Справа № 364/189/24
Провадження № 2/364/163/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2024 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ткаченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондаренко Л.С.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін, в селищі Володарка, цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306,

до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,

про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ТОВ «Колект Центр» (далі «позивач») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі «відповідач») про стягнення заборгованості за договором у розмірі 59167,00 грн., судового збору у розмірі 3028, 00 грн., понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 17000,00 грн..

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступні обставини.

18.05.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 498 відповідно до якого Кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 5900,00 грн. шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно умов договору кредит надається на 16 днів. Також відповідно до договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту, які нараховуються за ставкою 2% за кожен день строку користування кредитом; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.6; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.в; тип процентної ставки - фіксована.

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові на рахунок позичальника у розмірі 5900,00 грн.

Дана обставина підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей», згідно якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 18.05.2021 здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 5900,00 грн.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти.

В подальшому 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторинг 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 498 від 18.05.2021 р., що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржник яким є: ОСОБА_1 .

ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі з Договором про надання фінансових послуг № 498 від 18.05.2021 р. уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржник яким є: ОСОБА_1 .

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Таким чином ОСОБА_1 , має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» за договором в сумі 115850,04 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5900,00 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 109950,04 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 59167,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5900,00 грн., заборгованість за відсотками - 53267,00 грн.

Ухвалою Володарського районного суду від 29.03.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін.

Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`яти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, відзив на позов і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження.

Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 .

Представник позивача в позовній заяві зазначив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача.

Копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками надіслані відповідачу ОСОБА_1 ..

22.04.2024 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів, які прийняті судом до справи.

07.05.2024 року представник відповідача адвокат - Марценюк Л.А. направила до суду відзив в якому зазначає, що Відповідач не отримував грошових коштів від ТОВ «Служба миттєвого кредитування», а відповідно у Позивача відсутня грошова вимога, оскільки такої не було у первинного кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; Відповідно до п. 1.1 Договору про надання фінансових послуг № 498 від 18.05.2021 року (далі також - Кредитний договір). За цим договором товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5900 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил. Відповідно до розділу Визначення термінів Кредитного договору, - Кредит - грошові кошти, які надаються товариством позичальнику без конкретної споживчої мети на умовах зворотності, строковості та платності у національній валюті, шляхом готівкового та/або безготівкового розрахунку. Відповідно до п. 1.24 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (в редакції чинній на момент укладання договору) 1.24) переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Відповідно до п. 1.24 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (в редакції чинній на момент укладання договору) 1.30) платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача. 1.32) платник - особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів. 1.36) розрахунковий чек - паперовий розрахунковий документ, що містить нічим не обумовлене розпорядження платника банку, що його обслуговує, провести переказ суми коштів на користь визначеного в ньому отримувача. Відповідно до ст. 22.1. Ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. Позивач у позовній заяві посилається на те, що грошові кошти за Кредитним договором, нібито були надані Відповідачу у безготівковій формі. Відповідно доказами надання грошових коштів у безготівковій формі є платіжні документи, що підтверджують такий факт, зокрема, в тому числі такі документи мають містити інформацію і про Кредитний договір.

