Справа № 553/1672/24
Провадження № 6/553/64/2024
У Х В А Л А

Іменем України

02.09.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді - Москаленко В.В.,

за участю:

представника заявника - ОСОБА_1 ,

представника боржника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава подання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення розшуку дитини,-

встановив:

Заявник звернувся до суду із поданням, в якому просить оголосити в розшук дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження

№ 74127998 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Кобеляцьким районним судом Полтавської області 19.01.2024, у цивільній справі № 532/374/23, за яким необхідно відібрати у ОСОБА_4 малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повернути її матері ОСОБА_5 .

Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 532/374/23, відкрито 13.02.2024, копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена сторонам виконавчого провадження.

На виконання постанови начальника УЗПВР у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.02.2024, виконавче провадження передане для подальшого виконання до відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

28.02.2024 старшим державним виконавцем здійснений вихід за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами проведення виконавчих дій 28.02.2024 виконати рішення суду не вдалось, двері квартири ніхто не відчинив, про що складений акт державного виконавця. У зв`язку з даними обставинами, з метою виконання рішення суду, державним виконавцем у дверях квартири та у поштовій скриньці залишений виклик боржника на 04.03.2024, про що боржнику направлене повідомлення від 28.02.2024. Згідно отриманих відповідей з Департаменту освіти Полтавської міської ради ліцей № 17 «Інтелект», Полтавської загальноосвітньої школи № 37 та Департаменту охорони здоров`я Полтавської міської ради, ОСОБА_3 не є вихованкою підпорядкованих закладів шкільної освіти Полтавської міської ради та не перебуває на обліку в підпорядкованих комунальних підприємствах.

22.03.2024 представник боржника ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження та повідомив, що ОСОБА_3 перебуває у Польщі з матір`ю боржника.

26.03.2024 на боржника накладений штраф за невиконання рішення суду.

Отже, місце фактичного перебування боржника ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_3 невідоме. Виконати рішення суду без участі боржника неможливо, у зв`язку з чим виникла необхідність оголошення розшуку.

18.06.2024 представником боржника адвокатом Гордієнко Н.В. до суду були надані письмові пояснення, у яких представник боржника зазначає, що у даному випадку у державного виконавця відсутні підстави для звернення до суду з поданням про оголошення розшуку дитини, оскільки малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виїхала в Польщу, що підтверджується відміткою в паспорті матері ОСОБА_4 ОСОБА_6 і проживає там в даний час за адресою: АДРЕСА_2 , з

призначеним Окружним судом міста Ченстохова опікуном ОСОБА_6 матір`ю ОСОБА_4 , який проживає в Україні. 31.10.2023 Окружним судом м. Катовіце, 18-м цивільним сімейним відділом (Республіка Польща) була розглянута справа XVIII Ns 15/23, ініційована ОСОБА_7 про повернення в Україну неповнолітньої ОСОБА_8 . В результаті зазначеного розгляду ОСОБА_9 було відмовлено в задоволенні її заяви про повернення дитини в Україну. Місце фактичного перебування дитини відоме, в тому числі і матері дитини. 22.03.2024 представником боржника при особистому спілкуванні з державним виконавцем були повідомлені вказані обставини і одночасно була подана заява про зупинення виконавчого провадження, у якій були викладені вказані обставини, за наданням підтверджуючих документів. Після цього від державного виконавця ОСОБА_4 не надходило ні усних, ні письмових запитів про надання більш детальної інформації щодо місця фактичного перебування дитини в Польщі. Боржник ОСОБА_4 фактично проживає за адресою, яка зазначена в документах виконавчого провадження. Той факт, що державний виконавець не застав боржника вдома при одноразовому відвідуванні місця проживання (при цьому не опитав сусідів), не дає йому підстав вважати що ОСОБА_4 не проживає за даною адресою і робити висновки про те, що місце фактичного перебування боржника невідоме. Твердження, викладені в поданні щодо оголошення розшуку дитини про те, що місце фактичного перебування боржника та місце фактичного перебування дитини невідомі не відповідає дійсності та матеріалам справи. На підставі викладеного представник боржника просить суду відмовити в задоволенні подання про оголошення розшуку дитини.

У судовому засідання старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нікогосян Г.М. підтримав подання у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник боржника адвокат Гордієнко Н.В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні подання з підстав, вказаних у поданих до суду письмових поясненнях.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши подання та додані до нього копії з матеріалів виконавчого провадження, матеріали виконавчого провадження, надані представником заявника для огляду у судовому засіданні, суд вважає, що подання про оголошення розшуку дитини підлягає задоволенню.

Статтею 129 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими для виконання.

Відповідно до пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №11-рп/2012 від 25 квітня 2012 року невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

В силу усталеної практики Європейського Суду з прав людини, яку згідно ч. 4ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ як джерело права, право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Зі змісту роз`яснень, наданих Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 01.07.2015 року, виходить, що під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

За правилами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч. 1, 2ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець

зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

За правилами ст.438 ЦПК України розшук дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження

№ 74127998 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Кобеляцьким районним судом Полтавської області 19.01.2024, у цивільній справі № 532/374/23 про відібрання у ОСОБА_4 малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повернення її матері ОСОБА_5 .

Боржник рішення суду не виконує, будь-якого підтвердження виконання вимог виконавчого документа до суду не надано.

При примусовому виконанні виконавчого листа старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції проведені виконавчі дії на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

В ході проведення виконавчих дій, згідно Акта державного виконавця від 28.02.2024, здійснювався вихід за проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 , проте боржник двері не відчинив, сусіди також не відчинили, у дверях та у поштову скриньку залишений виклик фізичної особи, щоб дізнатися стан виконання рішення суду.

На запити державного виконавця надійшли відповіді:

- з КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» від 27.03.2024

№ 01-11/688, відповідно до якої у лікарів фахівців дитячого поліклінічного відділення № 1 дитина ОСОБА_3 на обліку не перебуває.

- з ліцею № 17 «Інтелект» Полтавської міської ради від 28.03.2024 № 01-33/309, відповідно до якої, у закладі не навчається ОСОБА_3 .

- з Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 37 Полтавської міської ради Полтавської області від 29.03.2024 № 01-30/147, відповідно до якої малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не навчається у даному навчальному закладі.

- з Департаменту охорони здоров`я Полтавської міської ради від 28.03.2024 № 01-08-01.2-13/555-14, відповідно до якої дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває на обліку в підпорядкованих комунальних підприємствах.

Крім того, 21.02.2024 державним виконавцем здійснений запит до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (вих.№ 4390), про надання інформації щодо перетину державного кордону України з 01.01.2022 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Станом на час розгляду справи інформація про перетин державного кордону України дитиною ОСОБА_10 відсутня або про повернення дитини на територію України відсутня.

Постановою старшого державного виконавця від 26.03.2024 на боржника ОСОБА_4 накладений штраф у розмірі 1700 грн. .

В обґрунтування заперечень проти подання, представником боржника подана копія рішення Окружного суду м. Катовіце Республіки Польща від 31 жовтня 2023 року, з перекладом на українську мову, яким позов ОСОБА_11 про повернення до України неповнолітньої ОСОБА_3 відхилений відповідно до статті 13 буква b Гаазької конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25 жовтня 1980 року, а також копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 .

При цьому суду не надані будь-яких відомості про те, що вказане рішення іноземного суду набрало законної сили. Крім того, надана копія рішення Окружного суду м. Катовіце не містить відомостей про місце проживання дитини, а надана копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 містить відомості про виїзд за кордон ІНФОРМАЦІЯ_2 саме ОСОБА_6 , а не дитини.

До того ж вказані докази вже були предметом розгляду Кобеляцького районного суду

Полтавської області та Полтавського апеляційного суду та у рішенні від 19.01.2024 та постанові від 21.05.2024 вказаним доказам надана правова оцінка.

Будь-які інші докази у визначеному чинним законодавством порядку боржником та його представником не подані.

Отже місце перебування дитини ОСОБА_3 на даний час не встановлене.

Суд не бере до уваги заперечення представника боржника щодо місця перебування боржника, оскільки предметом подання державного виконавця є оголошення розшуку саме дитини, а не боржника.

Отже, зважаючи на те, що боржник в добровільному порядку рішення суду не виконує, вжиті державним виконавцем заходи по виконанню рішення не дали будь-яких результатів, місцезнаходження та місце проживання дитини невідоме, виконати рішення суду, яке є обов`язковим для виконання, є неможливим, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення виконання судового рішення подання державного виконавця про розшук дитини ОСОБА_3 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення розшуку дитини -задовольнити.

Оголосити розшук малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Направити копію ухвали суду для виконання до Відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її складення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 02.09.2024.

Суддя В.В. Москаленко