмірі 203938 ,93 грн.

Як вбачається з договору № 14 про відступлення права вимоги, укладеного 22 травня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк», з одного боку, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», з іншого, ТОВ «Вердикт Капітал» набув права вимоги до позичальників за низкою кредитних договорів, в тому числі й до ОСОБА_1 за договором кредиту №2006Ф-128-006 від 29.06.2006 року.

Згідно із п. 1 ст. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Отже, в сенсі наведених обставин та викладених норм, суд вважає, що заявник правомірно звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а тому приходить до висновку про доцільність задоволення його вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.512 ЦК України, ст.ст. 442, 446 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 - задовольнити.

Замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» по цивільній справі № 2-4818/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту №2006Ф-128-006 від 29.06.2006 року, а саме:

- стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» () замінити на стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» ().

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення до Донецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя Л.Г. Шатілова»

В частині повного тексту ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 лютого 2020 року:

«

Справа № 2-4818/11

Провадження № 6/263/68/2020

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючої судді Ікорської Є.С.,

за участю секретаря Шпичак Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа № 2-4818/11 та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа № 2-4818/11 та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

На обґрунтування вимог ТОВ «Вердикт Капітал» посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 січня 2012 року позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені, стягнуто заборгованість за кредитним договором № 2006Ф-128-006 від 29 червня 2006 року у розмірі: 203938,93 грн. та судові витрати у розмірі 2039,38 грн. 14 лютого 2012 року виданий виконавчий лист. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2019 року замінено сторону виконавчого провадження у справі № 2-4818/11. Відповідно до реєстру даних АСВП виконавчий документ на виконання не пред`являвся. У зв`язку із перебуванням ПАТ «Родовід Банк» на стадії ліквідації, кадрових змін, а саме: скорочення штатів та звільнення працівників відділу повернення проблемної заборгованості, виникла необхідність передачі документів до інших структурних підрозділів та продажу частини кредитного портфелю через електронний майданчик, через що пропущено строки на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Просили суд врахувати, що після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від ПАТ «Родовід Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), що в свою чергу є довготривалою процедурою. Вказує, що підтвердження того, що виконавчий лист не передавався, є акт перевірки матеріалів кредитної справи.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, у резолютивній частині заяви наявне прохання розглядати справу за відсутності представника.

Зацікавлена особа у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що у відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа № 2-4818/11 та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Фіксування судового процесу у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося у зв`язку із розглядом заяви за відсутності заявника та зацікавлених осіб.

Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить з такого.

Судом установлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 січня 2012 року позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені, стягнуто заборгованість за кредитним договором № 2006Ф-128-006 від 29 червня 2006 року у розмірі: 203938,93 грн. та судові витрати у розмірі 2039,38 грн.

14 лютого 2012 року виданий виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження Жовтневим ВДВС ММУЮ.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2019 року замінено сторону виконавчого провадження у справі № 2-4818/11.

Відповідно до акту від 11 січня 2020 року проведеною перевіркою оригіналів кредитної справи щодо позивальника ОСОБА_1 та переписки з виконавчою службою, встановлено, що оригінал виконавчого листа № 2-4818/11 втрачений.

Аналізуючи надані суду докази, слід дійти таких висновків.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Зміст ст. 431 ЦПК України передбачає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 17.4 розділу VIII перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа № 2-4818/11 та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання підлягає задоволенню, оскільки рішення не виконано, доводи, наведені у заяві про причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 258-260, 368, 433, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа № 2-4818/11 та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа у справі № 2-4818/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2006Ф-128-006 від 29 червня 2006 року із ОСОБА_1 у розмірі 203938,93 грн.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» строк пред`явлення дублікату виконавчого листа № 2-4818/11 до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її до суду апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя Є.С. Ікорська»

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.О. Покопцева