Таким чином, доказом виконання умов Кредитного договору зі сторони ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і підтвердженням надання кредиту можуть бути виключно 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. У той же час, в якості доказу нібито виконання умов Кредитного договору та надання кредиту Відповідачу, Позивач надає Лист невідомої компанії, з якою у Відповідача жодних договірних відносин не було, більше того, такий лист адресовано ТОВ «Служба МК», яка не є учасником даної справи, і зі змісту цього листа вбачається, що ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» надає якусь інформацію щодо нібито виконання якогось договору з ТОВ «Служба МК». Це не є жодним підтвердженням надання кредиту за Кредитним договором, наголошуємо, що Відповідач не отримував грошових коштів за умовами Кредитного договору, а тому позовні вимоги є безпідставні, так як Позивачем не доведено факту надання кредиту, не надано жодних розрахункових документів, які б підтверджували надання кредиту, оскільки листи між юридичними особами не відповідають вимогам платіжних документів і не являються підтвердженням вчинення платіжних операцій, не є первинними документами, не можуть братися до уваги в якості доказу. За умовами Кредитного договору строк кредитування 16 днів, а тому розрахунок відсотків може проводитися виключно в межах строку кредитування. Відповідно до п.1.1-п.1.4 договору про надання фінансових послуг № 98 за цим договором товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5900 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил. Кредит надається на строк, зазначений у заяві - анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - процентна ставка), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком поверненню кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. Згідно з п.1.4.1, п.1.4.2 вказаного договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Відповідно до п.1.9 договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік. Також одночасно з підписанням даного договору позичальником було підписано заяву-анкету (додаток №1 до договору). Відповідно до даної заяви позичальник просив Товариство надати кредит на особисті потреби у розмірі 5900,00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Структура договору про надання фінансових послуг достатньо свідчить, що строк кредитування визначається предметом договору (пункт 1.3) і становить 16 днів, а подальші умови, що визначені у подальших розділах договору, передбачають лише умови виконання самого предмета договору, тобто пункту 1.3 договору, який і включає у себе строк кредитування.

Строк кредитування за Кредитним договором складає 18.05.2021 року - 02.06.2021 року. У зв`язку із цим, нарахування відповідачу після 02.06.2021 (спливу 16 днів) процентів договору не знаходить свого належного юридичного обґрунтування і по своїй суті є реалізацією положень ч.2 ст. 625 ЦК України, яка захищає інтереси кредитодавця в разі прострочення позичальником грошового зобов`язання. Таким чином, за умови, якби кредит було надано і Позикодавець виконав би належним чином умови кредитного договору, то до поверненню у цей строк підлягала б сума 7 788, 00 грн, з яких: 5900 грн сума кредиту, 1888,00 грн процентів за користування кредитом. Позивач безпідставно надає розрахунок нарахування процентів після спливу визначеного у п.1.3 договору строку кредитування, оскільки жодних доказів на збільшення строку кредитування Позивач не надає. Право кредитодавця ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та в подальшому його правонаступників нараховувати передбачені указаним договором проценти за користування кредитом припинилося 02.06.2021, у зв`язку із чим з цієї дати права та інтереси кредитодавця та його правонаступників забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір витрат на правничу допомогу Позивача не відповідає критеріям розумності та співмірності також. Відповідач являється особою з інвалідністю, єдиним доходом якого є пенсія по інвалідності у розмірі 2 361,00 грн. Таким чином, заявлений розмір судових витрат перевищує річний дохід Відповідача. Частинами першою-другою статті 8 Закону «Про судовий збір» установлено, що, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення в справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи - за попередній календарний рік. Верховний Суд у Постанові від 08.04.2021 року у справі № 922/2321/20 вказав, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Та просить, поновити строк для подачі відзиву на позовну заяву та прийняти даний відзив та у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - відмовити повністю.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

16.05.2024 року позивачем до суду були надані письмові поясненняв яких він зазначає, що, кредитні кошти в розмірі 5 900,00 грн., відповідно до умов договору, були перераховані Позикодавцем на картковий рахунок Позичальника, що був зазначений ним в Заяві-Анкеті (для отримання кредиту), яка є невід`ємною частиною Договору про надання фінансових послуг №498 «Стандартний» від 18.05.2021. Слід зазначити, що ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей» надає послуги з переказу грошових коштів на рахунки позичальників на підставі укладеного з ТОВ "Служба миттєвого кредитування", який є Позикодавцем за Договором про надання фінансових послуг №498 «Стандартний» від 18.05.2021, договору про організацію переказів грошових коштів. Таким чином, вважаємо, що Позивачем були надані достатні та допустимі докази, щодо перерахування кредитних коштів Відповідачу. Однак, враховуючи, що Відповідач заперечує отримання кредитних коштів, та беручи до уваги предмет спору, вважаємо, що для вирішення справи по суті, існує необхідність у витребуванні інформації щодо того, чи емітована платіжна картка, на яку були перераховані кредитні кошти на ім`я Відповідача, а також виписка з карткового рахунку про рух грошових коштів, відкритого до зазначеної платіжної картки.

Щодо розміру заборгованості за договором, згідно п. 1.1. договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5 900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до 1.2. договору кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Пунктом 1.3. договору встановлено орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Пунктом 1.9 договору зазначено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Зазначене також відображено в Заяві-анкеті, відповідно до умов якої строк кредиту становить 365 днів, орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. Відповідно до п.п. 1.4.1., 1.4.2. договору та Заяви-анкети нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16-й день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Згідно з п. 1.4 договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі Процентна ставка), протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту в такому розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована. Аналізуючи зміст договору, умови визначені підпунктом а) пункту 1.4 договору, а саме нарахування 2% за кожен день користування кредитом застосовуються виключно за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту. Зазначені умови відображені також в Заяві-анкеті (Додаток №1) та не містять будь-яких суперечливих відомостей. Сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди щодо фіксованого розміру процентної ставки для певного періоду користування кредитними коштами, в залежності від виконання позичальником умов договору.

Отже, 1888,00 грн. це розмір процентів, який має сплатити позичальник виходячи зі ставки 2% за кожен день користування кредитом в розмірі 5 900,00 грн. за кожні 16 днів, виходячи з того що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконують свої обов`язки на умовах і в строки, визначені в договорі. Ставка у розмірі 2% на наступні 16 днів у межах граничного строку кредитування (строку дії кредитного договору) застосовується за умови сплати позичальником процентів за користування кредитом по закінченню 16 днів (орієнтовного строку повернення кредиту). Відповідно, якщо позичальником не сплачено відсотки за користування кредитом на 16-й день з моменту отримання кредиту, то застосовуються умови користування кредитом визначені у підпунктах б), в) та г) пункту 1.4. договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості Позикодавця, Позичальником не були сплачені проценти за користування кредитними коштами на 16-й день (02.06.2021), отже з 03.06.2021, 17-го дня користування кредитними коштами, проценти нараховувалися на умовах визначених у підпунктах б), в) та г) пункту 1.4. договору.

Пунктом 1.9 договору зазначено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Враховуючи, що договір був укладений 18.05.2021, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) закінчився 17.05.2022. Таким чином, період з 18.05.2021 по 17.05.2022 є періодом правомірного користування позичальником кредитнми коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у договорі.

ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг №498 від 18.05.2021. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Вердикт Капітал» до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, з 01.12.2021- дата відступлення права вимоги за договором, по 17.05.2022 - дата закінчення граничного строку кредитування (строку дії кредитного договору). За 168 днів користування кредитними коштами: - в період з 01.12.2021 по 17.05.2022 відповідно до пп. г) п.1.4. договору (починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту) за ставкою 7,67 % за кожен день користування кредитом. Загальна сума нарахованих процентів за зазначений період становить- 76 025,04 грн. Таким чином, відповідно до Договору відступлення права вимоги №10- 03/2023/01 від 10.03.2023 до Позивача перейшло право вимоги за договором в загальному розмірі 115 850,04 грн., з яких: - 5 900,00 грн. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) ; - 109 950,04 - заборгованість за процентами, в тому числі 33 925,00 грн. - заборгованість за процентами нарахованими за період з 18.05.2021 по 30.11.2021, право вимоги за якими перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», та 76 025,04 грн. - заборгованість за процентами нарахованими ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 01.12.2021 по 17.05.2022. Отже, нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося в межах строку кредитування (строк дії кредитного договору) відповідно до умов договору, що відповідає нормам діючого законодавства та усталеній судовій практиці, а отже вимоги Позивача є обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 59167,00 грн., з яких: Заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 5900,00 грн.; Заборгованість за відсотками - 53267,00 грн.

Між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 02.01.2023 був укладений Договір №02-01/2023 про надання правової допомоги. Копія договору та Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» надавалися з позовною заявою. Відповідно до укладеного Договору ТОВ «Лігал Ассістанс» прийняло на себе зобов`язання щодо надання юридичної допомоги на підставі окремих звернень, оформлених у формі заявок на надання юридичної допомоги, а ТОВ «Коллект Центр» - оплачувати надані правові послуги, вартість яких узгоджується у окремих заявках на надання юридичної допомоги. Відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги №688 від 07.02.2024, були узгоджені перелік та вартість послуг щодо надання юридичної (правової) допомоги по супроводу примусового стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Відповідно до зазначеної Заявки вартість послуг була погоджена в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок До позовної зави був наданий Витяг з Акту №3 від 08.01.2024.

Слід зауважити, що при оформленні зазначеного Акту була допущена описка та невірно зазначена дата складання Акту. В зв`язку з чим, надають Витяг з Акту №3 від 09.02.2024 відповідно до якого ТОВ «Лігал Ассістанс» було надано послуги з надання юридичної (правової) допомоги по супроводу примусового стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Відповідно до умов Договору, оплата за Договором здійснюється на підставі Акту підписаного сторонами та рахунку наданого АО «Лігал Ассістанс». Враховуючи що в зазначений період АО «Лігал Ассістанс» були надані послуги по іншим боржникам, Позивачем була надана платіжна інструкція №413000006 від 09.02.2024 на суму 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) грн. 00 копійок, як підтвердження понесених Позивачем витрат на правову допомогу, яка була оформлена та сплачена на загальну вартість послуг з урахуванням витрат на правову допомогу по інших боржниках. Саме тому був наданий Витяг з Акту №3 від 09.02.2024. Загальна вартість послуг склала 17 000,00 грн. вартість яких була оплачена Позивачем. Таким чином, Позивачем були надані достатні та допустимі докази щодо витрат на правову допомогу, які були фактично понесені Позивачем зв`язку з пред`явленням позову до Відповідача про стягнення заборгованості за Договором.

20.05.2024 року ухвалою Володарського районного суду Київської області прийнято письмові пояснення позивача та письмові докази представника відповідача та задоволено клопотання про витребування від АТ «ПриватБанк» інформацію, чи видавалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) платіжна картка НОМЕР_2 ; -докази зарахування на картку НОМЕР_2 кредитних коштів у сумі 5 900,00 грн., які 18.05.2021 11:44:30 були на неї перераховані (платіжне доручення, меморіальний ордер, виписка з особового рахунку), -ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_2 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки.

20.05.2024 року представник відповідача подала до суду клопотання в якому вказує, що у разі задоволення позову, просять суд здійснити розрахунок судових витрат Позивача пропорційно задоволених вимог. Частинами першою-другою статті 8 Закону «Про судовий збір» установлено, що, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення в справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи - за попередній календарний рік. Верховний Суд у Постанові від 08.04.2021 року у справі № 922/2321/20 вказав, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Тобто, при розгляді питання щодо стягнення судових витрат обов`язково має бути враховано фінансовий стан сторін.

05.08.2024 року представник відповідача подав до суду клопотання в якому зазначив, що при розгляді справи просить суд врахувати правову позицію Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, а саме, висновки наведені у Постанові ВС від 29.05.2024 у справі № 545/1750/21. У вказаній Постанові Верховний Суд вказав, що для укладення електронного кредитного договору необхідно пройти ідентифікацію особи та зробити електронний підпис через смс-повідомлення або через підтвердження, яке надходить у формі листа до електронної пошти, або у Приват24, що виключає підписання позичальником цього кредитного договору через будь-який із зазначених вище способів (ЕЦП, КЕП тощо, або одноразовим ідентифікатором, або факсиміле) та взагалі подання заявки на отримання кредитних коштів. Підписання кредитного договору одноразовим ідентифікатором - це: 1. отримання певного набору літер та/або цифр за допомогою смс-повідомлення на фінансовий номер позичальника, прив`язаний до банківської картки, 2. реєстрація в особистому кабінеті з допомогою логіна та пароля на сайті продавця товарів/надавача послуг, 3. отримання електронного листа на електронну пошту позичальника, за допомогою якого підтверджується реєстрація в особистому кабінеті шляхом здійснення входу на вебсайт продавця/надавача. У випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Сторони кредитного договору визначили форму договору як електронну, відповідно його підпис повинен відповідати вимогам ЗУ «Про електронну комерцію». Таким чином, Позивач не надав доказів укладання кредитного договору, електронного підпису одноразовим ідентифікатором Відповідачем у визначений Законом про електронну комерцію спосіб зроблено не було. Тобто, кредитний договір по даній справі є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, такий правочин не вчинено зі сторони Відповідача, а відповідно такий договір не породжує жодних наслідків, жодного захисту для не вчиненого правочину не передбачено чинним законодавством.

29.08.2024 року представником позивача було надано додаткові пояснення в яких зазначається, що згідно п. 1.1. договору за договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 5900,00 грн. Згідно п.п. 1.5., 1.6. договору у разі підписання електронного договору договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства. Датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до п. 4.3. договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Згідно п. 4.4. договору підписуючи цей договір із застосуванням процедури підпису, зазначеної у п. 4. 3. цього договору, сторони усвідомлюють та підтверджують, що відповідно до ст. 639 та ст. 1055 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) цей договір укладений сторонами у письмовій формі з дотриманням всіх вимог діючого законодавства України щодо процедури укладення та підписання договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Інформація щодо порядку укладення договору та дані щодо позичальника містяться в Інформації щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору, вчинених товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій (копія додається) Таким чином, договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. Зазначені умови договору є публічною пропозицією у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України. Частиною 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітноцифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінацією цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Також у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 31.08.2022 у справі № 280/4456/20 та від 09.02.2023 у справі №640/7029/19 Верховний Суд дійшов висновку про те, що одноразовим ідентифікатором є комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Відповідно, використання для підписання договорів позики електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить тільки комбінацію цифр, узгоджується із вимогами законодавства". Як вбачається із реквізитів сторін в Договорі та відповіді банку, фінансовим номером відповідача є номер телефону НОМЕР_3 який і було використано для підписання одноразовим ідентифікатором. В ході розгляду справи було витребувано судом виписки по рахунку відповідача, на таку ухвалу суду АТ КБ «Приватбанк» надано відповідь від 20.05.2024 із підтвердженням приналежності картки відповідачу та підтвердженням перерахунку кредитних коштів (надано виписки по рахунку). Після чого позиція відповідача зводиться до того, що кредитні кошти останній отримав, проте договір не укладав. З приводу позиції відповідача. Позиція представника щодо не підписання кредитного договору та отримання від первісного кредитора «безпідставно отриманих коштів» є явним введенням суду в оману. Позиція відповідача в даній частині ніщо інше як спроба уникнути від виконання свого зобов`язання. Вважаємо, що в діях відповідача прослідковується вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України, яка передбачає відповідальність за шахрайство при отриманні кредитних коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 190 КК України, шахрайством визначається заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Зокрема, зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати в потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. При цьому обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього. Наявність між обвинуваченим та потерпілим певних цивільно-правових чи інших подібних правовідносин, які були закріплені у певному правочині, сама по собі не виключає можливості кваліфікації діяння особи як шахрайства за наявності усіх необхідних елементів складу цього злочину. В окремих випадках такі відносини цілком можуть бути частиною реалізації умислу особи на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою. Принциповим у цьому питанні є встановлення і доведення поза розумним сумнівом, що особа, умисно, з корисливих мотивів заволодіваючи чужим майном або набуваючи права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, зокрема й беручи на себе при цьому певні зобов`язання, одразу не мала наміру їх виконувати, використовуючи певні правовідносини як спосіб реалізації умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою. Висновок про це може бути зроблений, в тому числі й виходячи з сукупності фактичних дій такої особи. (Правова позиція Верховного Суду, справа № 127/11849/15-к, провадження № 51-930км19, викладена в постанові від 03.03.2021 року). Досліджуючи хронологію подій, стає явним те, що позичальник отримуючи кредитні кошти, не мав наміру їх повертати, тобто, зловживаючи довірою кредитора, ввів останнього в оману. Враховуючи вищезазначене, вважаємо, що в діях відповідача є склад кримінального порушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.43 ЦПК України.

26.08.2024 року та 27.08.2024 року, представник відповідача надав додаткові пояснення щодо чинності кредитного договору. Вказуючи, що Позивачем не надано жодних доказів укладання кредитного договору. В якості аргументів щодо укладання кредитного договору Позивач вказав: «Ідентифікація Відповідача здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту.» Тобто, єдине що відомо позивачу про порядок укладання кредитного договору - це лише невідома гарантія, яка суду не надавалась, ТОВ «Служба миттєвого Документ сформований в системі «Електронний суд» 27.08.2024 2 кредитування». У той же час Позивачем не надано доказів укладання кредитного договору, а саме Позивачем не надано відомостей, у який спосіб та на яку електронну адресу чи телефон надсилався ідентифікатор, не надано відомостей чи являється такий номер телефону фінансовим номером Відповідача, не надано інформації стосовно наявності особистого кабінету Відповідача, не надано доказів надсилання електронного листа на електронну адресу Відповідача. Таким чином, відповідно до правових висновків Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, а саме, тих, що наведені у Постанові ВС від 29.05.2024 у справі № 545/1750/21 кредитний договір є неукладеним, а відповідно є таким, що не породжує жодних правових наслідків для Відповідача. Таким чином, єдина вимога, яка могла бути передана Позивачу це вимога про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 5900 грн. Тому що жодних доказів наявності укладеного кредитного договору жодних доказів переказу грошових коштів в рамках саме кредитного договору Позивач не надав.

Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Дослідивши матеріали справи, подані до суду докази, відзив та пояснення відповідача і його представника, пояснення представника позивача суд встановив наступне.

18.05.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 498 відповідно до якого Кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 5900,00 грн. шляхом переказу на картковий рахунок, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_6 (а.с. 6-8). Згідно умов договору кредит надається на 16 днів.

Також відповідно до п.п. 1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту, які нараховуються за ставкою 2% за кожен день строку користування кредитом; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.6; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.в; тип процентної ставки - фіксована.

Згідно листа ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей», 18.05.2021 здійснено переказ грошових коштів на карту, яка належить відповідачу у сумі 5900,00 грн. (а.с. 9).

01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторинг №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 498 від 18.05.2021 р., що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржник яким є: ОСОБА_1 (а.с.13-15).

Відповідно до Реєстру Боржників від 03.12.2021 року до Додатку №3 до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року ОСОБА_1 мав загальну заборгованість у розмірі 39825,00 грн. (а.с. 18).

ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі Договору про надання фінансових послуг № 498 від 18.05.2021 р. укладеним ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржником, яким є: ОСОБА_1 (а.с. 19-22).

ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило право вимоги до Боржників за кредитними договорами ТОВ «Вердикт Капітал», а саме договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 498 «Стандартний» (а.с. 13-17).

Згідно витягу з Додатку №3 до Договору №10-03/2023/01 про відступлення (куплю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року має загальну суму заборгованості у розмірі 115850,04 грн. (а.с. 25).

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Вердикт Капітал» за договором станом на 10.03.2023 р. в сумі 115850,04 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5900,00 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 33925,00 грн., нараховані відсотки зг. кр. дог. - 76025,04. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованістьз відповідача у розмірі 59167,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5900,00 грн., заборгованість за відсотками - 53267,00 грн.

