СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-н/759/564/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи стягнення з 19.08.2024 року і до повноліття дитини; визнати таким, що втратило силу через досягнення одним із дітей повноліття попереднє рішення суду № 759/114/19 від 10.01.2019 року виданого Святошинським районним судом м. Києва.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу про стягнення аліментів з наступних підстав.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно змісту заяви про видачу судового наказу та поданих до заяви доказів встановлено, що 10.01.2019 року Святошинським районним судом м. Києва було видано судовий наказ № 759/114/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 03.01.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Таким чином, судом встановлена наявність спору щодо стягнення аліментів, оскільки судовим наказом вже вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно пункту 3 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до вимог частини 2 статті 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, вважаю необхідним відмовити заявнику у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , оскільки з вищезазначеної заяви про видачу судового наказу і поданих документів вбачається спір про право, що за правилами пункту 3 частини 1статті 165 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу, відповідно заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 163, 166, 353 ЦПК України, ст. 181 СК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що згідно ч. 2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.В. П`ятничук