УХВАЛА

02 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 344/12972/22

провадження № 61-9834ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почергово з кожним з батьків, у такому порядку: один тиждень з батьком ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , три тижні з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Період проживання дітей з кожним з батьків починається з 12 год 00 хв неділі та завершується через тиждень або три тижні відповідно о 12 год 00 хв неділі. Перший тиждень, починаючи з 16 червня 2024 року, діти проживають з батьком. По завершенні одного тижня або трьох тижнів відповідно, протягом яких діти проживали з батьком чи матір`ю, той з батьків, з ким вони проживали, зобов`язаний супроводити (привезти) дітей до місця проживання іншого з батьків та передати під фізичну опіку іншого з батьків. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У липні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 червня 2024 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

У визначений в ухвалі строк заявниця усунула недоліки касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження). Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Безпосередньо у касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає клопотання про зупинення виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 11 червня 2024 року, яке обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова про встановлення спільної опіки дітей не забезпечує найкращі інтереси дітей. Крім того, після того, як ОСОБА_1 передала дітей позивачу, останній перешкоджає у спілкуванні дітей з матір`ю.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами. У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи обов`язковість судового рішення, клопотання про зупинення його виконання або дії має бути достатньо обґрунтованим та відповідати законодавчо закріпленим гарантіям врахування прав та інтересів усіх учасників справи, забезпечувати збалансованість їх інтересів.

Доводи клопотання ОСОБА_1 не свідчать про необхідність зупинення виконання рішення постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 11 червня 2024 року, зводяться лише до ймовірності настання негативних наслідків, тому на підставі статті 436 ЦПК України, Суд відмовляє у його задоволенні.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 червня 2024 року.

Витребувати з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області матеріали справи № 344/12972/22.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 11 червня 2024 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник