Справа №464/5703/24
пр № 2/464/1804/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 вересня 2024 року м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановила:

на розгляд Сихівського районного суду м. Львова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, шляхом визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,3 кв.м, яка складається з двох суміжних кімнат та кухні, до якої належить комора в підвалі 1,3 кв.м.; визнання за ОСОБА_1 права власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,3 кв.м.

Розглянувши матеріали позовної заяви на предмет дотримання вимог, встановлених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, вважаю за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, така містить позовну вимогу майнового характеру про визнання права власності на частини квартири АДРЕСА_1 .

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну.

Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Всупереч наведеному, позивачем не зазначено у позовній заяві ціни позову.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Водночас, вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

З вказаного слідує, що належними доказами на підтвердження вартості майна, із якої необхідно визначити ціну позову, є, зокрема, звіт про оцінку майна з висновком про його вартість (станом саме на дату подання позову до суду).

Зважаючи на викладене, позивачу необхідно визначити ціну позову, що відповідатиме дійсній вартості спірного майна станом на день подання позовної заяви до суду, з наданням відповідних доказів на підтвердження визначеної вартості майна.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до змісту позовної заяви, така містить дві позовні вимоги, відтак позивачем надано квитанції, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 1 211,20 грн. за кожну заявлену вимогу.

Водночас, як зазначалось вище, вимога про визнання права власності на частку в спірному майні є вимогою майнового характеру, відтак судовий збір має бути сплачений позивачем відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» за ставками судового збору, встановленими для позову майнового характеру, виходячи з ціни позову, яка визначається вартістю майна, якого стосуються позовні вимоги.

Між тим, позивачем не визначено ні ціни позову, ні вартості нерухомого майна, що є предметом спору, й не надано належного доказу звіту про оцінку майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності, з висновком про його вартість станом саме на дату подання позову до суду, що позбавляє суддю можливості визначити розмір судового збору, який позивач зобов`язаний сплатити в дохід держави за подання позовної заяви до суду.

Зважаючи на викладене та те, що позивачем за вказану позовну вимогу сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., останньому слід доплатити судовий збір з урахуванням ставок судового збору за подання позовної заяви майнового характеру відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140 грн.).

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 177 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

За наведеного, у разі неможливості надати суду належні докази на підтвердження визначеної позивачем ціни позову стосовно спірного майна та відповідно до вказаного визначити суму судового збору, яка підлягає сплаті, слід вважати встановленим, що за подання вказаної позовної вимоги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15 140,00 грн.

Окрім цього, відповідно до ч. 3 ст. 177 ЦПК України визначено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача, зокрема, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Разом з тим, всупереч вказаному, до позовної заяви не додано клопотання про витребування доказів у вигляді окремого процесуального документа з дотриманням вимог ст. ст. 84, 183 ЦПК України, а заявлено як вимогу в позовній заяві, що не відповідає положенням ст. 175 ЦПК України. Клопотання про витребування доказів не може бути заявлене як вимога у позовній заяві та повинне містити відомості про обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Таким чином, позивачу слід додати до позовної заяви клопотання про витребування доказів, яке відповідатиме вимогам ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що вищезазначену позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

При цьому, суддя зазначає, що недоліки вказаної позовної заяви можуть бути усунуті шляхом зазначення ціни позову, сплати судового збору за позовну вимогу майнового характеру з урахуванням ціни позову, подання клопотання про витребування доказів відповідно до вимог ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 187, 258-261 ЦПК України, суддя,

постановила:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 02 вересня 2024 року.

Суддя Сабара Л.В.