Справа № 152/983/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 вересня 2024 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожної А.Г.

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом адвоката Залокоцької Вікторії Дживанівни

в інтересах ОСОБА_1

до Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області

вимоги позивача: про визнання в порядку спадкування за законом права постійного користування земельною ділянкою

сторони в судове засідання не з`явилися;

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Представник позивача звернулася до суду з цим позовом та вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача по лінії батька ОСОБА_2 . Чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , рідний брат спадкодавці ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, зокрема, земельна ділянка, площею 0,80 га на праві постійного користування землею, яка знаходиться на території колишньої Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, а тепер Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення особистого підсобного господарства. Оригінал Державного акту на право постійного користування землею серії ВН без номера не зберігся, проте збереглась його засвідчена копія, видана відділом №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області. Єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за заповітом і за законом в порядку статті 1266 ЦК України є її племінник позивач ОСОБА_1 .. Позивач наразі отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, яка не була охоплена заповітом, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Представник позивача просила визнати за позивачем, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право постійного користування землею для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,80 га, що розташована на території Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, та належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ВН від 16 липня 2001 року, виданого на підставі рішення 11 сесії 3 скликання Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 4 грудня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування за №64. (а.с.2-6).

2. На підтвердження позовних вимог представник позивача надала копії листів відділу №4 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, копію довідки, копію державного акта на право постійного користування землею, копію паспорта позивача, копію постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, копію свідоцтва про народження та про смерть ОСОБА_4 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 , копію свідоцтва про народження позивача, копію свідоцтва про одруження, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ..

3. Відповідач відзиву на позов не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Разом з позовною заявою представником позивачки подано клопотання, в якому вона просила витребувати у державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніна О.О. належним чином засвідчену копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

5. 11 липня та 19 серпня 2024 року від представника відповідача до суду надійшли заяви, в яких вона просила розглянути справу за її відсутності, заперечень щодо позову не має (а.с.37,75).

6. 2 вересня 2024 року від представника позивача до суду надійшла заява, в якій вона просила підготовче засідання провести без участі позивача та його представника, не заперечує щодо ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні (а.с.76-77).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Ухвалою судді Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовської Т.О. від 9 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано надати в п`ятнадцятиденний строк відзив на позовну заяву, а також запропоновано позивачу та відповідачу у п`ятиденний строк подати відповідь на відзив та заперечення. Цією ж ухвалою суду було витребувано від державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніна О.О. належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.33-34).

8. Копію позовної заяви з додатками відповідач отримав в електронному кабінеті в системі Електронний суд.

9. Ухвалою судді Шаргородського районного суду Вінницької області Роздорожної А.Г. від 5 серпня 2024 року прийнято до розгляду дану цивільну справу у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, підготовче засідання призначено на 3 вересня 2024 року (а.с.74).

10. Відповідно до частини третьої та четвертої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

11. Згідно з частиною першою та четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

12. Встановивши наявність законних підстав для задоволення цього позову, а також те, що визнання відповідачем цього позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд відповідно до положень статтей 200, 206 ЦПК України ухвалює це рішення за результатами підготовчого провадження.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.

13. Відповідно до копії листів відділу №4 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, відділ №4 надав належним чином завірену копію архівного примірника державного акту на право постійного користування землею, виданого на ім`я « ОСОБА_2 », розташованої на території Джкринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, серії ВН, виданого 16 липня 2001 року та зареєстрованого за №64, площею 0,80 га, а також повідомляє, що надання середньої нормативно-грошової оцінки на земельні ділянки сільськогосподарського призначення по Жмеринському (Шаргородському) району Вінницької області немає можливості, у зв`язку із її відсутністю. Станом на 1 січня 2024 року нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Вінницькій області становить 28570,38 грн за гектар (а.с.8-9).

14. Згідно із довідкою №204 від 25 червня 2024 року, виданою виконкомом Джуринської сільської ради Жмеринського району вінницької області, на день сврєї смерті ОСОБА_2 постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Згідно із записом в погосподарській книзі на день смерті разом з нею проживав та був зареєстрований її племінник ОСОБА_1 (а.с.10).

15. Згідно з копією державного акту на право постійного користування землею серії ВН, ОСОБА_2 на підставі рішення 11 сесії 3 скликання Калитинської сільської Ради народних депутатів Шаргородського району Вінницької області від 4 грудня 2000 року була надана у постійне користування земельна ділянка, площею 0,80 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Калитинської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства (а.с.12-13).

16. Відповідно до копії паспорта, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Покутино Шаргородського району Вінницької області (а.с.14, 15 на звороті).

17. Відповідно до копії постанови державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Хлапоніна О.О. №367/02-31 від 3 липня 2024 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с.17).

18. Згідно із копією свідоцтва про народження, ОСОБА_4 народися ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Покутине Джуринського району Вінницької області. Батьком записаний ОСОБА_6 , а матір`ю ОСОБА_7 (а.с.18).

19. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Покутино Шаргородського району Вінницької області (а.с.19).

20. Згідно із копією свідоцтва про народження, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Голинченці Шаргородського району Вінницької області. Батьком записаний ОСОБА_6 , а матір`ю ОСОБА_8 (а.с.20).

21. Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Покутине Шаргородського району Вінницької області. Батьком позивача записаний ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_9 (а.с.21).

22. Згідно із копією свідоцтва про одруження, ОСОБА_3 , 1949 року народження, та ОСОБА_4 , 1948 року народження, 12 червня 1971 року зареєстрували шлюб. Після одруження подружжя отримало спільне прізвище « ОСОБА_10 » (а.с.22).

23. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Покутино Шаргородського району Вінницької області (а.с.23).

24. Згідно із копією свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Покутино Шаргородського району Вінницької області (а.с.24)

25. Згідно з копією спадкової справи №255/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка заведена та закінчена Шаргородською державною нотаріальною конторою 11 червня 2024 року, позивач звернувся до Шаргородської державної нотаріальної контори із заявою, в якій просив видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті його тітки ОСОБА_2 .. Також повідомив, що спадкоємців згідно ст. 1241 ЦПК України осіб з якими померла проживала однією сім`єю, але не перебувала у шлюбі немає, спадковий договір покійною ні з ким не укладався. 11 червня 2024 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Хлапоніном О.О. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.68).

26. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

V. Оцінка Суду.

27. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

28. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

29. Предметом спору у даній справі є визнання за позивачем права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування. Підставою є відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із ненаданням позивачем документу, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку.

30. Згідно з статтею 7 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, для ведення особистого підсобного господарства.

31. Відповідно до статті 19 ЗК України, сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами, зокрема, для особистого підсобного господарства.

32. Статтею 23 ЗК України передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

33. Згідно з статтею 56 ЗК України, для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара. За бажанням громадян їм додатково можуть надаватися земельні ділянки у користування. Загальна площа цих ділянок не повинна перевищувати 1 гектара.

34. Відповідно до частини першої статті 92 ЗК України, (станом на 1 січня 2002 року), право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

35. Згідно з правовою позицією Великої Палати Верхового Суду, що висловлена у постанові від 5 листопада 2019 року по справі № 906/392/18, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до 1 січня 2002 року, не втрачається внаслідок його непереоформлення користувачем. Право постійного користування земельною ділянкою зберігається за таким користувачем до приведення прав і обов`язків щодо вказаної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства. Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з передбачених у статті 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року підстав, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою поза межами підстав, визначених у статті 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

36. Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

37. У Рішенні Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 р. №5-рп(справа про постійне користування земельними ділянками) зазначено, що у ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року була регламентована така форма володіння землею, як довічне успадковуване володіння. ЗК України в редакції від 13 березня 1992 року закріпив право колективної та приватної власності громадян на землю (зокрема, право громадян на безоплатне одержання у власність земельних ділянок для ведення сільського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства тощо (стаття 6)). Це свідчить про те, що поряд із впровадженням приватної власності на землю громадянам, на їх вибір забезпечувалася можливість продовжувати користуватися земельними ділянками на праві постійного (безстрокового) користування, оренди, пожиттєвого спадкового володіння або тимчасового користування. При цьому в будь якому разі виключалась як автоматична зміна титулів права на землю, так і будь-яке обмеження права користування земельною ділянкою у зв`язку з непереоформленням правового титулу. Конституційний Суд України вважав, що встановлення обов`язку громадян переоформити земельні ділянки, які знаходяться у постійному користуванні, на право власності або право оренди до 01 січня 2008 року, потребує врегулювання чітким механізмом порядку реалізації цього права відповідно до вимог частини другої статті 14, частини другої статті 41 Конституції України. У зв`язку з відсутністю визначеного у законодавстві відповідного механізму переоформлення громадяни не в змозі виконати вимоги пункту 6 Перехідних положень Кодексу у встановлений строк, про що свідчить неодноразове продовження Верховною Радою України цього строку.

38. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України(є неконституційними), положення: пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення; пункту 6 Постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу" від 18 грудня 1990 року N 563-ХII з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою. З огляду на викладене, особа, яка користується земельною ділянкою на праві постійного користування за Законом не може бути позбавлена права на таке користування.

39. Таким чином, враховуючи те, що зі смертю особи не відбувається припинення прав і обов`язків, окрім тих, перелік яких визначено у статті 1219 ЦК України, спадкоємець стає учасником правовідносин щодо права постійного користування землею.

40. Тому, із урахуванням зазначених вище вимог, право постійного користування земельною ділянкою відноситься до тих прав, які можуть бути успадковані.

41. Суд, давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

З цих підстав,

керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 15, 16, 1219, 1266 ЦК України, Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов адвоката Залокоцької Вікторії Дживанівни, що поданий в інтересах ОСОБА_1 до Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання в порядку спадкування за законом права постійного користування землею задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Покутино Шаргородського району Вінницької області, право постійного користування землею для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,80 га, що розташована на території Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, та належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ВН від 16 липня 2001 року, виданого на підставі рішення 11 сесії 3 скликання Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 4 грудня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування за №64.

3. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ім`я (найменування) сторін :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1 , ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрований мешканець АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна, яка знаходиться по вул. Героїв Майдану, 234, в м. Шаргород Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №000697, видане на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 19 серпня 2019 року №570, діє на підставі ордеру серії АА № 1462603 від 5 липня 2024 року.

Відповідач: Джуринська сільська рада Жмеринського району Вінницької області, місцезнаходження: вул. Заводська, 2, с. Джурин Жмеринського району Вінницької області, .

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА