Справа № 347/946/24
Провадження № 2/347/487/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

20 серпня 2024 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю. С.,

за участю:

секретаря Мошулі Т.В.,

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки і піклування Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав, призначення опіки та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.

23.04.2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки і піклування Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав, призначення опіки та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування вимог позивачі зазначили, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться рідною сестрою померлої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя, а саме з 2004 по 2018 роки, ОСОБА_5 перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем, від якого в них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Впродовж спільного проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , останній систематично зловживав спиртним, влаштовував скандали, вчиняв фізичне та моральне насилля до дружини.

Неодноразово ОСОБА_5 розповідала сестрі про агресію чоловіка, про те, що життя з ним є нестерпним. Окрім цього, стверджувала, що ОСОБА_4 матеріально сім`ю не забезпечував, кошти в основному використовував на купівлю спиртного.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_6 , проте під час пологів ОСОБА_5 померла. Відповідач не забрав доньку із пологового будинку. Фактично після смерті ОСОБА_5 їх спільні з відповідачем неповнолітні діти проживають у сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Старша дитина ОСОБА_4 тривалий час проживав у бабусі, але все частіше приходить до ОСОБА_1 , та повідомляє, шо хоче жити разом з сестрою, неодноразово залишався па ночівлю. Позивачі стверджують, що саме вони займаються вихованням та утриманням дітей, оскільки батько не цікавиться здоров`ям дітей, не підтримує фінансово, не надає моральної підтримки дітям та не бере участі їх житті. На даний час ОСОБА_4 має іншу сім`ю та зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, про дітей від попереднього шлюбу не згадує, а його співмешканка при випадкових зустрічах з його дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ображає та принижує їх. Після смерті ОСОБА_5 відповідач отримав та надалі отримує всі соціальні виплати на дітей, зокрема до- та післяпологові виплати, грошову допомогу по втраті годувальника, що підтверджується довідками із УСЗН Косівської РДА. Вказані кошти призначені для потреб дітей, однак жодної копійки діти від батька не отримали.

Зважаючи на зазначене позивачі вважають, що відповідач не гідний статусу батька, свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків, знаючи, що його діти позбавлені материнської турботи та любові.

В свою чергу, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 мають намір залишити на проживання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у себе, надалі піклуватись про них, займатись утриманням та вихованням. Стверджують, що діти стали їм як рідні, звикли до проживання у сім`ї ОСОБА_1 , про рідного батька бояться навіть чути.

Окрім того, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вважають, що доцільним буде стягнення аліментів із відповідача на утримання неповнолітніх дітей.

У зв`язку з цим, позивачі просили позбавити відповідача його батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , призначити їх опікуном ОСОБА_1 та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину.

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Третя особа орган опіки та піклування Космацької сільської ради не забезпечив явку свого представник в судове засідання, однак подали заяву про розгляд справи без участі їх представника. Позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Позиція учасників в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі. ОСОБА_1 ствердила, що померла ОСОБА_5 була її молодшою рідною сестрою. Сестра померла через день після народження другої дитини, дочки ОСОБА_6 . З того часу, двоє дітей повністю перебували на вихованні, утриманні в її родині. Відповідач, як батько дітей, навіть не забирав молодшу дочку з роддому. За весь час до дітей на навідувався, не цікавився їх життям, навчанням, здоров`ям. Відповідач з часу смерті матері дітей, отримував соціальну допомогу по втраті годувальника, однак ні копійки дітям не давав. Відповідач не вітав дітей зі святами, не відвідував їх за місцем проживання. На даний час діти фактично не знають хто їх батько, та не пам`ятають його.

У зв`язку з цим позивачі просили суд їх позов задовольнити в повному обсязі, призначити ОСОБА_1 опікуном неповнолітніх дітей, та стягнути з відповідача ілменти на утримання двох неповнолітніх дітей.

Свідок ОСОБА_9 ствердила, що позивач ОСОБА_10 є її старшою дочкою. Після смерті молодшої дочки ОСОБА_5 саме вона забрала до себе дітей, хлопчика та новонароджену дівчинку, оскільки відповідач як батько дітей, ухилився від їх виховання та утримання. З час смерті рідної матері, обоє дітей проживають в сім`ї рідної тітки, і саме вона їх виховує та утримує. Батько жодної участі у вихованні та утриманні дітей не бере. Йому неодноразово телефонували, та просили щоб він навідувався до дітей, та згадав шо він їх батько, однак відповідач байдуже відносився до таких розмов.

Свідок ОСОБА_11 ствердила, що є сусідкою позивачів, та жодного разу не бачила щоб батько навідував дітей. Свідок знає особисто, що діти від маленького ростуть та виховуються після смерті матері із позивачем, яка є їх рідною тіткою. Саме позивачі, займаються вихованням та утриманням дітей. Відповідача, як батька дітей, жодного разу не бачила, та не чула від дітей, щоб він їх навідував.

Свідок ОСОБА_11 , ствердила, що є сусідкою та односельчанкою позивачів. Діти весь час проживають в їх сім`ї. Все сталося через те, що рідна мати дітей померла, а батько дітей, молодшу дочку не забрав з пологового будинку. З того часу двоє неповнолітніх дітей: брат та сестричка проживають з рідною тіткою та її сім`єю. Свідок зазначила, що батько дітей і позивачі проживають в одному селі, однак вона ніколи не бачила, щоб батько навідував дітей за місцем проживання, чи десь перебував з ними в центрі села. Знає, що відповідач має іншу сім`ю, там теж є діти, і відповідач зловживає алкогольними напоями.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 25.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25.04.2024 року витребувано у Органу опіки та піклування Космацької сільської ради висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав та доцільності призначення опікуном дітей ОСОБА_1 .

10.06.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до журналу судового засідання ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши учасників судового провадження, показання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до копії паспорта громадянина України у вигляді айді картки, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - смт. Яблунів Косівський район, Івано-Франківська область (а.с.7).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 490 від 21.10.2021 року, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.05.2019 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.9).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28.05.2019 ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 03.01.2019 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11).

Як вбачається з характеристики від 25.04.2023 року, виданої Космацьким ліцеєм ім. О. Ковча, ОСОБА_1 працює у Космач-Плаюцькій початковій школі прибиральницею на 0,5 ставки, з початком опалювального сезону має 0,5 ставки опалювача. На роботі зарекомендувала себе позитивно. Підтримує порядок у службових приміщеннях та на території школи. Дотримується трудової дисципліни і техніки безпеки на робочому місці. За характером спокійна та врівноважена (а.с.12).

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_12 уклали шлюб 16.08.1994 року, прізвище дружини після укладення шлюбу - « ОСОБА_1 » (а.с.13).

Відповідно до висновків від 27.04.2023 року №№ 295, 296 про стан здоров`я, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здорові, можуть бути опікунами (а.с.14-15).

Згідно рішення виконавчого комітету Космацької сільської ради від 26.05.2023 № 123-5/2023 затверджено висновок «про доцільність призначення опікуном малолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 , яка є їх тіткою (а.с.16-18).

Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи МВС України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 04.05.2023 року до кримінальної відповідальності не притягалася, незнятої чи непогашеної судимості немає та в розшуку не перебуває (а.с. 19).

Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи МВС України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , станом на 25.05.2023 року до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості немає та в розшуку не перебуває (а.с. 20).

Відповідно до довідки про склад сім 'ї № 1542 від 09.06.2023 року до складу сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 входять ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є її племінниками (а.с.21).

Згідно з копією довідки із КНП «Космацька амбулаторія загальної практики сімейної медицини» Космацької сільської ради від 29.08.2022 № 85, за медичною допомогою та на консультаційний огляд ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , приводить їх тітка, батько останнім часом з дітьми не з`являвся (а.с.22).

Як вбачається з характеристики ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 від 09.06.2023 року, ОСОБА_4 батько двох малолітніх дітей, на роботі не працює, письмових скарг на його поведінку з боку громадськості до виконкому сільської ради не надходило. ОСОБА_4 не проживає разом зі своїми дітьми, участі у їх вихованні не бере, хоча отримує соціальні виплати на дітей (а.с.23).

Відповідно до довідки із УСЗН Косівської РДА від 24.01.2023 № 146 та від 12.06.2023 № 1465 ОСОБА_4 за весь 2022 рік та з січня по червень 2023 року отримав державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника в розмірі 34 223,04 грн та 18 083,52 грн. відповідно (а.с.24-25).

Згідно копії акту обстеження умов проживання від 19.04.2024 року діти ОСОБА_4 та ОСОБА_6 влаштовані та проживають у сім`ї ОСОБА_1 (а.с.43-49).

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Космацької сільської ради від 21.06.2024 року № 137-5/2024 «Про затвердження та надання суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав та висновку про доцільність призначення опікуна над малолітніми дітьми», затверджено висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а також висновок щодо доцільності призначення опікуном дітей ОСОБА_1 (а.с.69-71).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання неповнолітніх дітей.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Щодо позбавлення батьківських прав відповідача.

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі N 522/10703/18 (провадження N 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі N 760/468/18 (провадження N 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі N 638/16622/17 (провадження N 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі N 522/21914/14 (провадження N 61-8179св19).

Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше) є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Отже, законом визначено, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо та є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Вказаний висновок має рекомендаційний характер.

За змістом статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Щодо стягнення аліментів.

У відповідності до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2563 гривні, від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 є батьком двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мати дітей ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно довідки про склад сім`ї від 09.06.2023 року № 1542 неповнолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані та проживають разом із позивчами за адресою АДРЕСА_1 .

Вихованням та утриманням неповнолітніх дітей повністю займаються позивачі ОСОБА_1 (рідна тітка) та її чоловік ОСОБА_2 .

В матеріалах справи є висновок органу опіки і піклування, відповідно до якого визнано за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки батько жодної участі у вихованні та утриманні дітей не бере, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, не спілкується з неповнолітніми дітьми, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей та взагалі не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.

Суд позбавлений можливості з`ясувати думку відповідача, оскільки такий в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявні відстеження трекерів поштових відправлень відповідно до яких відповідач був особисто повідомлений про розгляд справи в суді, однак в судові засідання жодного разу не з`явився.

За таких обставин, суд доходить переконання, що відповідач, будучи обізнаним про заявлений до нього позов, проявив пасивну позицію, що свідчить про його байдужість до власних дітей.

Суд звертає увагу, що зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Аналізуючи наведені факти та обставини, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 усунувся від виховання своїх неповнолітніх дітей та виконання своїх обов`язків. Не цікавиться долею своїх дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; та взагалі не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить переконання, що обставини, на які покликаються позивачі у своєму позові, є достовірними та такими, що не викликають у суду сумніву, а отже, відповідачем порушено право його дитини на рівень життя, достатній для їх фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, яке гарантоване ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" і яке підлягає захисту на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України шляхом позбавлення його, як батька, батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, оскільки він ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, що в свою чергу не буде суперечити інтересам дітей.

Одночасно суд роз`яснює відповідачу його право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, за наявності підстав передбачених частинами 3 - 5 ст. 169 СК України.

Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів, суд бере до уваги необхідність створення для дітей такого рівня життя, який був би достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, та ч. 2 ст.182 СК згідно якої мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач за станом здоров`я чи з інших обставин, позбавлений можливості утримувати своїх дітей, а відтак суд доходить переконання, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в сумі платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду з позовом, позивачі сплатили судовий збір в розмірі 2422, 40 грн, а відтак, з відповідача на користь позивачів слід стягнути судовий збір сплачений ними в розмірі 2422, 40 грн.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи той факт, що позивачі звільнені від сплати судового збору в частині вимог про стягнення аліментів, тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1211, 20 грн).

На підставі Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 19, 150, 155, 164, 166, 171 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки і піклування Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області (786040, с. Космач, вул. Т.Г. Шевченка, 4, Івано-Франківської області) про позбавлення батьківських прав, призначення опіки та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опікуном неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 23 квітня 2024 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в сумі платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 судовий збір в розмірі 2422, 40 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211, 20 грн. на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Заочне рішення може бути переглянуте Косівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Косівського районного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може оскаржити рішення суду безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 серпня 2024 року.

Суддя Ю. С. Кіцула