Справа № 691/674/24
Провадження № 2/691/395/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судового засідання Вовк Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2024 року в суді зареєстровано позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу укладеного з ОСОБА_2 , з тих підстав, що з 14 лютого 2019 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, та від спільного проживання мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останнього часу, спільне життя ускладнилось, часто сварились і тяжко було знайти взаєморозуміння по причині того, що мають різні погляди на сімейне життя. На даний час, подружжя проживає окремо. Втратили почуття один до одного і зберегти сім'ю не можливо. Підстав, які б прешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст. 110 СК України, зокрема таких як вагінтість або ж недосягнення дитини одного року, відсутні. Оскільки, подальше спільне життя, як подружжя є неможливим, шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу неповнолітня донька і надалі проживатиме з матір'ю. Вжиття заходів, щодо примирення є безпідставним, виходячи із того, що шлюб існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. У зв'язку з цим, просила суд розірати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 лютого 2019 року Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 12, залишити після розірвання шлюбу прізвище " ОСОБА_1 ", яке набуте у шлюбі, визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 , та судові витрати залиши за позвичаем.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області в даній справі від 05.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, що розгляд по суті відбудеться 23 серпня 2024 року.

21.08.2024 через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просила розглянути справу про розірвання шлюбу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

До судового засідання строни не з'явилися, повідомлені належно.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд цивільної справи за позовом про розірвання шлюбу у його відсутність. Позовні вимоги визнає та заперечень не має.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося.

Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість застосування, передбачених ст. 206 ЦПК України, наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, та дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного.

Згідно статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до статті 109, 112 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд має виходити з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Встановлено із матеріалів справи, що 14 лютого 2019 року між ОСОБА_2 (відповідач по справі) та ОСОБА_5 (позивач по справі) зареєстровано шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 12. Після державної реєстрації ОСОБА_5 змінила прізвище на " ОСОБА_1 ".

В подружжя ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, серія НОМЕР_2 від 23.04.2019 року, актовий запис № 46.

На теперішній час, подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, позивач та відповідач не бажають зберегти шлюб.

Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу.

Згідно частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідач позов визнав.

Згідно частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Згідно статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки дружина при реєстрації шлюбу прізвище змінювала, що вбачається з дослідженого свідоцтва про шлюбу та враховуючи ту обставину, що остання ставить питання про залишення даного прізвища, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище, яке вона отримала при реєстрації шлюбу.

Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір'ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз'яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дітей.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Більш того, відповідач визнавши позов, не заперечував проти залишення дитини після розірвання шлюбу разом з позивачем.

Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частина 3 статті 115 СК України встановлює, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 24, 56, 109, 110, 112, 113, 114, 115 СК України, ст. ст. 13, 78, 81, 82, 141, 206, 247, 258, 259, 263 - 265, 352, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 14 лютого 2019 року Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 12.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Після розірвання шлюбу залишити дружині ОСОБА_1 прізвище " ОСОБА_1 ".

Малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом із матір'ю ОСОБА_1 .

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. П. Синиця