Судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Зайцева А. Ю.
справа № 344/4557/23
провадження № 61-2548св24
У березні 2023 року орган опіки та піклування Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради (далі - Орган опіки) звернувся до суду із заявою, в якій просив звільнити від обов`язків опікуна ОСОБА_1 над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Підставою вимог заяви Орган опіки указував те, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 09 вересня 2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним, над ним встановлено опіку та призначено опікуном батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак відповідач обов`язки опікуна не виконує та не дає дозволу на влаштування ОСОБА_2 до психоневрологічного інтернату.
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області рішенням від 18 травня 2023 року заяву задовольнив. Звільнив ОСОБА_1 від обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_2 Судові витрати у справі поклав на державу.
Івано-Франківський апеляційний суд постановою від 11 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 травня 2023 року змінив, доповнив його резолютивну частину абзацом другим: «Покласти виконання обов`язків опікуна недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на адміністрацію Снятинського психоневрологічного інтернату на час його перебування у медичному закладі.». В іншій частині рішення суду залишив без змін.
Судові рішення мотивовані доведеністю Органом опіки невиконання ОСОБА_1 обов`язків покладених на нього як опікуна, наявністю правових підстав для звільнення ОСОБА_1 від обов`язків опікуна над недієздатним сином, а також необхідністю доповнення резолютивної частини рішення суду першої інстанції покладенням обов`язків опікуна на заклад, в якому перебуває недієздатний.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 21 серпня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 травня 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 січня 2024 року без змін.
Верховний Суд погодився з висновками судів про доведеність неналежного виконання ОСОБА_1 обов`язків опікуна щодо свого сина ОСОБА_2 .
Не можу погодитись з такими висновками судів з наступних міркувань.
Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).
Згідно з частиною третьою статті 75 ЦК України за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту.
Суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу (частина друга статті 300 ЦПК України).
У цій справі Орган опіки звернувся із заявою про звільнення ОСОБА_1 від виконання обов`язків опікуна свого сина ОСОБА_2 .
Згідно з пунктом 4.14 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила), контроль за діяльністю опікунів і піклувальників здійснюється органами опіки та піклування із залученням громадськості шляхом планових відвідувань осіб, які перебувають під опікою (піклуванням). Періодичність відвідувань установлюється окремим графіком, але не рідше ніж раз на рік, крім першої перевірки, яка проводиться через три місяці після встановлення опіки і піклування.
Про результати перевірки складається акт у двох примірниках, один з яких зберігається в органах опіки та піклування і є підставою для оцінки діяльності опікунів і піклувальників, другий - в опікуна (піклувальника) (пункт 4.15 Правил).
Отже заявник у цій справі має низку обов`язків щодо контролю за діяльністю опікунів, проте матеріали справи не містять доказів виконання ним цих обов`язків щодо опікуна ОСОБА_1 , де б, наприклад, були зафіксовані у певний період часу порушення (невиконання обов`язків) допущені опікуном.
Разом з тим, рішення судів у цій справі про позбавлення батька прав опікуна щодо своєї дитини ґрунтуються лише на акті від 07 грудня 2022 року житлово-побутових умов проживання недієздатного та заяві ОСОБА_3 про неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків опікуна, яка є зацікавленою особою і має намір оформити неповну опіку над братом.
Саме по собі встановлення актом умов проживання недієздатного не є доказом про неналежне виконання ОСОБА_1 своїх повноважень, оскільки такі повноваження не можуть здійснюватися лише у площині квартири, де проживає недієздатний, адже задоволення його інтересів лежать і в інших площинах суспільних відносин поза межами квартири. Заявник має надати докази тривалої (хоча б не одноразової) винної поведінки опікуна щодо свого сина та своїх обов`язків опікуна. Рішення судів у такому разі не можуть ґрунтуватись на припущеннях.
Вважаю, що за цих обставин, рішення судів не відповідають вимогам верховенства права. Заява Органу опіки про позбавлення ОСОБА_1 прав та обов`язків опікуна щодо свого сина є необґрунтованою, а тому передчасною, в зв`язку з чим у її задоволенні слід було відмовити.
Суддя А. Ю. Зайцев