08.08.2024 року на виконання ухвали суду по справі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направив відповідь: вказавши, що платіжна картка № НОМЕР_4 випущена на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_3 , телефон НОМЕР_3 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На карту № НОМЕР_4 за 18.05.2021 р. були зараховані грошові кошти в сумі 5900,00 грн. від 18.05.2021 року, що стверджено наданою випискою по картці № НОМЕР_4 за 18.05.2021 року (а.с. 155).

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у строк, передбачений у зобов`язанні та відповідно до вимог закону.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатили процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17).

Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до п. 4.3. договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Згідно п. 4.4. договору підписуючи цей договір із застосуванням процедури підпису, зазначеної у п. 4. 3. цього договору, сторони усвідомлюють та підтверджують, що відповідно до ст. 639 та ст. 1055 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) цей договір укладений сторонами у письмовій формі з дотриманням всіх вимог діючого законодавства України щодо процедури укладення та підписання договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Інформація щодо порядку укладення договору та дані щодо позичальника містяться в Інформації щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору, вчинених товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій (копія додається). Отже, договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. Зазначені умови договору є публічною пропозицією у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінацією цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Також у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 31.08.2022 у справі № 280/4456/20 та від 09.02.2023 у справі №640/7029/19 Верховний Суд дійшов висновку про те, що одноразовим ідентифікатором є комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Відповідно, використання для підписання договорів позики електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить тільки комбінацію цифр, узгоджується із вимогами законодавства". Як вбачається із реквізитів сторін в Договорі та відповіді банку, фінансовим номером відповідача є номер телефону НОМЕР_3 який і було використано для підписання одноразовим ідентифікатором НОМЕР_6. В ході розгляду справи було витребувано судом виписки по рахунку відповідача, на таку ухвалу суду АТ КБ «Приватбанк» надано відповідь від 20.05.2024 із підтвердженням приналежності картки відповідачу та підтвердженням перерахунку кредитних коштів (надано виписки по рахунку).

З приводу позиції відповідача та його представника щодо не підписання кредитного договору та отримання від первісного кредитора «безпідставно отриманих коштів» не знаходить свого підтвердження в досліджених доказах, оскільки позиція відповідача що кредитні кошти останній отримав, проте договір не укладав не знаходить своє підтвердження в суді.

Тому з огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню.

З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у сумі 59167,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 141 ч. 1 та ч. 2 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

При зверненні до суду з вищевказаними вимогами позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (відповідно до платіжної інструкції № від 19.03.2024 року) та витрати на надання правової допомоги в розмірі 17000 грн. (що стверджено: Заявкою на надання юридичної допомоги №688, Актом №3 про надання юридичної допомоги від 09.02.2024 року (а.с. 104), платіжною інструкцією №413000006 від 09.02.2024 року, прайс-листом затвердженого Рішенням Загальних зборів №01-11/2023).

Відповідач вказує, що є особою з інвалідністю, єдиним доходом якого є пенсія по інвалідності у розмірі 2100,00 грн. та 5% такого річного доходу складає 1260,00 грн. Таким чином, заявлений розмір судових витрат перевищує річний дохід Відповідача. Тому відповідач просив зменшити сплату судового збору пропорційно заявлених вимог.

Проте, частинами першою-другою статті 8 Закону «Про судовий збір» установлено, що, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення в справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи - за попередній календарний рік.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір та витрати на надання правової допомоги покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати за надання правової допомоги у розмірі 17000 грн..

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України; ст. ст. 526, 527, 530, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України; ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) заборгованість за Кредитним договором № 498 від 18.05.2021 року у розмірі 59167 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто шістдесят сім) гривень 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) витрати за надання правової допомоги у розмірі 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) та судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Володарський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту рішення суду 29.08.2024 року.

Суддя О. В. Ткаченко