РІШЕННЯ

Іменем України

21.08.2024 року м. Львів

Франківський районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

з участю секретаря Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Гнідець Олесі Миколаївни, звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк 6 місяців, яким визначити наступне тимчасове обмеження його прав, а саме:

Заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

???Заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 500 м до місця проживання постраждалої особи, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , або до інших місць її проживання, перебування, частого відвідування постраждалої особи.

???Заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою, ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб.

???Заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

Заяву обґрунтовує тим, що вона, та ОСОБА_2 спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно, вказана квартира належить ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 постійно висловлювався нецензурною лайкою в сторону заявниці, погрожував фізичною розправою, наносив тілесні ушкодження, систематично вчиняв фізичне, психологічне, економічне насильство щодо заявниці, що призводило до фізичних, психологічних страждань, розладів здоров?я, погіршення якості її життя.

Зокрема, Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 травня 2024 року по справі № 442/4452/24 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Судом встановлено, що ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_1 , а саме, нецензурно висловлювався та завдав ударів по її тілу, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров?ю потерпілої.

Крім цього, 21.07.2024 за вчинення домашнього насильства стосовно кривдника, ОСОБА_2 було складено терміновий заборонний припис серії АА № 342089, яким застосовано до нього строком на 10 діб заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборону на будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи.

Того ж дня складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення відносно своєї співмешканки, ОСОБА_1 , фізичного та психологічного домашнього насильства, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, ударив ногою по спині, чим міг завдати шкоди психологічному та фізичному здоров?ю потерпілої.

У провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває справа № 442/6148/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно довідки № 199 від 29 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до ГО Центр «Жіночі перспективи» 19 липня 2024 року, як постраждала від домашнього насильства зі сторони співмешканця ОСОБА_3 .

На даний час, ОСОБА_1 перебуває у притулку ГО «Центр «Жіночі перспективи».

У зв?язку із нанесенням ОСОБА_2 10 липня 2024 року тілесних ушкоджень, потерпіла звернулась із заявою про вчинення злочину. Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 25 липня 2024 року підтверджується у ОСОБА_1 наявність множинних гематом в ділянці лицевого черепа, кистей, правового плеча.

Згідно висновку психолога № 198 від 29 липня 2024 року на момент звернення

ОСОБА_1 була у достатньому сильному виснаженні, візуально видимі були синці на не закритих одягом ділянках тіла (обличчя та руки). Заявниця була розміщена у притулок для постраждалих від домашнього насильства жінок та скерована на медичний огляд до спеціалістів.

Під час первинного інтерв`ю було виявлено підвищений рівень тривоги, депресивний настрій, зниження самооцінки, страх перед майбутнім, сповільнена реакція та рухова активність, що могло бути результатом пережитих стресів психо-травмуючих впливів зі сторони її співмешканця, ОСОБА_2 . Жінка постраждала від усіх форм домашнього насильства (психологічне, фізичне, економічне, сексуальне). ОСОБА_1 скаржилася на ситуативні невмотивовані неконтрольовані напади агресії та злості співмешканця, особливо в стані алкогольного та наркотичного сп?яніння. На момент складання висновку ОСОБА_1 Скаржилася на тривожні думки, зниження рівня базової безпеки та значно підвищену фонову загальне довіру до світу й очікування на скривдження. Потерпілу турбували думки та спогади про травматичний досвід з минулих епізодів: постійні звинувачення, погрози вбивством та фізичною розправою, знецінення, не випускання з дому, сильні ревнощі, постійні сварки, побиття по голові, копання, штовхання, забирання мобільного телефону і оформлення кредитів, неодноразове ґвалтування. Ускладнюється процес інтеграції травматичного досвіду тим, що співмешканець ОСОБА_2 має наркотичну та алкогольну залежність. Під дією алкоголю та наркотиків його агресивність сильно збільшується і він здійснює напади не лише на близьких людей, але й на випадкових свідків.

У ОСОБА_1 висока мотивація до унормування психо-емоційного стану та захисту себе від можливих подальших випадків насильства. Потерпілій надається психологічна допомога в режимі 1 сесія у тиждень, згідно з протоколом діагностики та терапії травматичних досвідів та підвищеної тривоги.

