Справа № 302/766/24
Провадження № 2/302/265/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі: Царь О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

03.06.2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Міжгірського районного суду Закарпатської області з позовом до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, та у пред`явленому позові позивачка ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0,05 га, кадастровий номер :05:001:0125, місце розташування: АДРЕСА_1 , яка виділена для ведення особистого селянського господарства, та яка за життя належала, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №025960, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначає про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Вучкове Міжгірського району Закарпатської області, у віці 93 роки померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Позивачка вказує, що померла ОСОБА_4 доводилася їй бабусею по батьківській лінії.

За життя ОСОБА_4 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 025960, виданого Вучківською сільською радою народних депутатів 10.04.1996 року, належали на праві приватної власності земельні ділянки загальною площею 0,2057 га, які розташовані на території села Вучкове Хустського району Закарпатської області, та виділені для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, які складаються з чотирьох автономних земельних ділянок, зокрема: урочище «Біля хати» площею 0,07 га; урочище «Грабники» площею 0,036 га; урочище «Крутиля» площею 0,049 га; урочище «Пасічний» площею 0,05 га.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на нерухоме майно померлої у виді земельної ділянки загальною площею 0,2057 га та житлового будинку АДРЕСА_1 , який за померлою ОСОБА_4 обліковувався як за власником, згідно Виписки з погосподарської книги за № 81 від 01.10.2021 рок.

У відповідності до вимог Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року, у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом, та за заповітом.

За наведених вище підстав спадкові відносини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , регулюються нормами (правилами) Цивільного Кодексу України 2004 року.

На час смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Ці обставини підтверджуються Довідкою старости Вучківського старостинського округу № 184 від 27.09.2021.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким розпорядилася після її смерті передати: - ОСОБА_2 - житловий будинок в АДРЕСА_2 (після зміни нумерації буд.173) та земельну ділянку розміром 0,07 га, виділену для обслуговування житлового будинку, згідно Державного акту на землю серії ІІ-ЗК № 025960; - ОСОБА_2 - земельну ділянку в урочищі «Кутиля» в розмірі 0,049 га, згідно Державного акту на землю серії ІІ-ЗК № 025960; - ОСОБА_3 - земельну ділянку в урочищі «Грабники» в розмірі 0,036 га, згідно Державного акту на землю серії ІІ-ЗК № 025960; - ОСОБА_1 - земельну ділянку в урочищі «Пасічний» в розмірі 0,05 га, згідно Державного акту на землю серії ІІ-ЗК за № 025960.

Вказаний заповіт посвідчений 29.07.1998 року секретарем виконавчого комітету Вучківської сільської ради, та зареєстрований в реєстрі за № 31, та не змінений і не скасований. Однак, з невідомих для позивача причин, оригінал заповіту, складеного за життя ОСОБА_4 , було втрачено. Друга копія заповіту відсутня у Вучківському старостинському округу Міжгірської селищної ради та відсутня в архіві.

Позивачка ОСОБА_1 вказує, що спадщину вона прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини, так як за заявою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийняв спадщину за майном померлої, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Дунаєвим Ю.М., 26.03.2024 року за реєстровим № 832, відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України, ОСОБА_1 надано право на прийняття спадщини та подання заяви про прийняття спадщини.

За вищенаведених обставин, та відповідно до вимог ст.ст.1233, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, вона, позивачка ОСОБА_1 , вважається належним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину до майна померлої ОСОБА_4 , на рівні із ОСОБА_2 , 1965 року народження.

Позивачка зазначає, що спадкове майно ОСОБА_4 не є спірним, спадкоємців на обов`язкову частку до майна померлої ОСОБА_4 не має.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.01.2024 року, яке набрало законної сили 27 лютого 2024 року (справа № 302/2064/23) за позовом ОСОБА_2 до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, було визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0059, загальною площею 0,0707 га, яка виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в с.Вучкове, урочище «Біля хати», та яка за життя належала померлій ОСОБА_4 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 025960.

Незважаючи, на той факт, що спадкове майно ОСОБА_4 не є спірним, позивачка ОСОБА_1 є належним спадкоємцем за заповітом до майна померлої ОСОБА_4 , яке остання їй заповіла, а саме земельну ділянку в селі Вучкове урочище «Пасічний», площею 0,0500 га, приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєв Ю.М. 17.05.2024 року виніс Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої їй, позивачці ОСОБА_1 , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на земельну ділянку загальною площею 0,05 га, яка знаходиться в селі Вучкове урочище «Пасічний» Хустського району Закарпатської області, оскільки відсутній оригінал заповіту, складений ОСОБА_4 , та посвідчений секретарем Вучківської сільської ради Міжгірського району ОСОБА_5 29 липня 1998 року за реєстровим № 31, або його дублікат, та відсутні правоустановчі документи на земельні ділянки, відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна (копію постанови додаю).

