Справа № 509/7673/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Овідіополь, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Урбан Маркет», про захист прав споживачів,

учасники цивільного провадження

позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мартинюк Ю.С.,

відповідач ОК «Урбан Маркет» (далі по тексту кооператив) адвокат Бойко А.В., суд -

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2023 року представник позивача звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача, який перебуває на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

Позиція сторін

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 30 березня 2021року між позивачем та кооперативом був укладений Персональний меморандум Асоційованого члену кооперативу №UM-002-03/0011 (далі меморандум), в подальшому змінили номер меморандуму №UM-002-02/0100. Предметом зазначеного меморандуму є права Асоційованого члену на об`єкт нерухомості, після завершення будівництва і введення його в експлуатацію. На момент укладання відповідно до п.5.1,5.3 Меморандуму позивачем був здійснений пайовий внесок в розмірі 100 грн.; цільовий внесок 206 055.40 грн.; вступний внесок 3 682.15 грн. Під час дії меморандуму та встановленого графіку позивач перерахував частину цільового внеску в розмірі 20 000.00 грн. Відповідно до графіку платежів до 22 листопада 2022 року, позивач перерахував цільові внески в розмірі 568 837.60 грн., а всього позивачем було перераховано кооперативу відповідно до вимог меморандуму від 30.03.2021 року 429 837,60 грн. Крайній термін введення об`єкту нерухомого майна в експлуатацію є 31 серпня 2022 року, однак об`єкт нерухомого майна не введений в експлуатацію, що є порушенням умом меморандуму. 05 грудня 2023 року звернувся до кооперативу, щодо порушенням умов меморандуму та повернення грошей, кооператив гроші не повернув об`єкт нерухомого майна не ввів в експлуатацію, а тому позивач просить розірвати меморандум від 30.03.2021 року та стягнути з відповідача на користь позивача 641 984.61 грн. пеню в розмірі 13007051та витрати на правничу допомогу в розмірі 58 000 грн.

Представник позивача в ході судового розгляду фактично підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач копію позову та додатки до нього отримав належним чином, до суду направив відзив в порядку ст.178 ЦПК України з якого вбачається, що позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні.

Рух справи.

29 грудня 2023 року Овідіопольським райсудом Одеської області було відкрито цивільне провадження.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обставини, які встановлені судом

30 березня 2021 року між позивачем ОСОБА_1 та кооперативом був укладений Меморандум №UM-002-03/0011, в подальшому змінили номер меморандуму № UM-002-02/0100. Предметом зазначеного меморандуму є права Асоційованого члену на об`єкт нерухомості, після завершення будівництва і введення його в експлуатацію (а.с.7-17). На момент підписання меморандуму та під час його виконання позивач перерахував кооперативу грошові кошти на загальну суму 429 837,60 грн.(а.с.18-21).

Відповідач по справі є юридична особа Обслуговуючий Кооператив «Урбан Маркет», який діє з 14.09.2022 року на підставі Статуту, затвердженого рішенням Загальних зборів кооперативу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до ст.5.3.1 Статуту кооперативу виключними видами некомерційної господарської діяльності Кооперативу є:

- об`єднання коштів та інших ресурсів Членів Асоційованих членів кооперативу для сприяння у задоволені їх потреб, у тому числі придбанні ними об`єктів нерухомості з метою забезпечення потреб Членів кооперативу та в подальшому здійсненні комплексного обслуговування цих об`єктів, виконання інших дій, спрямованих на виконання статутних цілей Кооперативу.

Відповідно до п.2.1 Меморандум за своєю суттю є двостороннім правочином, який визначає істотні умови взаємовідносин між Кооперативом та Асоційованого члену, спрямований на досягнення передбаченої статутом мети діяльності Кооперативу, задоволення потреб Асоційованого члену, який в повному обсягу вніс Пай. Вступний внесок та Цільовий внесок. Потреби Асоційованого члена задовольняються шляхом виникнення у останнього, за результатами членства у Кооперативі та виконання вимог Меморандуму. Права Асоційованого члена, передбаченого Меморандумом. Відносини між Асоційованим членом Кооперативом регулюються діючим законодавством України Меморандумом та Статутом Кооперативу.

Сторони не заперечують, що позивач ОСОБА_1 є Асоційованим членом кооперативу, 30 березня 2021 року перерахував 3782.20 грн. за внесення вступного внеску та пайового та відповідно до графіку вносив цільові внески за меморандумом.

Відповідно із пунктами 3.1,3.2 Персонального меморандуму, в порядку, передбаченому Меморандумом, Асоційований член зобов`язується внести Пай, Вступний внесок та цільовий внесок у розмірі, визначеному Меморандумом, а Кооператив, в свою чергу, досягти передбаченої статутом мети діяльності Кооперативу та задовольнити потребу Асоційованого члена, який у повному обсязі вніс Пай, Вступний внесок та Цільовий внесок, шляхом забезпечення виникнення у Асоційованого члена Права Асоційованого члена на Об`єкт нерухомості зазначений у Меморандумі, після завершення будівництва Об`єкта будівництва і введення його в експлуатацію, в порядку визначеному Меморандумом. До моменту укладення Меморандуму, за Асоційованим членом закріплюється Об`єкт нерухомості. Закріплення за Асоційованим членом Об`єкта нерухомості не надає Асоційованому члену права власності на Об`єкт нерухомості, але забороняє Кооперативу обтяжувати Об`єкт нерухомості правами третіх осіб.

Пунктом 5.1 Персонального меморандуму визначено, що Пайовий внесок складає 100,00 грн. і підлягає внесенню на рахунок кооперативу не пізніше 30.03.2021 року. Цільовий внесок, на момент укладення Меморандуму, дорівнює 920 527,26 грн., що за домовленістю сторін еквівалентно 32 917,12 доларам США, розрахованого по курсу продажу долару США, встановленого на міжбанківському валютному ринку України, станом на останній день торгів, що передує дню укладення Меморандуму та становить 27 965 грн.

Позивач стверджує, що між ним та кооперативом був укладений договір підряду, так як кооператив зобов`язаний побудувати об`єкт нерухомого майна та відповідач є підрядником, відповідно до ст.837 ЦК України.

Відповідно до п.1 Меморандуму забудовником є ТОВ «Касібус». Позивач не надав належних та допустимих доказів того, що у кооперативу є дозвільні документи на окремі види робіт, встановлених законом.

Забудовник здійснює свою діяльність за власним проектом та завданням. Асоційований член не має правової можливості визначати та впливати на процес будівництва, він тільки систематично сплачує внески. На момент укладання Меморандуму забудовник має вже всі дозвільні документи на зведення даного об`єкту нерухомості. Тож, обов`язку передати забудовнику фронт робіт, що є характерним для договору будівельного підряду, у Асоційованого члена не виникає.

Предмет Меморандуму це досягнення мети діяльності Кооперативу. При цьому сам матеріальний результат такої діяльності за своєю суттю є багатоповерховий будинок. Однак у забудовника відсутній обов`язок передати Асоційованому члену результат робіт у вигляді будинку. На відміну від договору підряду, забудовник передає Асоційованому члену результат не всієї своєї роботи, а тільки ту її невелику частину, що обумовлена конкретним меморандумом , тобто квартиру.

Об`єкт нерухомого майна, що виступає предметом Меморандуму, зводиться за рамками та незалежно від факту укладення конкретного ПМ. Забудовник, спрямовує свої сили в першу чергу не на будівництво окремої квартири, що є предметом ПМ, а на будівництво всього об`єкту нерухомого майна (багатоповерхового будинку). Таким чином, результатом роботи забудовника, по суті, є не тільки побудований об`єкт (квартира) за Меморандуму, що буде передана Асоційованому члену, а весь багатоповреховий будинок.

З урахуванням вищевказаного та змісту Меморандуму , діючого законодавства, суд приходить до висновку, що кооператив, відповідач по справі, не є забудовником або підрядником позивача.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Таким чином предметом позову про захист прав споживачів має бути порушення певного права споживача, яке виникає із правовідносин між споживачем та виконавцем послуг.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлення прав споживачів, а також визначення механізму їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно ст. 1 п.22 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) - споживачем є фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до пунктів 3, 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Тобто Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

В свою чергу ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

Відносини, що виникають у процесі виконання Меморандуму, регулюються Законом України «Про кооперацію».

Таким чином, суд приходить до висновку, що правовідносини між сторонами регулюються ЗУ «Про Кооперацію», укладеним між сторонами Персональним Меморандумом та Статутом Кооперативу.

Предметом спору між Кооперативом та позивачем ОСОБА_1 , не є надання (споживання) послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживача».

Згідно статті 4 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У суду також відсутні докази вчинення будь-яких противоправних дій, які б порушували права позивача.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Згідно статті 16 ч.2 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідач Кооператив є юридичною особою, та має визначені законодавством України цивільну правоздатність та цивільну дієздатність. Кооператив здійснює свою діяльність на підставі Статуту та у відповідності до вимог Закону України «Про кооперацію». Суд не може встановити відсутність права вчиняти кооперативом дії передбачені законом та Статутом кооперативу.

Відповідно до чинного законодавства Кооператив не наділений повноваженнями на виконання окремих владних управлінських функцій або делегованих повноважень, а тому спірні правовідносини не мають публічно-правового характеру.

Виходячи з приписів положень Конституції України, Закону України «Про кооперацію», статусу Кооперативу та його основних завдань, які визначені в Статуті кооперативу, а також заборони державних органів втручатись у діяльність кооперативу, позовні вимоги, щодо відсутності повноважень вчиняти чи не вчиняти будь-які дії не можуть бути розглянуті в судовому порядку будь-якої юрисдикції.

Таким чином, з урахуванням тих позовних вимог з якими звернувся позивач відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позивач, відповідно до ст. 263 ЦПК України не зміг належним чином обґрунтувати свої позовні вимоги, а тому в задоволені позову необхідно відмовити.

Судові витрати.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами не майнового характеру - про розірвання Персонального меморандуму та з позовними вимогами майнового характеру про стягнення грошових коштів в сумі 13 649 035.83, при подані позову позивач судовий збір не сплатив. Суд прийшов до висновку, помилковості позивача, щодо правовідносин які виникли між сторонами, у сфері захисту прав споживачів. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЗУ «Про кооперацію» та стягнення грошей, суд прийшов до висновку, що позов є не обґрунтований, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з позивача на корись держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 16351.20 грн., за подання позову майнового характеру в розмірі 15 140 грн., за подання позову не майнового характеру в розмірі 1211.20 грн.

Керуючись ст.ст.2-13,76-80,141,258,263-265,266 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Урбан Маркет» про захист прав споживачів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 16351.20 грн.

Копію судового рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду в 30 денний строк з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.