В результаті домашнього насильства спостерігалося значне зниження рівня життя (згідно з критеріями ВОО3), а саме: зниження енергійності, часта втома, фізичний дискомфорт, негативні переживання, зниження працездатності, порушення сну, зниження самооцінки, концентрації, негативні переживання, зниження повсякденної активності, порушення соціальних зв?язків. Також було проведено оцінку ризиків вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення відповідно до Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства внутрішніх справ України від 13 березня 2019 року № 369/180. Виявлено високий ризик вчинення повторного насильства (відповідь так у пунктах 1-6,8, 10, 12-15,18,24,25,27).

ОСОБА_2 неодноразово притягувався судом до відповідальності. Зокрема:

1)Постановою Харківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2023 року по справі № 635/8628/23 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду).

2)??Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2023 року по справі № 564/3697/23 за 4.3 ст. 172-20 КУПАП (виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в стані наркотичного сп?яніння в умовах особливого періоду).

3)???Постановою Харківського районного суду Харківської області від 13 вересня 2023 року по справі № 635/8308/23 за ч.3 ст.172-20 КУпАП (виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в стані наркотичного сп?яніння в умовах особливого періоду).

4)???Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 18 квітня 2022 року по справі № 462/721/22 за ст.51 ч.1 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

5)???Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 березня 2021 року по справі № 442/1686/21 за ч 1 ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство).

6)???Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2018 року по справі № 442/1923/18 за ст. 173 КУпАП.

7)???Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 березня 2020 року по справі № 442/88/20 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, 4.2 ст. 185КК України.

Враховуючи наведені обставини, ОСОБА_1 є особою, яка зазнала домашнього насильства. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства, необхідно застосувати до ОСОБА_2 обмежувальний припис та покласти на нього наступні обов?язки, а саме заборонити йому перебувати в місці проживання, перебування заявниці, наближатися на відстань менше 500 м до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити вести листування, телефонні переговори або контактувати з нами через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою суду від 20.08.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Заявник в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 350-5 ЦПК України.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Cуд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить до таких висновків.

Згідно з ч. 3ст. 294 ЦПК України,справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 3ст. 294 ЦПК України,справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Судом встановлено, що заявник та заінтересована особа спільно проживали за адресою АДРЕСА_1 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.08.2021 квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1

29.05.2024 року відносно ОСОБА_2 інспектором ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Л/о складено Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №372399, в якому вказано, що 28.05.2024 близько 11:45 у АДРЕСА_1 ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_1 , а саме нецензурно виражався та завдавав ударів по тілу внаслідок чого могла бути завдана психологічна травма фізичному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.07.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-5 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 170 гривень штрафу.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

21.07.2024 року за вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 було складено терміновий заборонний припис серії АА № 342089, яким застосовано до нього строком на 10 діб заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборону на будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи.

21.07.2024 року відносно ОСОБА_2 . ДОП ВП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області складено Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №557263, в якому вказано, що 21.07.2024 року близько 06:00 год у АДРЕСА_1 ОСОБА_2 вчинив відносно своєї співмешканки психологічне та фізичне домашнє насильство, а саме ображав нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою, ударив ногою по спині чим міг завдати шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілій.

З довідки ГО «Центр «Жіночої перспективи» від 29.07.2024 вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася за допомогою до ГО Центр «Жіночі перспективи» 19 липня 2024 року як постраждала від домашнього насильства, зі сторони її співмешканця ОСОБА_2 .

Пані ОСОБА_4 повідомила, що потерпає від домашнього насильства зі сторони співмешканця який проживає у її квартирі, неодноразово бив її, забирав її особисті кошти та банківські картки, примушував її брати кредити та віддавати йому кошти. Насильство призвело до погіршення здоров?я та психоемоційного стану.

ОСОБА_1 перебуває у притулку ГО «Центр «Жіночі перспективи» та отримує безоплатну правничу і психологічну допомогу щодо захисту від домашнього насильства та подолання наслідків домашнього насильства.

З висновку психолога від 29.07.2029 вбачається зокрема, що під час первинного ОСОБА_5 ?ю пані ОСОБА_4 було виявлено підвищений рівень тривоги, депресивний настрій, зниження самооцінки, страх перед майбутнім, сповільнена реакція та рухова активність, що могло бути результатом пережитих тривалих стресів психо-травмуючих впливів її співмешканця ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Жінка страждала від усіх форм домашнього насильства (психологічне, фізичне, економічне, сексуальне). ОСОБА_6 скаржилася на ситуативні невмотивовані неконтрольовані напади агресії та злості співмешканця, особливо в стані алкогольного та наркотичного сп?яніння. На момент складання висновку пані ОСОБА_4 скаржилася на тривожні думки, зниження рівня базової безпеки та значно підвищену фонову загальну недовіру до світу й очікування на скривдження.

Згідно консультативного висновку спеціаліста від 25.07.2024 у ОСОБА_1 множинні підшкірні гематоми обличчя, кистей.

ОСОБА_2 неодноразово притягувався судом до відповідальності. Зокрема:

1.Постановою Харківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2023 року по справі № 635/8628/23 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду).

2.Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2023 року по справі № 564/3697/23 за 4.3 ст. 172-20 КУПАП (виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в стані наркотичного сп?яніння в умовах особливого періоду).

3.Постановою Харківського районного суду Харківської області від 13 вересня 2023 року по справі № 635/8308/23 за ч.3 ст.172-20 КУпАП (виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в стані наркотичного сп?яніння в умовах особливого періоду).

4.Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 18 квітня 2022 року по справі № 462/721/22 за ст.51 ч.1 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

5.Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 березня 2021 року по справі № 442/1686/21 за ч 1 ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство).

6.Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2018 року по справі № 442/1923/18 за ст. 173 КУпАП.

7.Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 березня 2020 року по справі № 442/88/20 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, 4.2 ст. 185КК України.

Згідно зі статтею 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч. 1.ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

До переліку осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - батько (п.4 ч. 2ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

При цьому, згідно з п. 3 ч. 1ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Таким чином, зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 28.04.2020 року винесеній за результатами розгляду справи № 754/11171/19.

Верховний Суд у постанові від 14.01.2020 року винесеній у справі № 754/6995/19 зазначає, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до ч.1ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Як наголошує ч.2ст.27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до п.1 ч.1ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ «A.V. v. Ukraine», n. 68177, «Enea v. Italy» [GC], n. 55182, «Idalov v. Russia» [GC], 91183.

Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK», наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ висловленої у рішеннях «Kudla v Poland» [GC], n. 92237, «Козинець проти України», n. 52, «Лабіта проти Італії», n. 120, «Чембер проти Росії», n. 49244, поводження є «нелюдським», якщо, крім іншого, воно було умисним, застосовувалось впродовж кількох годин поспіль і призводило або до справжніх тілесних ушкоджень, або до гострих фізичних чи душевних страждань.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. Рішення Європейського суду з прав людини «Chahal v. the UK», n. 145.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Положеннями ст. 350-6 ЦПК України визначено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновків про те, що заявник, в особі свого представника обґрунтовано звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищені судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявник дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа ОСОБА_2 .

На підставі досліджених доказів, які підтверджують факт застосування психологічного, фізичного та економічного насильства, та свідчать що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, і такі ризики є реальними.

Таким чином, відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінюючи сам вид насильства, ризики, вік постраждалої особи, вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд дійшов висновку про необхідність покладення на ОСОБА_2 наступних обов`язків на строк шість місяців, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 500 м до місця проживання постраждалої особи, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , або до інших місць її проживання, перебування, частого відвідування постраждалої особи; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою, ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

В силу вимог ч.3 ст.350-5ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючисьст.ст.247,259,263-265,268,350-1,350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав з покладенням на нього таких обов`язків:

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 500 м до місця проживання постраждалої особи, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , або до інших місць її проживання, перебування, частого відвідування постраждалої особи;

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою, ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб;

заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

Встановити строк дії обмежувального припису 6 (шість) місяців.

Строк дії обмежувального припису обчислювати з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч.4 ст. 350-6 ЦПК України).

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса вказана у заяві: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса вказана у заяві: АДРЕСА_2 .

Суддя Мартьянова С.М.