МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"20" серпня 2024 р. Справа № 370/2796/23

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В ., із секретарем Хоменко О.В., розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у смт Макарів Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Макарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства,

в с т а н о в и в :

У провадженні Макарівського районного суду Київської області знаходиться вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 17.11.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 22.01.2024 року призначено судово-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено.

Постановою Київського апеляційного суду від 26.03.2024 року ухвалу суду від 22.01.2024 року призначення судово-генетичної експертизи залишено без змін.

Ухвалою суду від 16.05.2024 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 10.06.2024 року.

Ухвалою суду від 16.05.2024 року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Макарівського районного суду Київської області Білоцької Л.В. від розгляду даної цивільної справи - відмовлено.

29.07.2024 року від представника позивача адвоката Богданчук О.В. надійшло клопотання про долучення доказів, а саме висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 05.07.2024 року. Вказані докази прийняті судом та приєднані до матеріалів справи.

Підготовче засідання у справі відкладелося неодноразово, черговий раз на 20.08.2024 року.

У підготовче засідання позивач та представник позивача адвокат Богданчук О.В. не з`явилися, подали заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У підготовчому засіданні представник відповідача адвокат Гнатюк Т.В. подала клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, мотивуючи його тим, що на даний час відсутній спір про батьківство, так як сторони у справі 16.08.2024 року звернулися до Макарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявами про реєстрацію ОСОБА_2 батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їм видано відповідні свідоцтва про народження дітей із записом батька в порядку ст. 126 СК України. Вважає, що позивач завчасно звернулась до суду штучно створивши спір між сторонами, зловживаючи своїми правами, і як наслідок понесла зі свого боку витрати на судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Від третьої особи Макарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист, в якому просили закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки батько та мати дітей звернулися до відділу з заявами про визнання батьківства, на підставі яких внесено зміни до актових записів про народження дітей та записано батьком відповідача.

Вислухавши учасників справи, розглянувши заявлені клопотання, дослідивши письмові матеріали справи, суд керується.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Крім того, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Разом з цим за змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження №61-2018св19).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зауважує, що сам по собі факт наявності намірів та дій з боку відповідача спрямованих на добровільне врегулювання спору до моменту звернення до суду, не може свідчити про те, що між сторонами був відсутній спір на час звернення позивача до суду із цим позовом.

В даному випадку суд зазначає, що на час пред`явлення позивачем позову спір між сторонами у справі існував, та став відсутній після відкриття провадження у справі, а тому відмова позивача від позову приймається судом, а провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Підстав для неприйняття такої відмови судом не встановлено, відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства, наслідки відмови від позову позивачу зрозумілі.

Крім того, у підготовчому засіданні питання щодо відшкодування судових витрат у справі між сторонами вирішено у добровільному порядку, тому про їх відшкодування сторонами не заявлялося.

Керуючись ст. ст. 206, 255, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Макарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства, а провадження у справі № 370/2796/23 закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошеннята може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 26.08.2024 року.

Суддя Л.В. Білоцька