УХВАЛА

02 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 522/17131/21

провадження № 61-10200ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 27 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 11 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення зобов`язання та відшкодування збитків та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд: стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь за порушення зобов`язання, яке виявилося в його невиконанні, суму 788 112,00 грн, відшкодування збитків у розмірі 270 000,00 грн, моральну шкоду в розмірі 78 811,00 грн.

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до

ОСОБА_1 , в якому просив стягнути грошові кошти у розмірі 38 538,00 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 11 червня

2024 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення зобов`язання та відшкодування збитків задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму за порушене зобов`язання

в розмірі 788 112,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору

в розмірі 6 419,23 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовлено.

10 липня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення приморського районного суду м. Одеси

від 27 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 червня 2024 року (надійшла 16 липня 2024 року), в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, просила суд скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у стягненні збитків

у розмірі 270 000,00 грн, ухвалити в цій частині нове про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 22 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано: надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

29 серпня 2024 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку, на усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 22 липня 2024 року, надійшла уточнена редакція касаційної скарги.

В уточненій касаційній скарзі заявник зазначає, що підставою касаційного оскарження є пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме: що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме: щодо розповсюдження вимоги нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна на попередній договір придбання нерухомого майна; щодо обґрунтованості використання приписів статті 220 ЦК України до попереднього договору придбання нерухомого майна.

Однак Верховний Суд не приймає до уваги посилання заявника на вказану підставу касаційного оскарження (а саме: відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах), оскільки існує судова практика з правовою позицією Верховного Суду щодо застосування статті 220 ЦК України у подібних правовідносинах.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України,

у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки станом на 02 вересня 2024 року не виконані вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду від 22 липня 2024 року щодо необхідності зазначення конкретних підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України, це перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 27 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 11 червня 2024 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць