КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/928/20 Головуючий у 1 інстанції: Гребенюк В.В.
Провадження № 22-ц/824/4984/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Кафідової О.В.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Сидоренко Наталії Олександрівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

В січні 2020 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Зазначила, що у 2016 році між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено низку правочинів, відповідно до яких ОСОБА_3 позичила ОСОБА_1 кошти, а саме: 22.01.2016 року - грошову суму в розмірі 1 227 500 грн. (еквівалент 50 000 доларів США за курсом НБУ на момент видачі розписки); 28.03.2016 року - грошову суму в розмірі 1 042 800 грн. (еквівалент 40 000 доларів США за курсом НБУ на момент видачі розписки); 11.04.2016 року - грошову суму в розмірі 256 300 грн. (еквівалент 10 000 доларів США за курсом НБУ на момент видачі розписки); 21.06.2016 року - грошову суму в розмірі 2 490 000 грн. (еквівалент 100 000 доларів США за курсом НБУ на момент видачі розписки). 24.06.2016 року між ОСОБА_3 та нею був укладений договір про відступлення права вимоги за умовами якого вона набула прав кредитора за вимогами до ОСОБА_1 за розписках, які підтверджують боргові зобов`язання.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх зобов`язань, ОСОБА_2 просила стягнути з відповідачки:

1) суму заборгованості за розпискою від 22.01.2016 року в розмірі 3 235 418,51 грн, яка складається з суми основного боргу 1 213 000 грн., що відповідає 50 000 доларів США за курсом НБУ станом на 22.01.2020 року, відсотків за період з 22.01.2016 по 22.01.2020 року в розмірі 1 568 424,35 грн, 3 % річних за період з 23.01.2017 по 22.01.2020 року в розмірі 109 164,01 грн., інфляційних втрат за період з 23.01.2017 року по 31.12.2019 року в розмірі 344 830,15 грн.;

2) суму заборгованості за розпискою від 28.03.2016 року в розмірі 2 471 997,62 грн, яка складається з суми основного боргу 970 400 грн., що відповідає 40 000 доларів США за курсом НБУ станом на 22.01.2020 року, відсотків за період з 28.03.2016 по 22.01.2020 року в розмірі 1 177 743,80 грн, 3 % річних за період з 29.03.2017 по 22.01.2020 року в розмірі 82 146,88 грн., інфляційних втрат за період з 29.03.2017 року по 31.12.2019 року в розмірі 241 706,94 грн.;

3) суму заборгованості за розпискою від 11.04.2016 року в розмірі 613 637,15 грн, яка складається з суми основного боргу 242 600 грн., що відповідає 10 000 доларів США за курсом НБУ станом на 22.01.2020 року, відсотків за період з 11.04.2016 по 22.01.2020 року в розмірі 290 352,85 грн, 3 % річних за період з 12.04.2017 по 22.01.2020 року в розмірі 20 257,56 грн., інфляційних втрат за період з 12.04.2017 року по 31.12.2019 року в розмірі 60 426,74 грн.;

4) суму заборгованості за розпискою від 21.06.2016 року в розмірі 5 830 060,72 грн, яка складається з суми основного боргу 2 426 000 грн., що відповідає 100 000 доларів США за курсом НБУ станом на 22.01.2020 року, відсотків за період з 21.06.2016 по 22.01.2020 року в розмірі 2 723 633,28 грн, 3 % річних за період з 22.06.2017 по 22.01.2020 року в розмірі 188 418,43 грн., інфляційних втрат за період з 22.06.2017 року по 31.12.2019 року в розмірі 492 009,01 грн.

Заочним рішенням Подільського районного суду від 26 листопада 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 8 132 088,36 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 7 033,78 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25 березня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення. Скасовано заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 8 132 088,36 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 7 033,78 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відомову у задоволенні позову ОСОБА_2 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_1 категорично заперечувала своє волевиявлення на укладення правочинів щодо позики грошових коштів, про що зазначала під час розгляду справи в суді. З метою доведення цього факту представником ОСОБА_1 заявлено клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи яке було задоволене судом. ОСОБА_1 надала суду експериментальні зразки та наявні у неї документи з вільними зразками її підпису та почерку. 01 березня 2023 року до суду першої інстанції надійшло клопотання експерта №СЕ-19/111 -23/8485-ПЧ від 21.02.2023 року про необхідність надати вільні зразки почерку та підпису, що містяться у документах, максимально наближених до 2017 року, вичерпного переліку документів, а саме: досліджуваних документів та зразків почерку і підпису ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи, їх кількість і розмежування, з конкретно вказаним номером сторінки та назвою документів, в яких вони розташовані. Експерт вказав, що в ухвалі суду не зазначено, які саме зразки почерку та підписів надано у якості порівняльного матеріалу для проведення дослідження, на яких саме сторінках у матеріалах справи знаходяться досліджувані документи та зразки почерку і підписів ОСОБА_1 . У відповідь на дане клопотання 02.03.2023 року суд направив лист, в якому вказав на яких аркушах заходяться експерементальні та вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_1 09 травня 2023 року на адресу суду надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи від 28.04.2023 року №СЕ-19/111-23/8485-ПЧ. Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції не відновлював провадження у справі па підставі сі. 254 ЦПК України для вирішення питань викладених у клопотанні експерта №СК-19/111 -23/8485-ПЧ від 21.02.2023 року. Наголошує на тому, що ОСОБА_1 здійснила оплату проведення судово-почеркознавчої експертизи. Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні надав суду для огляду та долучення до справи дублікат квитанції від 10.01.2022 року про оплату експертизи у розмірі 6768,00 грн.На адвокатський запит представника відповідачки ОСОБА_4 надійшла відповідь Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/111/17-3-32299-2023 від 02.06.2023 року, що кошти за проведення судової почеркознавчої експертизи зараховані на розрахунковий рахунок Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Жодних інших рахунків чи квитанцій ані ОСОБА_1 , ані її представник не отримували. Суд першої інстанції помилково вважав встановленим, що ОСОБА_1 ухилилася від проведення почеркознавчої експертизи та дійшов безпідставного висновку про задоволення позову.

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_2 та її представник не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до розписки від 22.01.2016 року ОСОБА_1 взяла в борг та зобов`язалася повернути ОСОБА_3 суму грошових коштів у розмірі 1 227 500 грн., що становить еквівалент 50 000 доларів США, які зобов`язалася повернути до 22.01.2017 року. За домовленістю сторін визначено, що сума, яка підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом Нацбанку гривні до долара США на день платежу (а.с 17-18, т. 1).

Відповідно до розписки від 28.03.2016 року ОСОБА_1 взяла в борг та зобов`язалася повернути ОСОБА_3 суму грошових коштів у розмірі 1 042 800 грн., що становить еквівалент 40 000 доларів США, які зобов`язалася повернути до 28.03.2017 року. За домовленістю сторін визначено, що сума, яка підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом Нацбанку гривні до долара США на день платежу (а.с 21-22, т. 1).

Відповідно до розписки від 11.04.2016 року ОСОБА_1 взяла в борг та зобов`язалася повернути ОСОБА_3 суму грошових коштів у розмірі 256 300 грн., що становить еквівалент 10 000 доларів США, які зобов`язалася повернути до 11.04.2017 року. За домовленістю сторін визначено, що сума, яка підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом Нацбанку гривні до долара США на день платежу (а.с 23-24).

Відповідно до розписки від 21.06.2016 року ОСОБА_1 взяла в борг та зобов`язалася повернути ОСОБА_3 суму грошових коштів у розмірі 2 490 000 грн., що становить еквівалент 100 000 доларів США, які зобов`язалася повернути до 21.06.2017 року. За домовленістю сторін визначено, що сума, яка підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом Нацбанку гривні до долара США на день платежу (а.с 19-20, т. 1).

24.06.2016 року між ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_2 договір про відступлення права вимоги, відповідно до пункту 1.1 якого ОСОБА_3 як первісний кредитор передала ОСОБА_2 як новому кредитору права вимоги за чотирма борговими розписками від 22.01.2016 року, 28.03.2016 року, 11.04.2016 року, 21.06.2016 року. Відповідно до вимог пунктів 1,2 та 1.3 договору до нового кредитора переходить право стягнення з боржника процентів, нарахованих на суму позики, та штрафних санкцій за невиконання договорів позики (а.с. 15-16, т. 1).

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 боргу за договором на користь ОСОБА_2 .

Колегія суддів не може погодитися з рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

На підтвердження законності позовних вимог ОСОБА_2 надала суду боргові розписки ОСОБА_4 від 22.01.2016 року, від 28.03.2016 року, від 11.04.2016 року та від 21.06.2016 року.

Відповідачка ОСОБА_1 категорично заперечувала написання боргових розписок та боргу. Для доведення своєї позиції представник відповідачки заявив клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Суд першої інстанції виніс три ухвали про призначення почеркознавчої експертизи. Останньою ухвалою суду першої інстанції від 26 грудня 2022 року проведення почеркознавчої експертизи було доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС (а.с. 148-150 т. 2).

Призначена судом першої інстанції експертиза не була проведена, оскільки за повідомленням експертної установи від 28 квітня 2023 року ініціатором експертизи не оплачений наданий рахунок.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні дані про направлення ОСОБА_1 чи її представнику рахунку на оплату експертизи.

Оскільки питання належності на боргових розписках підпису та почерку ОСОБА_1 потребує спеціальних знань, в ході апеляційного перегляду рішення суду по даній справі ухвалою Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року за клопотанням адвоката Сидоренко Н.О., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , була призначена почеркознавча експертиза.

На вирішення експертів поставлені питання:1) чи виконано підпис у розписці від 22.01.2016 року ОСОБА_1 , від імені якої зазначено підпис, чи іншою особою?2) чи виконано рукописний текст у розписці від 22.01.2016 року ОСОБА_1 , чи іншою особою?3) чи виконано підпис у розписці від 21.06.2016 року ОСОБА_1 , від імені якої зазначено підпис, чи іншою особою?4) чи виконано рукописний текст у розписці від 21.06.2016 року ОСОБА_1 , чи іншою особою?5) чи виконано підпис у розписці від 28.03.2016 року ОСОБА_1 , від імені якої зазначено підпис, чи іншою особою?6) чи виконано рукописний текст у розписці від 28.03.2016 року ОСОБА_1 , чи іншою особою?7) чи виконано підпис у розписці від 11.04.2016 року ОСОБА_1 , від імені якої зазначено підпис, чи іншою особою?8) чи виконано рукописний текст у розписці від 11.04.2016 року ОСОБА_1 , чи іншою особою?

Проведення експертизи доручено експертам відділення-бюро у м.Києві Національного наукового центру "Інститут судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України (03118, м.Київ, вул.Костанайська,6).

Відповідно до висновку експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз імені заслуженого професора М.С.Бокаріуса» Міністерства юстиції України №246 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи за матеріалами справи №758/928/20 від 26 червня 2024 року підпис від імені ОСОБА_1 та рукописний текст в розписках від 22.01.2016 року, від 28.03.2016 року, від 11.04.2016 року та від 21.06.2016 року виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

На спростування висновку експерта ОСОБА_2 не було надано жодних доказів.

Враховуючи викладене, законність позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 боргу за договором не доведена. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав часткове задоволення позову ОСОБА_2 , а тому рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 15 765,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 79 514,40 грн. витрат по оплаті експертизи.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Сидоренко Наталії Олександрівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_115765,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 79 514,40 грн. витрат по оплаті експертизи.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Кафідова О.В.