Земельній ділянці, що є предметом позовних вимог в селі Вучкове урочище «Пасічний», площею 0,0500 га, загальною площею 0,05 га, код КВЦПЗ 01.03, яка виділена для ведення особистого селянського господарства, та яка за життя належала померлій ОСОБА_4 , на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЗК №025960 присвоєно кадастровий номер :05:001:0125, що підтверджує Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг № НВ-024 від 29.04.2024 року.

Згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 01.06.2024 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0125 станом на 01.06.2024 становить 8091,83 грн.

Позивачка ОСОБА_1 вказує, що на даний час вона не може отримати у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку в урочище «Пасічний», що є предметом позовних вимог, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця, та втратою оригіналу заповіту, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом, оскільки врегулювати даний спір в позасудовому порядку неможливо у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.06.2024 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, з викликом (повідомленням) сторін, представників сторін по справі. Ухвалою витребувано від приватного нотаріуса Хустського РНО Дунаєва Ю.М. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.32).

19.06.2024 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшла копія спадкової справи № 99/2021 за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 20.06.2024 року до участі у справі № 302/766/24 в якості співвідповідачів залучено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с.69-70).

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник в особі адвоката Гренджа В.Ю. не з`явилися, про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано заяву представника позивача адвоката Гренджа В.Ю., в якій висловила прохання провести підготовче судове засідання у даній цивільній справі у їх відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити за наведеними у ньому підставами.

Представник відповідача Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлені своєчасно та належним чином, проте на адресу суду подано заяву представника з проханням провести підготовче судове засідання у даній цивільній справі без їх участі за наявними у справі матеріалами, заперечень проти позову не мають, додаткових доказів, клопотань не має, відзив на позов до суду не подано.

В підготовче судове засідання співвідповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не з`явилися, про день і час його проведення були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відзив на позов ОСОБА_1 чи будь-яких заперечень проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку в урочище «Пасічний» в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.74-77).

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

З врахуванням положень ч.1 ст.198, ч.3 ст.211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем (відповідачами) позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи обставину, що відповідач та співвідповідачі визнають позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, проти їх задоволення заперечень не мають і таке визнання позовних вимог відповідає Закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

Дослідивши у повному обсязі матеріали справи № 302/766/24, повно і всебічно з`ясувавши обставини у даній справі, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цієї справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 93 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , про що 14.06.2021 року Міжгірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) складено актовий запис №232, та копія вказаного свідоцтва є в матеріалах справи (а.с.6).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 025960, ОСОБА_4 на підставі рішення №11 від 09.06.1995 року Вучківської сільської ради народних депутатів передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2057га, яка розташована на території Вучківської сільської ради народних депутатів, та за цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Вказаний Державний акт виданий 10.04.1996 року та зареєстрований у книзі записів Державних актів за № 48 та копія якого є в матеріалах справи (а.с.18).

Як вбачається з довідки, виданої старостою Вучківського старостинського округу, за вих. №184 від 27.09.2021 року померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_3 , та разом з нею на день її смерті ніхто не проживав і не був зареєстрований (а.с.10).

Згідно виписки з погосподарської книги, наданої Вучківським старостинським округом Міжгірської селищної ради про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була постійною мешканкою АДРЕСА_1 та згідно погосподарської книги № 2 за нею був закріплений особовий рахунок № НОМЕР_2 . У відповідності до перенумерації будинків, проведеної у 2001 році в с.Вучкове, колишній номер № 162 житлового будинку був змінений на діючий № 173. Громадянка ОСОБА_4 , дійсно була власницею житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0707 га. Та розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0707 га в с.Вучкове Хустського району, згідно Державного акту серії ІІ-ЗК № 025960 від 10.04.1996 року, кадастровий номер відсутній. Зазначений будинок побудований орієнтовно до 1989 року, свідоцтво на право власності на даний житловий будинок сільською радою не видавалось (а.с.11).

Як вбачається з заповіту, посвідченого 29.07.1998 року секретарем виконавчого комітету Вучківської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі №31, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядженння: - житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 та земельну ділянку для обслуговування жилого будинку в розмірі 0,07 га, згідно державного акту на землю ІІ-ЗК №025960 заповіла ОСОБА_2 , що проживає в АДРЕСА_4 ; - земельну ділянку в урочищі «Крутиля» в розмірі 0,049 га, згідно державного акту на землю ІІ-ЗК №025960 заповіла ОСОБА_2 , що проживає в АДРЕСА_4 , а до досягнення ним повноліття - на ОСОБА_2 , що проживає в АДРЕСА_4 ; - земельну ділянку в урочищі «Грамники» в розмірі 0,036 га, згідно державного акту на землю ІІ-ЗК №025960, заповіла ОСОБА_3 , що проживає в АДРЕСА_4 , а до досягнення ним повноліття на ОСОБА_2 , що проживає в АДРЕСА_4 ; - земельну ділянку в урочищі «Пасічний» в розмірі 0.05 га, згідно державного акту на землю ІІ-ЗК №025960, заповіла ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_5 та копія вказаного заповіту знаходиться в матеріалах даної справи (а.с.7).

Згідно відповіді Вучківського старостинського округу Міжгірської селищної ради за № 140 від 19.08.2024 року, наданої на запит суду від 09.07.2024 року вбачається, що про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складався заповіт, який посвідчений 29.07.1998 року секретарем виконавчого комітету Вучківської сільської ради, номер в реєстрі нотаріальної дії №31, що також підтверджується копією журналу з посвідченням вказаної нотаріальної дії (посвідчення заповіту) та реєстрацію цієї нотаріальної дії в реєстрі за № 31. Зазначений заповіт не є скасованим і не був зміненим та є чинним на теперішній час.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.01.2024 (справа № 302/2064/23) позов ОСОБА_2 задоволено та визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0059, загальною площею 0,0707 га, яка виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в с.Вучкове, урочище «Біля хати», та яка за життя належала померлій ОСОБА_4 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 025960. Дане рішення набрало законної сили 28 лютого 2024 року, копія якого є в матеріалах справи (а.с.12-17).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 67142724 від 04.11.2024 року вбачається, що заведена спадкова справа №99/2021 після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.49 зворот).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 04.11.2021 року приватним нотаріусом Хустського РНО Дунаєвим Ю.М. у Спадковому реєстрі наявна інформація про заповіт ОСОБА_4 , року народження, який посвідчений 29.07.1998 року секретарем виконавчого комітету Вучківської сільської ради, номер в реєстрі нотаріальної дії №31, та як вбачається із вказаної Витягу, цей заповіт на теперішній час є чинним (а.с.47-48).

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою 17.05.2024 року вих.№85/02-31 приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєв Ю.М. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,05 га, яка знаходиться в с.Вучкове урочищі «Пасічний», оскільки відсутній оригінал заповіту, складений ОСОБА_4 , та посвідчений 29.07.1998 року секретарем виконавчого комітету Вучківської сільської ради, номер в реєстрі нотаріальної дії №31, чи його дублікат, відсутні правоустановчі документи на земельну ділянку, відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеної земельної ділянки (а.с.9 зворот).

Такі дії нотаріуса відповідають підпунктам 4.16, 4.19 п.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5), згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкту нерухомості від 01.06.2024 вбачається, що вартість земельної ділянки площею 0,05 га, що розташована на території Вучківського старостинського округу в с.Вучкове Хустського району Закарпатської області, оцінюється в сумі 8091,33 грн. (а.с.25-26).

Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу Україна встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Частиною першою статті 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України).

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013).

В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Згідно з п.п.1,2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спорів у зв`язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК); без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, крім тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до п.23 вказаної Постанови Пленуму, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Отже, оскільки позивачка ОСОБА_1 спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Дунаєва Ю.М. та на теперішній час у позивачки відсутня можливість оформити свої спадкові права на земельну ділянку площею 0,05 га, яка знаходиться на території с.Вучкове Хустського району Закарпатської області урочище «Пасичний» у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний об`єкт нерухомого майна, та відсутності оригіналу (дублікату) заповіту, складеного при житті ОСОБА_4 , посвідченого 29.07.1998 року секретарем виконавчого комітету Вучківської сільської ради, номер в реєстрі нотаріальної дії №31, тому позивачка змушена звертатися до суду за захистом своїх прав та охороняємих законом інтересів, обираючи передбачений пунктом першим частини 2 статті 16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді визнання права та при цьому, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних за наданими документами, що дає суду підстави для ухвалення рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем та ті обставини, що прийняттям спадщини позивачем, з огляду на положення статей 1258 і 1265 ЦК України, права інших осіб не порушуються, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності наявні у справі докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

Приймаючи ті обставини, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про прийняття спадщини за заповітом також зверталася ОСОБА_1 , позивачка по справі, щодо спадкового майна у виді земельної ділянки площею 0,05 га, яка знаходиться на території села Вучкове Хустського району Закарпатської області урочище «Пасичний» та правовстановлюючі документи на вищевказаний об`єкт нерухомого майна відсутні, оригінал заповіту ОСОБА_4 відсутній. Разом з тим, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги відповідачами у даній справі не оспорені, відзиви проти позову ними не подані, інші спадкоємці не претендують на спадкове майно у виді вищевказаної земельної ділянки площею 0,05 га в урочище «Пасичний» після смерті ОСОБА_4 , а тому на підставі викладеного суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання за нею права власності на вищевказану земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 1211,20 грн. /а.с.1/. Натомість, враховуючи що стороною позивача не заявлялось за окремою заявою вимог про відшкодування понесених судових витрат за рахунок відповідача у даній справі, тому на підставі ст.13 ЦПК України суд не розглядає зазначене питання.

Керуючись ст.ст. 9, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 197, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (громадянка України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), - право власності на земельну ділянку площею 0,05 га, кадастровий номер :05:001:0125, місце розташування: Закарпатська область Хустський район с.Вучкове, урочище «Пасічний», яка виділена для ведення особистого селянського господарства, - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно зі статтею 273 ЦПК України.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО