ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 757/37950/23-ц

провадження № 61-8550св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі : Печерська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування, Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпорядження щодо встановлення способу участі батька у вихованні дитини

за касаційною скаргою адвоката Ключник Анастасії Вадимівни як представника ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року у складі судді Литвинова І. В. та постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2024 року у складі колегії суддів: Фінагеєва В. О., Кашперської Т. Ц., Яворського М. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовів

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження Печерської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування від 07 липня 2023 року № 301.

У жовні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, у якому просив зобов`язати ОСОБА_1 не перешкоджати зустрічам та спілкуванню батька ОСОБА_2 з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити способи участі батька ОСОБА_2 у вихованні дитини та безперешкодному спілкуванні з нею щопонеділка та щосереди з 16:00 год до 19:00 год за фактичним місцем проживання батька або у місці, визначеному батьком, без присутності матері; щовівторка та щочетверга з 10:00 год до 13:00 год за фактичним місцем проживання батька або у місці, визначеному батьком, без присутності матері; другі та четверті вихідні місяця з можливістю забирання дитини за місцем її проживання з 10:00 год суботи до 20:00 год неділі за місцем, визначеним батьком без супроводу матері; два тижні взимку та шість тижнів влітку з можливістю виїзду батька з дитиною на оздоровлення та відпочинок по Україні та за кордон без супроводу матері; у день народження батька, дідуся та бабусі (зі сторони батька) з 10:00 год до 19:00 год за фактичним місцем проживання батька або у місці, визначеному батьком, без присутності матері; наступного дня після дня народження дитини та на наступний день після Нового року, Різдва, Великодня з 10:00 год до 19:00 год за фактичним місцем проживання батька або у місці, визначеному батьком, без присутності матері.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Печерський районний суд м. Києва ухвалою від 20 грудня 2023 року відмовив у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що об`єднання цих позовів в одне провадження та спільний розгляд є недоцільним, оскільки, позови містять різний зміст вимог, обставин, які підлягають доказуванню, а задоволення зустрічного позову не може повністю або частково виключити задоволення первісного позову; крім того, їх спільний розгляд може ускладнити вирішення справи. Водночас вимоги зустрічного позову відповідача можуть бути заявлені у самостійному позові з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Київський апеляційний суд постановою від 29 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником Ключник А. В. , залишив без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, щопід час розгляду позовів дослідженню підлягають різні обставини та похідні від них правовідносини, що вказують на відсутність підстав для спільного розгляду. Поданий відповідачем позов не є зустрічним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги, відзиву на неї, їх узагальнені аргументи

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду, адвокат Ключник А. В. як представник ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2024 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 548/2606/19; суди не дослідили зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи.

На обґрунтування вимог касаційної скарги заявник зазначає про порушення судами норм права, адже позови взаємопов`язані та виникли з одних і тих самих правовідносин - щодо участі ОСОБА_2 у вихованні спільної дитини сторін та чинення ОСОБА_1 у цьому перешкод. При розгляді первісного і зустрічного позовів мають бути досліджені одні й ті самі докази. Спільний розгляд позовів є доцільним з огляду на процесуальну економію та ефективний спосіб захисту права ОСОБА_2 на участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

У липні 2024 року до Верховного Суду надійшов відзив адвоката Степанової О. С. як представника ОСОБА_1 на касаційну скаргу, мотивований дотриманням судами норм права при відмові прийняти зустрічний позов ОСОБА_2 . Об`єднання вимог за первісним і зустрічним позовами може тільки ускладнити та затягнути розгляд справи.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

03 липня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 серпня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Відмовляючи у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що первісний та зустрічний позови не є повністю взаємопов`язаними, їх спільний розгляд є не доцільним.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У пункті 3 частини другої статті 49 ЦПК України встановлено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов в одному провадженні з первісним.

Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Крім того, наявність зустрічного позову дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів).

Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 522/14499/21 (провадження № 61-10754св22).

Установлено, що у цій справі ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до, зокрема, ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування розпорядження Печерської районної у м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування про визначення участі ОСОБА_2 у вихованні сина.

ОСОБА_2 у свою чергу звернувся із зустрічним позовом, в якому просив зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у спілкуванні із сином та визначити спосіб участі у вихованні сина.

Ураховуючи наведене, вказані позови є взаємопов`язаними, спільний їх розгляд є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин. Наявність зустрічного позову дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Проте суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув та дійшов передчасного висновку щодо відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви.

Апеляційний суд допущені місцевим судом порушення норм ЦПК України не усунув.

Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене наявні правові підстави для задоволення касаційної скарги і скасування судових рішень з направленням справи в частині зустрічного позову для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом.

Керуючись статтями 400, 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу адвоката Ключник Анастасії Вадимівни як представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2024 року скасувати.

Справу за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Печерська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини передати для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов