Справа № 127/2-1038/2010
Провадження 6/127/502/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Бабкіної К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення строку на звернення зі скаргою на дії державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» 29.07.2024 року звернулося із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення строку на звернення зі скаргою на дії державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та просило замінити стягувача у виконавчому листі, у виконанні рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 09.04.2010 року по справі № 2-1038-2010 з ПАТ «БМ Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» Кустова А.В.; поновити строк на звернення зі скаргою на дії державного виконавця Другого ВДВС Вінницької області; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу № 52064674, виданого Другим ВДВС Вінницької області; відновити виконавче провадження № 52064674, що перебуває на виконанні Другого ВДВС Вінницької області, мотивуючи вимоги тим, що строк звернення до суду зі скаргою пропущено з поважних причин, постанова головного державного виконавця Замостянського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області № 52064674 від 27.06.2017 року підлягає скасуванню як незаконна, а тому строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущений.

Представником ТОВ «Українська факторингова компанія» було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність заявника.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Вивчивши матеріали заяви про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення строку на звернення зі скаргою на дії державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та матеріали цивільної справи № 127/2-1038/2010, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з роз`яснень, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; такі строки є процесуальними, які можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання; при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи; наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження .

Поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк; ці обставини мають бути підтверджені достатніми та допустимими доказами.

У Рішенні ЄСПЛ в справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03 зазначено: "Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, Серія А № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги; однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність; ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37); правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані; у той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28 жовтня 1998 року).

У постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 755/8494/16-ц вказано, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими; від судів вимагається вказувати підстави; однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі; проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (ухвала у справі "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року); у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії (у даному випадку - на подання скарги).

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 09.04.2010 року у справі № 2-1038/2010 позовні вимоги ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «БМ Банк» суму заборгованості за кредитом в розмірі 117 217,22 доларів США, що станом на 12.02.2010 року згідно офіційного курсу НБУ становило 938 909,93 грн., а також судовий збір в розмірі 1 700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 01.07.2010 року рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 09.04.2010 року у справі № 2-1038/2010 було залишено без змін; рішення суду набрало законної сили.

13.08.2010 року Замостянським районним судом м. Вінниці було видано виконавчий лист № 2-1038/2010 щодо боржника ОСОБА_1 , на підставі якого 31.08.2016 року було відкрито виконавче провадження.

27.06.2017 року головним державним виконавцем Замостянського ВДВС міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Пічкуром Ю.О. відносно боржника ОСОБА_1 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 52064674 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Гроуф капітал факторинг" на підставі Договору відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами № 15.02./2022-ГКФ від 15.02.2022 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2022 року у справі № 127/2-1038/2010 було замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» як вибулу сторону на його правонаступника «Українську факторингову компанію» (код ЄДРПОУ 40235074) у виконавчому листі, виданому Замостянським районним судом м. Вінниці на виконання рішення у цивільній справі № 2-1038/2010 від 09.04.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «БМ Банк» суми заборгованості за кредитом в розмірі 117 217,22 доларів США, що станом на 12.02.2010 року згідно офіційного курсу НБУ становить 938909,93 грн., а також судовий збір в розмірі 1 700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 15.11.2022 року у справі № 127/2-1038/2010 ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2022 року було скасовано, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача було відмовлено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2023 року у справі № 127/2-1038/2010 було відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «БМ Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гроуф Капітал Факторинг», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача).

Так, у вказаній ухвалі судом було зазначено, що «строк пред`явлення виконавчого листа № 2-1038/2010, виданого Замостянським районним судом м. Вінниці 13.08.2010 щодо боржника ОСОБА_1 сплив 27.06.2020, а тому вирішення питання заміни сторони у виконавчому провадженні, виконавчий документ в якому повернуто без виконання, неможливе без вирішення питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання».

При цьому, у зазначеній ухвалі суд вказав на наявність постанови головного державного виконавця Замостянського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області № 52064674 від 27.06.2017 року, якою виконавчий лист № 2-1038/2010, виданий Замостянським районним судом м. Вінниці 13.08.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» 836 390,43 грн. було повернуто стягувачу на підставі ч. 2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, заявнику стало відомо про наявність оскаржуваної постанови не пізніше, ніж у грудні 2023 року, а до суду з відповідною скаргою він звернувся лише 29.07.2024 року (скарга надійшла до суду 05.08.2024 року).

При цьому, сам факт введення воєнного стану на території України, а також відключення світла не можуть слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме це вплинуло на роботу заявника (заявником ТОВ «Українська факторингова компанія» відповідних доказів на обґрунтувань не надано).

Неналежна організація процесу роботи з боржниками з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальності за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що заявник ТОВ «Українська факторингова компанія» як правонаступник Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» звернувся до суду із пропуском встановленого строку на оскарження постанови головного державного виконавця Замостянського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області № 52064674 від 27.06.2017 року, а обставини, на які він посилається як на поважні причини пропуску строку звернення до суду, не є такими, тому заява про поновлення строку на звернення зі скаргою задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом; документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на те, що заявник звернувся до суду одночасно із скаргою щодо скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, то вказану заяву в цілому слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126, 127, 260-261, 442, 449 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» у поновленні строку на звернення зі скаргою на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 червня 2017 року у виконавчому провадженні № 52064674.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони стягувача та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 червня 2017 року у виконавчому провадженні № 52064674 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (складення).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 26.08.2024 року.

Суддя: