Справа №:755/6557/24
Провадження №: 2-др/755/126/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

"23" серпня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення регламентної виплати, -

у с т а н о в и в:

15.04.2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення регламентної виплати.

Ухвалою суду від 24.04.2024 року було відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Рішенням суду від 11.07.2024 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 регламенту виплату у відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 27948 (двадцять сім тисяч дев`ятсот сорок вісім) грн. 19 коп. та регламенту виплату у відшкодування шкоди пов`язаної зі смертю потерпілої у вигляді витрат на поховання в сумі 49900 (сорок дев`ять дев`ятсот) грн. 00 коп., а всього 77848 (сімдесят сім тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 19 коп. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_2 регламентну виплату у відшкодування шкоди пов`язаної зі смертю потерпілої у вигляді втрати годувальника в сумі 15242 (п`ятнадцять тисяч двісті сорок дві) грн. 00 коп.

09.08.2024 року через засоби поштового зв`язку представник відповідача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій просить розподілити судові витрати у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та стягнути з позивачів на користь МТСБУ витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Вимоги заяви мотивовано тим, що на виконання вимог ст. 134 ЦПК України представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначено, що згідно п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України МТСБУ очікує понести судові витрати - витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. 12.10.2021 року між МТСБУ та АО «ІНС.ЛОУ ГРУП» був укладений договір про надання правової допомоги №4.1/12-10/2021. На виконання умов договору про надання правової допомоги №4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 року між МТСБУ та АО «ІНС.ЛОУ ГРУП» була укладена додаткова угода на ведення справи за позовом до МТСБУ. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №998 до договору про надання правової допомоги №4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 року вартість правової допомоги становить 2000,00 грн., які сплачуються після підписання акту виконаних робіт. У відповідності до умов додаткової угоди до договору про надання правової допомоги №4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 року АО «ІНС.ЛОУ ГРУП» здійснено представництво інтересів МТСБУ у справі №755/6557/24, зокрема, але не виключно, подано відзив на позовну заяву по справі №755/6557/24, тощо. Таким чином, визначаючи, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначені п. 1 Додаткової угоди до договору про надання правової допомоги №4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 року в вигляді фіксованої суми та не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу повністю узгоджується з нормами ЦПК України та ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Представник посилається на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 03.10.2019 року у справі №992/445/19 з аналогічних питань. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (ст. 134 ЦПК України), оскільки мають відкладальний характер, а саме до підписання акту прийому-передачі робіт. Таким чином, стягненню з позивачів на користь відповідача підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн., які відповідач сплатить на виконання Додаткової угоди до договору про надання правової допомоги. В даному випадку викладена у додатковій угоді до договору №4.1/12-10/2021 домовленість містить відкладальну обставину щодо проведення оплати послуг адвоката - оплачується після підписання акту виконаних робіт. Таким чином, відповідач вважає, що оскільки договором про надання правової допомоги визначено фіксовану суму гонорару, вимога щодо надання акту виконаних робіт для детального встановлення обсягу наданої правової допомоги є надмірним формалізмом. Оскільки гонорар АО не залежить від кількості проведених процесуальних дій, а оплата проводиться після підписання акту виконаних робіт між АО та МТСБУ у майбутньому, вимога щодо підписання акту виконаних робіт має відкладальний характер.

Суд, вивчивши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення та додатки до неї, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

У прохальній частині відзиву відповідач просив розподілити судові витрати у відповідності до ст. 141 ЦПК України та стягнути з позивачів витрати у розмірі 2000,00 грн., які планує понести МТСБУ у зв`язку з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на час ухвалення у справі рішення в матеріалах справи були наявні копії:

- договору №4.1/12-10/2021 про надання послуг в сфері права від 12.10.2021 року, укладеного між МТСБУ та АО «ІНС.ЛОУ ГРУП»;

- додаткової угоди від 28.12.2021 року до договору про надання послуг в сфері права №4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 року;

- додаткової угоди №1098 від 14.05.2024 року до договору про надання послуг в сфері права №4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 року, у якій зазначено, що відповідно до умов договору, замовником передано, а виконавцем прийнято завдання на ведення від імені замовника справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до МТСБУ, вартість послуг 2000,00 грн.;

- свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката Гусєва П.В., який підписав наявний в матеріалах справи відзив на позовну заяву;

- довіреності №6-01/152 від 19.12.2023 року виданої МТСБУ на ім`я ОСОБА_3 на виконання договору про надання послуг в сфері права №4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 року, укладеного між МТСБУ та АО «ІНС.ЛОУ ГРУП».

Отже, станом на час ухвалення у справі рішення, в матеріалах справи були наявні всі документи на підтвердження судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу, однак ухвалюючи рішення суд помилково не здійснив розподіл цих витрат, ураховуючи, що позов був задоволений частково.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Стороною позивачів до суду не подавалось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідач вказує, що витрати на правову допомогу становлять 2000,00 грн.

Разом з цим, у цій справі позов був пред`явлений двома позивачами: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За відсутності будь-яких пояснень сторони відповідача щодо співвідношення суми витрат на правову допомогу з кількістю позивачів, суд виходить із того, що такі витрати є рівними і становлять 1000,00 грн. стосовно кожного позивача.

Позивачкою ОСОБА_1 було завлено до стягнення 77848,19 грн. і згідно рішення суду від 11.07.2024 року вимоги вказаної позивачки задоволені судом в повному обсязі в розмірі 77848,19 грн., а тому відповідач не має права на отримання від цього позивача витрат на правову допомогу.

Вимоги позивача ОСОБА_2 рішенням суду від 11.07.2024 року задоволено частково на суму 15242,00 грн. При цьому вказаний позивач просив стягнути 75114,00 грн. Отже, вимоги ОСОБА_2 задоволені на 20%, відтак відповідач має право на одержання від цього позивача суми витрат на правову допомогу, що дорівнює 80% та відповідно становить 800,00 грн. (1000,00 грн. х 80%).

Таким чином, оскільки позивачу ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог в розмірі 80% від ціни його вимоги, відповідач має право на компенсацію його судових витрат з надання професійної правничої допомоги в сумі, що становить 80% від вартості послуг адвокатського об`єднання, що дорівнює 800,00 грн. (1000,00 грн. х 80%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 270, 353-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення регламентної виплати - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп.

В іншій частині заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст рішення складений 23.08.2024 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Позивач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач - Моторне (транспортне) страхове бюро України (м. Київ, бул. Русанівський, 8, ).

Суддя -