Справа №487/7350/24
Провадження №2/487/2735/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2024 Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційний комплекс «Соляні» про визнання незаконними та скасування результатів електронних торгів та акту про проведення електронних торгів, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Недибалюк О.Г., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В., Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційний комплекс «Соляні» про визнання незаконними та скасування результатів електронних торгів, оформлених протоколом проведення електронних торгів від 31.07.2024 №617194 щодо об`єкта незавершеного будівництва спортивно - оздоровчого комплексу літ. А (27% готовності) загальною площею 416,20 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв бульвар Бузький, територія водно-технічної бази ОСВОД та визнання незаконними та скасування акту приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. про проведення електронних торгів від 12.08.2024 в межах виконавчого провадження №64106527 щодо об`єкта незавершеного будівництва спортивно - оздоровчого комплексу літ. А (27% готовності) загальною площею 416,20 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв бульвар Бузький, територія водно-технічної бази ОСВОД.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

При цьому, підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч. 1 ЦПК України).

Згідно із Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. При цьому у статті 30 ЦПК України наведено вичерпний перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність і який розширеному тлумаченню не підлягає.

Правила виключної підсудності виключають можливість застосування при пред`явленні позову норм інших видів підсудності - загальної, альтернативної, договірної і підсудності пов`язаних між собою вимог. У разі конкуренції правил підсудності, повинні застосовуватися правила виключної підсудності.

Як роз`яснено п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

У постанові від 07 липня 2020 року у справа № 910/10647/18 Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Представник позивача обґрунтовуючи підсудність даного позову Заводському районному суду м. Миколаєва посилалась на вимоги ст. 30 ЦПК України зазначивши, що об`єкт нерухомості (об`єкт незавершеного будівництва спортивно - оздоровчого комплексу літ. А (27% готовності) не має чітко визначеної адреси, проте згідно титульної сторінки проектної документації на вказаний об`єкт, зазначене місце його розташування в районі водно-технічної бази ОСВОД на Бузькому бульварі в Заводському районі м. Миколаєва та згідно копії податкової декларації з плати землі, також зазначене місце розташування земельної ділянці в Заводському районі м. Миколаєва.

Так, як вбачається з наданих до позовної заяви документів та це посилається в позові представник позивача, об`єкт незавершеного будівництва спортивно - оздоровчого комплексу літ. А (27% готовності), який розташований на земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва спортивно-оздоровчого комплексу кадастровий номер :07:001:005 не має визначеної адреси, зазначається, що вказаний об`єкт знаходить по бульвару Бузькому в м. Миколаєві на території водно-технічної бази ОСВОД.

Відповідно до відповіді №756178 від 27.08.2024 з Єдиного державного реєстру юридичних осмію, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження ДП «Госпрозрахункове підприємство товариства рятування на водах Миколаївської області «Клуб ОСВОД» за адресою: м. Миколаїв Бузький бульвар, 18, що територіально відноситься до Центрального району м. Миколаєва, оскільки до території Заводського району м. Миколаєва відносяться адреси по Бузькому бульвару з номерами з 1 по 11.

Враховуючи вище викладене, справа має розглядатися Центральним районним судом м. Миколаєва за правила виключної підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Таким чином, справа не підсудна Заводському районному суду м. Миколаєва, у зв`язку з чим справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В., Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційний комплекс «Соляні» про визнання незаконними та скасування результатів електронних торгів та акту про проведення електронних торгів, слід передати на розгляд до компетентного суду Центрального району м. Миколаєва за правила виключної підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 30-32, 187, 261, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційний комплекс «Соляні» про визнання незаконними та скасування результатів електронних торгів та акту про проведення електронних торгів - передати на розгляд за підсудністю до Центрального району м. Миколаєва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст. 354 ЦПК України.

Суддя: С.М. Афоніна