Справа № 450/2019/24 Провадження № 2-о/450/131/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, про призначення опікуном,-

в с т а н о в и в:

На розгляді Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, про призначення опікуном.

Ухвалою від 03 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В судовому засіданні 02 вересня 2024 року о 09 год. 40 хв. заявник ОСОБА_1 підтримав вимоги заяви, надав пояснення аналогічні викладеним письмово.

Інші учасники розгляду справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у їх відсутності не подали.

Заслухавши пояснення заявника, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу вимог ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Зі змісту ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 9 СК України встановлено коло осіб, сімейні особи між якими регулюються СК України, зокрема це подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі.

В силу ч. 4 ст. 2 СК України Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

У відповідності з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Як зазначив заявник у поданій заяві та судовому засіданні, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його тіткою, яка проживає разом із ним за адресою його реєстрації. За заявою його матері ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатною рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2013 року у справі № 450/573/13-ц. Окрім цього, у ОСОБА_2 наявні двоє дітей, яких виховував їх батько, однак місцеперебування таких йому невідоме.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи сином ОСОБА_1 та племінником ОСОБА_2 , хоч і спільно проживає з останньою, однак не перебуває у родинних зв`язках з такою.

Отже, заяву про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подано особою, яка не може виступати заявником у такій категорії справ окремого провадження, а тому її слід залишити без розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 13, 257, 259, 260, 294, 296, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 55, 60, 63 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 9 СК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, про призначення опікуном, - залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 02 вересня 2024 року.

Суддя Мусієвський В.Є.