Дата документу 15.08.2024
Справа № 334/7743/20
Провадження № 2-р/334/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

за участі секретаря судового засідання Зайцевої С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Малишева О.В. про роз`яснення рішення суду від 17.05.2021 року по цивільній справі №334/7743/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та оплату додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2021 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя за наслідками розгляду цивільної справи №334/7743/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та оплату додаткових витрат на дитину, вирішено позов задовольнити частково, а саме:

- змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29.08.2018 року по цивільній справі № 334/4054/18, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із твердої грошової суми у розмірі 950 грн. щомісяця та визначити аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення сином повноліття.

05.08.2024 року, представник позивача звернувся до суду з заявою про роз`яснення рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17.05.2021 по справі №334/7743/20 стосовно, того, з якого саме часу рішення суду підлягає виконанню та з якого часу боржнику обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів.

В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд заяви повідомлялися.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення. (ч. 3 ст. 271 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Стаття 271 ЦПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Також, виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Як вбачається зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення, заявник просить суд роз`яснити стосовно того, з якого саме часу рішення суду підлягає виконанню та з якого часу боржнику обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів.

Підставою для подання заяви про роз`яснення судового рішення є його незрозумілість.

Отже, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, а також (або) для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Суд зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тому процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Рішення суду набрало законної сили 17.06.2021 року

Проаналізувавши зміст рішення суду від 17.05.2021 року у справі №334/7743/20, суд дійшов висновку.

Підставою для звернення до суду із заявою стало те, що під час виконання судового рішення, органу ДВС незрозумілим є резолютивна частина, з якого саме часу рішення суду підлягає виконанню та з якого часу боржнику обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1979 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 798XII (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З огляду на ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, вбачається, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Відповідно до змісту ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч .3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, відповідно до положень ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13.

Під час розгляду справи судом в мотивувальній частині рішення було зазначено, щозгідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду, за таких обставин підстави для допуску до негайного виконання судового рішення у межах суми за один місяць у суду відсутні.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне роз`яснити рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17.05.2021 по справі №334/7743/20 стосовно, того, з якого саме часу рішення суду підлягає виконанню та з якого часу боржнику обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів, зазначивши, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду, тобто з 17.06.2021 року.

Керуючись ст. ст. 271 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Малишева О.В. про роз`яснення рішення суду від 17.05.2021 року по цивільній справі №334/7743/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та оплату додаткових витрат на дитину - задовольнити.

Роз`яснити рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2021 року, по справі №334/7743/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та оплату додаткових витрат на дитину, зазначивши, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду, тобто з 17.06.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя: Добрєв М. В.