Справа № 640/229/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2024 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Дяченка О.М.,

за участю секретаря судових засідань - Гавриленко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Київському районному суді м. Харкова заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), стягувач ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), заінтересовані особи: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), Київський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з заявою про визнання виконавчого листа по справі N 640/229/15-ц виданий 12.04.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (після заміни сторони ОСОБА_2 ) суми заборгованості за кредитним договором № CL- 700/1594/2008 від 21.03.2008 року в сумі 576 702,04 грн, таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що рішенням Київського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2015 року позов ТОВ "ОТП Факторинг Україна" стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором № CL- 700/1594/2008 від 21.03.2008 року в сумі 576702,04 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16880,33 доларів США, що еквівалентно 452387,24 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 907,28 доларів США, що еквівалентно 24314,80 грн., та пені 100000 грн.

Київським відділом ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження N 51285079 з примусового виконання виконавчого листа виданого за рішенням суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2023 по справі №640/229/15-ц замінено стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №51285079 відкритому у Київському ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

18.03.2024 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Угоду про врегулювання боргу до Договору поруки № SR-700/1594/2008 від 21.03.2008 року. Пунктом 2.2.1. Угоди сторони встановили, що незважаючи на інші положення Кредитного договору, Сторони домовились вважати, що зобов`язання за Кредитним договором, Договором поруки та рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2015 по справі № 640/229/15-ц виконані в повному обсязі. Заявниця ОСОБА_1 , вказує, що як поручитель добровільно виконала зобов`язання за кредитним договором поза межами виконавчого провадження, про що укладено угоду про врегулювання боргу до Договором поруки № SR-700/1594/2008 від 21.03.2008 року і у неї відсутній обов`язок за Договором поруки та виконавчим листом.

Посилаючись на викладене, заявниця ОСОБА_4 просила визнати виконавчий лист по справі №640/229/15-ц про стягнення з неї на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (після заміни сторони ОСОБА_2 ) суми заборгованості за кредитним договором № CL-700/1594/2008 від 21.03.2008 року в сумі 576 702,04 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 30.07.2024 справу передано для розгляду судді О.М. Дяченко

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання (08.08.2024 та 29.08.2024) не з`явився, про місце, дату та час розгляду заяви повідомлена у встановленому законом порядку (а.с. 19, 28).

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання (08.08.2024 та 29.08.2024) не з`явився, про місце, дату та час розгляду заяви повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.20, 31).

08.08.2024 та 28.08.2024 представником стягувача ОСОБА_2 ОСОБА_5 подано до суду через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи заяви про розгляд цієї справи без участі представника стягувача та прийняти рішення на розсуд суду (а.с. 23-26, 32-34).

Інші учасники справи (заінтересовані особи) в судове засідання (08.08.2024 та 29.08.2024) не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надали (а.с. 18, 21, 27, 29).

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і докази, надані на підтвердження обставин, якими обґрунтовується заява, приходить до наступних висновків.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2015 року позов ТОВ "ОТП Факторинг Україна" задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором N CL- 700/1594/2008 від 21.03.2008 року в сумі 576702,04 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16880,33 дол. США, що еквівалентно 452387,24 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 907,28 доларів США, що еквівалентно 24314,80 грн., по пені 100000 грн. та судовий збір у розмірі по 1827,00 грн. з кожного. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 03.02.2016 рішення Київського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2015 залишено без змін.

Державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 31.05.2016 відкрито виконавче провадження N 51285079 з примусового виконання виконавчого листа N 640/229/15-ц.

24.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алекс Інвестмент Енд Менеджмент Груп" було укладено договір факторингу N 24/05/21.

Згідно з вищевказаним договором Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекс Інвестмент Енд Менеджмент Груп" прийняло на себе зобов`язання за кредитним договором N CL-700/1594/2008 від 21.03.2008.

25.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алекс Інвестмент Енд Менеджмент Груп" та ОСОБА_2 , було укладено договір про відступлення права вимоги N 02-1/05/21.

Згідно з вищевказаним договором Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекс Інвестмент Енд Менеджмент Груп" відступило, а ОСОБА_2 прийняв на себе зобов`язання за кредитним договором N CL-700/1594/2008 від 21.03.2008 року.

25.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АлексІнвестмент ЕндМенеджмент Груп" та ОСОБА_2 , було укладено договір про відступлення права вимоги за договором поруки N SR 700/1594/2008 від 21.03.2008 (а. с. 269-270).

Згідно з вищевказаним договором Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекс Інвестмент Енд Менеджмент Груп" відступило, а ОСОБА_2 прийняв на себе зобов`язання за договором поруки N SR 700/1594/2008 від 21.03.2008 з ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2023 по справі №640/229/15-ц замінено стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №51285079 відкритому у Київському ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

18.03.2024 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Угоду про врегулювання боргу до кредитного договору № СМ-SМЕ 708/200/2007 від 20.12.2007 року (а.с. 5-6).

В статті 2 (ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ) Угоди про врегулювання боргу до кредитного договору № СМ-SМЕ 708/200/2007 від 20.12.2007 року визначено, що:

«2.1 Цю Угоду укладено Сторонами з метою визначення порядку виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2012 р. по справі №2018/2-4097/11 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CM-SME 708/200/2007 від 20 грудня 2007 року, згідно з рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2012 р. по справі №2018/2-4097/11, складає 1851 485,01 грн. (один мільйон вісімсот п`ятдесят одна тисяча чотириста вісімдесят п`ять гривень 01 копійка), з яких: за основною сумою боргу за фінансовим кредитом - 945 521,87 грн. (дев`ятсот сорок п`ять тисяч п`ятсот двадцять одна гривня 87 копійок); відсотки за користування фінансовим кредитом 157 789,74грн. (сто п`ятдесят сім тисяч сімсот вісімдесят дев`ять гривень 74 копійки); пеня за прострочення виконання зобов`язань 746 353,40грн. (сімсот сорок шість тисяч триста п`ятдесят три гривні 40 копійок); судові витрати 1820,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять гривень).

2.2. Станом на день укладення цієї Угоди заборгованість Позичальника складає 1 851 485,01 грн.

2.2.1. Незважаючи на інші положення Кредитного договору, Сторони домовились вважати, що зобов`язання за Кредитним договором та рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2012 р. по справі №2018/2-4097/11 виконані в повному обсязі».

Так, статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до положень ч.2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших ричин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення "або з інших причин" стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили(крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувана на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Окрім того, за своїм змістом ч. 2 ст. 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судової рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Разом з тим, за наявності судового рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, заявником при зверненні до суду із заявою щ визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним буї добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або йо обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

У пілотному рішенні у справі "Бурдов проти Росії" від 7 травня 2002 року Європейський суд, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права ("право на суд"), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їхньої справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухваленого будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова "судового розгляду" .

У справі "Soering vsUK" [5] Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що виконавче провадження N 51285079 здійснюється на підставі рішенням Київського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2015 року по справі № 640/229/15-ц щодо стягнення заборгованості за кредитним договором N CL-700/1594/2008 від 21.03.2008 року в сумі 576702,04 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16880,33 доларів США, що еквівалентно 452387,24 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 907,28 доларів США, що еквівалентно 24314,80 грн., та пені 100000 грн. (а.с. 14-15), а не на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2012 р. по справі №2018/2-4097/11 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CM-SME 708/200/2007 від 20 грудня 2007 року, в сумі 1 851 485,01 грн. (один мільйон вісімсот п`ятдесят одна тисяча чотириста вісімдесят п`ять гривень 01 копійка), з яких: за основною сумою боргу за фінансовим кредитом - 945 521,87 грн. (дев`ятсот сорок п`ять тисяч п`ятсот двадцять одна гривня 87 копійок); відсотки за користування фінансовим кредитом 157 789,74грн. (сто п`ятдесят сім тисяч сімсот вісімдесят дев`ять гривень 74 копійки); пеня за прострочення виконання зобов`язань 746 353,40грн. (сімсот сорок шість тисяч триста п`ятдесят три гривні 40 копійок); судові витрати 1820,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять гривень), як зазначено в Угоді про врегулювання боргу до кредитного договору № СМ-SМЕ 708/200/2007 від 20.12.2007 року (а.с. 5-6), суд приходить до висновку, що обов`язок заявника (боржника) з виконання рішення Київського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2015 року по справі №640/229/15-ц у виконавчому провадження N 51285079 не припинений.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями цивільного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа № 640/229/15-ц виданого 12.04.2016 Київським районним судом м. Харкова таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 247, 258-261, 268, 353, 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання виконавчого листа № 640/229/15-ц виданого 12.04.2016 Київським районним судом м. Харкова таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr. court. gov.ua

Повний текст ухвали суду виготовлений та підписаний 29.08.2024.

Суддя О.М. Дяченко