Справа № 583/2375/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року

м. Охтирка

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Савєльєва А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 до ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ», адреса: вул. Шишкарівська, 12/3 м. Суми, , про скасування судового наказу,

УСТАНОВИВ:

16 липня 2024 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» заборгованості за спожитий природній газ в сумі 4785, 19 грн. та судового збору у сумі 302,80 грн.

22 серпня 2024 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про скасування судового наказу, в якій вона просить скасувати судовий наказ, висловлює свою незгоду з заявленими вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 своєчасно звернулася з заявою про скасування судового наказу і поновлення строку для звернення до суду не потребує, оскільки судовий наказ по справі № 583/2375/24 вона не отримала, що підтверджується рекомендованим повідомленням про не вручення поштового відправлення. Про зазначений наказ вона дізналася 06.08.2024 року від приватного виконавця, у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження № 75709549.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних спорів «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Отже, виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги стягувача, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу. Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. Суддею встановлено, що між боржником та стягувачем існує спір щодо наявності заборгованості, тому наведені заявником обставини можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження. Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, передбачених ст. 170 ЦПК України суддею не встановлено. Перевіривши доводи заяви про скасування судового наказу, беручи до уваги, що наказне провадження є безспірним, підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, вважаю, що викладені у заяві про скасування судового наказу заперечення проти вимог заяви про видачу судового наказу потребують додаткового дослідження, оскільки між стягувачем та боржником виник спір щодо наявності заборгованості, який підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим приходжу до висновку, що судовий наказ про стягнення заборгованості за спожитий природній газ підлягає скасуванню, а заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Водночас, вважаю за необхідне роз`яснити, що відповідно до ст. 171 ЦПК України, стягувач (заявник) має право звернутися до суду із тими самими вимогами про стягнення заборгованості за спожитий природній газ в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170, 171, 258-261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» про скасування судового наказу - задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Охтирським міськрайонним судом Сумської області 24 травня 2024 року по справі N 583/2375/24 пр. 2-н/583/357/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» заборгованості за спожитий природній газ в сумі 4482,39 коп. та судового збору в сумі 302 грн. 80 коп.

Роз`яснити Товриству з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» право на звернення з тією самою вимогою до суду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.І.Савєльєва