Справа № 953/7439/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.

за участю секретаря судового засідання Соломонової К.О.

розглянув у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований Печерським районом у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що було видано свідоцтво про реєстрацію шлюбу Серії НОМЕР_1 , про що зроблено актовий запис 955 від 21.05.2018 року.

Позовна заява мотивована тим, щоз лютого 2022 року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та живуть окремо один від одного. Вони мають різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарств. Спору про майно на момент подання цього позову ми не мають.

Виклад позиції відповідача

20.08.2024 ОСОБА_2 через систему "Електронний суд" подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову.

Процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2024 справу передано для розгляду судді Вітюку Р.В.

Ухвалою суду від 15.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін та призначено перше судове засідання.

У судове засідання сторони не з`явилися, 04.09.2024 представниця позивачки через систему "Електронний суд" подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її вісутності. 04.09.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом

21.05.2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб, про що 21.05.2018 року складено відповідний актовий запис № 955 у Печерському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , про що 05.09.2020 року складено відповідний актовий запис №2362 в Оболонському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Батьками дитини записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При цьому, відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд враховує доводи позивачки щодо роздільного проживаюня, відсутності спільного господарства, різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарств.

Також суд враховує позицію відповідача, викладену у відзиві щодо відсутності заперечень проти задоволення позову, що оцінюється судом як його визнання.

Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приходить до висновку про прийняття відмови відповідачем.

Крім того, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У зв`язку з викладеним суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище " ОСОБА_6 ".

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд також виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалась даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Отже, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Висновки за результатами розгляду заяви

З огляду на вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Судовий збір

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 та 142 ЦПК України, а саме суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, решту стягує з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 49, 141, 206, 223, 263 - 265, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце народження Україна, м. Харків) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, місце народження Україна, м. Луганськ), зареєстрований 21 травня 2018 року Печерським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 955 від 21.05.2018.

3. Після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище ОСОБА_1 не відновлювати та надалі іменуватися прізвищем " ОСОБА_6 ".

4. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 50 відсотків понесених нею судових витрат зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн.

5. Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) - 50 відсотків понесених нею судових витрат зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн з державного бюджету України, сплачених нею по квитанції № 9270-6569-0792-5708 від 08.08.2024.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://ki.hr.court.gov.ua/sud.

Повне судове рішення складено та підписано 05.09.2024.

Суддя Роман ВІТЮК