Провадження № 2/750/2246/24
У Х В А Л А

28 серпня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Маринченко О.А., розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович,

в с т а н о в и в :

24 серпня 2024 року ОСОБА_1 з використанням системи «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Так, частиною другою статті 27 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»: Харківське шосе, 201/203, літ 2-а, офіс 602, м. Київ.

Також, частиною дванадцятою статті 28 ЦПК України визначено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Місце виконання рішення визначено у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із частинами першою, другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Також, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29 жовтня 2020 року в справі 263/14171/19, місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна. Місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

З позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , що відноситься до території Новозаводського району м. Чернігова.

Даних про те, що виконавчі дії з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса проводяться за місцем роботи боржника чи за місцезнаходженням його майна, які знаходяться на території Деснянського району міста Чернігова, матеріали позовної заяви не містять.

28 серпня 2024 року представник позивача з використанням засобів електронного зв`язку подала заяву, в якій зазначила, що позовна заява була помилково подана до Деснянського районного суду м. Чернігова та просила передати справу на розгляд Новозаводському районному суду м. Чернігова.

Таким чином, оскільки ні місцезнаходження відповідача, ні місце виконання виконавчого документа (виконавчого напису) не знаходяться на території Деснянського району міста Чернігова, а тому дана справа не належить до територіальної підсудності Деснянського районного суду м. Чернігова.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За встановлених обставин, враховуючи, що позивач пред`явив позов за місцем виконання виконавчого напису (місцем свого проживання), а тому судом, встановленим законом для розгляду даної справи є Новозаводський районний суд м. Чернігова, у зв`язку з чим справу належить передати на його розгляд.

Керуючись статтями 27, 31, 258-261, 353, 354, 355 ЦПК України,

у х в а л и в:

Передати справу № 750/12147/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню на розгляд Новозаводському районному суду м. Чернігова.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Маринченко