Справа № 395/520/24 Провадження № 2/395/188/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2024 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Орендовського В.А.,

за участю секретарів Понури Л.І. та ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні у м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «АЙ ЕНД Ю ГРУП АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області позивач ОСОБА_2 звернувся до Приватного підприємства «АЙ ЕНД Ю ГРУП АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказав наступне.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 326021 виданого 27 серпня 2002 року позивачу належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 5,01 га, що розташована: на території Панчівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0654. Вищевказану земельну ділянку позивач, згідно договору оренди землі 11 липня 2016 року зареєстрованого 04 січня 2017 року в Центрі надання адміністративних послуг Новомиргородської міської ради Кіровоградської області, номер запису 18503698, передав в оренду строком на 7 років в колишню ПП «Агрофірму Панчеве»,нині перейменовану в ПП «АЙ ЕНД Ю ГРУП АГРО». Згідно п.9 зазначеного договору визначено, що орендна плата за користування орендарем земельною ділянкою вноситься готівкою або у безготівковий спосіб в розмірі 5% від нормативно грошової оцінки за 1 рік користування земельною ділянкою, що становить 7428 грн. 40 коп. станом на час укладення договору. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Відповідно до п.14 згаданого договору, за несплату орендної плати з вини орендаря, в строки передбачені даним договором ( згідно п.11 договору орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня поточного року оренди земельної ділянки), нараховується пеня у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожен календарний день прострочення у його сплаті, але не вище подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення боргу. Також згідно п.11 Договору оренди - орендна плата вноситься у такі строки - один раз на рік до 1 грудня. Таким чином термін дії договору закінчився 04 січня 2024 року, і відповідно позивач мав право на повернення земельної ділянки та припинення договору оренди через закінчення строку на який укладено договір.

Починаючи з 2022 року керівництво Приватного підприємства «АЙ ЕНД Ю ГРУП АГРО» почало вимагати від позивача укладення нового договору строком на 10 років, на що позивач не погоджувався та пояснював, що оскільки на той час є діючий договір оренди, то потрібно його виконувати, а в разі закінчення договору оренди і буде вирішуватись питання про укладення нового договору або продовження терміну дії діючого на той час договору. Після даних обставин відповідач пояснив, що в разі відмови позивача від підписання нового договору, орендна плата на його користь не буде збільшена, як особам які уклали нові договори оренди. По закінченню 2023 року відповідно до умов укладеного договору він отримав свою земельну ділянку та розірвав укладений договір по закінченню його терміну дії. По закінченню 2022 року орендна плата в сумі 9934 гривні 60 коп. йому не була сплачена. Захищаючи своє порушене право він звернувся до відповідача з питання отримання орендної плати, на що отримала усну відповідь, що кошти будуть сплачені наступного року та знову отримав пропозицію про укладання нового договору оренди на 10 років, після чого орендна плата буде збільшена та відповідно виплачена зразу ж після укладання договору. В подальшому по закінченню 2023 року орендна плата в розмірі 9934 грн.60 коп. йому також не була сплачена. Він повторно звернувся до відповідача з питання отримання орендної плати, на що отримав усну відповідь, що кошти будуть сплачені наступного року та знову отримав пропозицію про укладання нового договору оренди на 10 років, після чого орендна плата буде збільшена та відповідно виплачена зразу ж після укладання договору. Зрозумівши що відповідач не збирається сплачувати орендну плату, він у визначений законом та договором термін повідомив відповідача, що не бажає продовжувати з ним договір оренди належної йому земельної ділянки, та відповідно починаючи з 2024 року належну йому земельну ділянку передав в оренду іншій особі. Вважав, що в разі припинення договору оренди, відповідач розрахується з ним за минулі роки. При цьому неодноразово він звертався до відповідача по питанню виплати орендної плати, однак останній відмовлявся отримувати його письмові звернення направлені поштою, а на усні звернення отримував відповідь, що отримає кошти орендної плати в разі укладення нового договору, а в разі не укладення нового договору отримає кошти орендної плати, лише в разі задоволення його вимог рішенням суду.

Позивач просив суд задовольнити його позов та стягнути на його користь з відповідача 19869 грн. 20 коп. орендної плати за користування належною йому земельною ділянкою, пеню у розмірі 0,1% за кожен день прострочення, яку орендар повинен сплатити за порушення умов договору в розмірі 3622 грн. 10 коп. за 2022 р. та 7256 грн. 20 коп. за 2023 р., а всього стягнути 30863 грн. 50 коп. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Позивач у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та додатках до неї.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, при цьому подала до суду відзив на позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно залишити без задоволення, виходячи з таких підстав.

Частинами 1 і 3 ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.76 - 83 ЦПК.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 326021, виданого 27 серпня 2002 року, позивачу належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 5,01 га, що розташована на території Панчівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0654 (а.с. 10-12).

Вищевказану земельну ділянку згідно договору оренди землі 11 липня 2016 року, зареєстрованого 04 січня 2017 року в Центрі надання адміністративних послуг Новомиргородської міської ради Кіровоградської області, номер запису 18503698, позивач передав в оренду строком на 7 років ПП «Агрофірма Панчеве» (на даний час ПП «АЙ ЕНД Ю ГРУП АГРО» (а.с. 8-9, 13-15).

Згідно п.9 зазначеного договору визначено, що орендна плата за користування орендарем земельною ділянкою вноситься готівкою або у безготівковий спосіб в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки за 1 рік користування земельною ділянкою, що становить 7428 грн. 40 коп. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Відповідно до п.14 згаданого договору, за несплату орендної плати з вини орендаря, в строки, передбачені даним договором ( згідно п.11 договору орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня поточного року оренди земельної ділянки), нараховується пеня у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожен календарний день прострочення у його сплаті, але не вище подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення боргу. Також згідно п.11 Договору оренди орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня поточного року оренди земельної ділянки (а.с. 8-9).

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (ст.21 Закону України «Про оренду землі»). Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати (ст. 22 цього ж Закону).

Згідно з положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» одним з головних прав орендодавця є право на отримання ним орендної плати у встановленому розмірі, формі, у визначений строк та у визначеному місці.

За приписами ст. ст. 610, 612, 614 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пред`являючи позов, позивач послався на те, що відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме не виплатив орендну плату, у зв`язку з чим повинен сплатити йому заборгованість по орендній платі та пеню за прострочення зобов`язання.

На думку позивача нормативна грошова оцінка зданої в оренду земельної ділянки починаючи з 2022 року по теперішній час з урахуванням коефіцієнта індексації та листа Державного агентства земельних ресурсів України № 355/22/6-12 від 12.01.2012 р., коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки ріллі згідно Постанови КМУ № 1185 від 31.10.2011 р. складає 1,756 та становить 198692 грн. 03 коп., а тому він мав би отримати 19869 грн. 20 коп. орендної плати та пеню у розмірі 0,1% за кожен день прострочення виконання зобов`язання, яку орендар повинен сплатити за порушення умов договору в розмірі 3622 грн. 10 коп. за 2022 р. та 7256 грн. 20 коп. за 2023 р.(а.с. 16).

Проте, такі доводи представника позивача є безпідставними, оскільки позивач при розрахунку заборгованості з виплати орендної плати використовує нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 2024 рік (а.с. 16). Натомість, відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = І:100, де І індекс споживчих цін за попередній рік. Таким чином, коефіцієнт, що визначається в залежності від середньорічного індексу інфляції за попередній рік, враховується при індексації нормативної грошової оцінки земель станом на 1 січня поточного року, тобто коефіцієнт 1,059 враховується при визначенні нормативної грошової оцінки земельних ділянок, починаючи, виключно з 1 січня 2024 року та, відповідно, при визначені розміру орендної плати за 2024 рік.

Згідно з п. 11 Договору оренди землі орендна плата сплачується не пізніше 31 грудня кожного орендного року, що в свою чергу, унеможливлює застосування при розрахунках коефіцієнту індексації, який визначатиметься у майбутньому, станом на 1 січня наступного року.

За інформацією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років, для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), становив: 2016 рік - 1,0; 2017 рік - 1,0; 2018 рік - 1,0; 2019 рік - 1,0; 2020 рік - 1,0; 2021 рік 1,0; 2022 рік - 1,0; 2023 рік - 1,059.

Відповідно до частини 2 статті 18 ЗУ «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення розташованих за межами населених пунктів проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років, а не сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Відповідно до пункту 24 Постанови №105: Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розроблена і затверджена рішенням органу місцевого самоврядування та відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру до затвердження технічної документації, діє протягом строку, визначеного частиною другою статті 18 Закону України «Про оцінку земель» (тобто протягом 5-7 років). Всеукраїнська НГО не відміняє нормативну грошову оцінку, яка була розроблена та затверджена у встановленому законодавством порядку останні 5-7 років та відомості про таку нормативну грошову оцінку були внесені до Державного земельного кадастру до 01.01.2019 року.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених положень законодавства, для розрахунків з позивачем, правильним є використання наступних розмірів нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0654: 2016 р. 148567,21 грн. відповідно до НГО визначеної у договорі оренди землі; 2017 р. 148567,21 грн. відповідно до НГО визначеної у договорі оренди землі; 2018 р. 148567,21 грн. відповідно до НГО визначеної у договорі оренди землі; 2019 р. 189050,46 грн. відповідно до загальнонаціональної НГО; 2020 р. 189050,46 грн. відповідно до загальнонаціональної НГО; 2021 р. 189050,46 грн. відповідно до загальнонаціональної НГО; 2022 р. 189050,46 грн. відповідно до загальнонаціональної НГО; 2023 р. 189050,46 грн. відповідно до загальнонаціональної НГО.

На виконання умов Договору оренди від 11.07.2016 року відповідачем повністю виплачено позивачу орендну плату за весь період строку дії цього договору в загальному розмірі 55514 грн. 87 коп. (а.с.85), що підтверджується фотокопіями: платіжної відомості орендної плати за земельний пай № б/н за 2016 р.; відомості на виплату грошей № ВпП-000033 за грудень 2016 р.; відомості на виплату грошей № ВпП-000027 за серпень 2017 р.; платіжної відомості орендної плати за земельний пай № б/н за 2018 р.; відомості на виплату грошей № б/н за 2018 р.; відомості на виплату грошей № б/н за 21.12.2019 р.; відомості на виплату готівки № б/н за 09 грудня 2020 р.; відомості на виплату готівки № 395 за 05 листопада 2021 р.; відомості на виплату готівки № 396 за 05 листопада 2021 р. (а.с.98-104).

З поданих відповідачем письмових доказів вбачається, що у проведенні розрахунків мало місце виконання відповідачем обов`язку наперед в порядку, передбаченому ст. 531 Цивільного кодексу України, а тому в 2022р. та у 2023р. виплата орендної плати позивачу не проводилася.

Норма ст.531 ЦК України встановлює загальне право боржника на дострокове виконання свого зобов`язання. Виключення з цього правила можуть бути прямо встановлені у договорі, акті цивільного законодавства, звичаях ділового обороту або коли реалізація боржником такого права суперечитиме суті зобов`язання.

Договір оренди не містить імперативного припису, який би встановлював заборону для орендаря сплачувати орендну плату авансом.

Не передбачено такого обмеженні ні в законодавстві, ні в правилах ділового обороту у сфері користування землями приватної власності. Сплата орендної плати до спливу встановленого договором строку, в рахунок майбутніх періодів користування, але в межах строку дії договору, не суперечить змісту зобов`язання орендаря.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу орендну плату за кожен рік користування земельною ділянкою до 31 грудня року, у якому здійснюється таке користування, або достроково у будь-який час починаючи з часу набрання договором чинності. Несплата орендарем орендної плати до кінця поточного року, у якому він користувався земельною ділянкою, є порушенням умов договору за виключенням випадків, коли орендна плата сплачена авансом у попередні періоди (роки).

Постановою Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 704/236/17, вказано, що «чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою. Умови договору оренди землі про сплату орендної плати за майбутні періоди можуть бути погоджені сторонами договору оренди у формі, передбаченій статтею 14 Закону України «Про оренду землі».

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня

2019 року у справі № 321/329/17 (провадження № 61-16545св18), від 22 січня 2020 року справа № 387/193/19 провадження № 61-15879св19.

Враховуючи, що судом не встановлено порушення відповідачем строків виплати орендної плати (строків виконання грошового зобов`язання) за договором оренди землі, то відповідно відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача неустойки у виді пені. Більш того, за період дії договору орендодавцем отримано орендної плати на 6 309,70 грн. більше ніж належало до виплати за договором (а.с.85).

Враховуючи положення ст.ст. 4 ч.1, 12, 13 ЦПК України, згідно яких кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, дотримуючись принципу змагальності сторін, згідно з яким саме позивач повинен довести, що його права порушені, суд вважає, позивач не довів, що його права як власника земельної ділянки і відповідно орендодавця порушені відповідачем, у зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові судові витрати, понесені позивачем, останньому не відшкодовуються та покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного підприємства «АЙ ЕНД Ю ГРУП АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі відмовити.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлений06 вересня 2024 року.

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області В.А. Орендовський