РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 серпня 2024 рокуСправа № 495/1/24
Номер провадження 2/495/1/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.

при секретарі судового засідання - Мартиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , третя особа - Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», про стягнення заборгованості,

встановив:

01.01.2024 ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «МІЛОАН», про стягнення заборгованості за кредитним договором № 103740961 від 13.08.2021 у сумі 36 520 грн, з яких: 8 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 27 000 грн заборгованість за відсотками; 1 520 грн заборгованість за комісійними винагородами.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 103740961 від 13.08.2021, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 5 000 грн на умовах оплатності та строковості; кредитний договір укладений на 15 днів. В обумовлений строк відповідач кредит не повернув, у зв`язку із чим у ОСОБА_1 виникла заборгованість у сумі 36 520 грн. (за основною позикою, відсотками за користування кредитом, комісіями).

13.09.2021 на підставі договору про відступлення прав вимоги № 07Т, право вимоги за кредитним договором № 4079566 від 22.05.2021 набуло ТОВ « Діджи Фінанс».

1.2. Правом подачі відзиву на позов відповідач не скористався.

2. Рух справи у суді.

Ухвалою від 12.02.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 07.03.2024, відкладено на 17.04.2024, 13.05.2024, 13.06.2024, 12.08.2024.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позову надано клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явилась про дату, час, місце судового розгляду належно повідомлений, про поважність причин неявки, відкладення розгляду справи суду не заявив.

Керуючись статтею 280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).

4. Фактичні обставини справи.

13.08.2021 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» URL: https://miloan.ua/ , ОСОБА_1 подала заявку на отримання кредиту № 103740961.

ТОВ «МІЛОАН» направило ОСОБА_1 електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтвердила прийняття умов кредитного договору № 103740961 від 13.08.2021, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/.

Таким чином, договір № 103740961 від 13.08.2021 між сторонами укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі.

Укладаючи договір, сторони погодили суму кредиту - 8 000 грн; строк кредиту 15 днів (з 13.08.2021 по 28.08.2021); комісія за надання кредиту 1 520 грн; проценти за користування кредитом 2,5% від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом.

ТОВ «МІЛОАН» виконало зобов`язання за цим договором і перерахувало відповідачу кошти у сумі 8 000 грн, що підтверджено платіжним дорученням 31061700 від 13.08.2024.

Згідно із наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № 103740961 від 13.08.2021 становить 36 520 грн, з яких: 8 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 27 000 грн заборгованість за відсотками; 1 520 грн заборгованість за комісійними винагородами.

На підставі Договору факторингу №13Т від 12.11.2021 право вимоги за кредитним договором №103740961 від 13.08.2021 перейшло від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «Діджи Фінанс».

5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 кредитний договір № 103740961 від 13.08.2021 за формою відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису.

Предметом даного позову є стягнення кредитної заборгованості новим кредитором.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У відповідності до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач довів суду використання та неповернення відповідачем кредитних коштів в у сумі 8 000 грн. Право позивача вимагати повернення кредитних коштів ґрунтується на договорі факторингу №13Т від 12.11.2021, який відповідно до статті 512 ЦК України є підставою для зміни кредитора у зобов`язанні.

Відповідач розмір заборгованості за тілом кредиту не спростовував.

Позивач, крім тіла кредиту, просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів.

У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За змістом позовної заяви та розрахунку боргу позивач ставить вимогу про стягнення процентів за правомірне користування кредитом. Вимога про стягнення процентів на підставі ст.625 ЦК не заявлена.

Суд відповідно до вимог статті 13 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених вимог.

За умовами договору № 103740961 від 13.08.2021 строк користування кредитом становить 15 днів з 13.08.2021 по 28.08.2021.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним Договором № № 103740961 від 13.08.2021 суму заборгованості у розмірі: 8000 грн заборгованість за тілом кредиту; 3000 грн заборгованість за відсотками; 1520 заборгованість за комісійними винагородами.

6. Розподіл судових витрат.

6.1 Щодо судового збору

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 34,3%), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 736 грн 49 коп. (2 147 грн 20 коп. х 34,3% : 100%) витрат по сплаті судового збору

6.2. Щодо витрат на правничу допомогу

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Представник позивача ОСОБА_2 як доказ понесення останнім витрат на послуги адвоката подала копію договору про надання правничої допомоги № 42649746 від 11.12.2023, укладений між ТОВ ТОВ "Діджи Фінанс" та Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Анастасії Міньковської, копію детального опису робіт (наданих послуг) виконаних АБ "Анастасії Міньковської", необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "Діджи Фінанс" щодо стягнення кредитної заборгованості; копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 11.12.2023 відповідно до договору про надання правової допомоги на суму 6000 грн.

Суд вважає, що ці документи не підтверджують факту надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом цієї конкретної справи, а лише вказують на те, що між ТОВ "Діджи Фінанс" та Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» (адвокатом) існують договірні відносини щодо надання першому юридичних послуг.

Так, предметом договору є надання юридичної допомоги (пункти 2.1.-2.8.) без конкретизації боржника, судової справи, в межах якої надається така допомога.

Надані копії детального опису робіт (наданих послуг), акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги містять інформацію про найменування послуг, їх вартість, усього 6 000 грн. Розрахункового документа із зазначенням платника, отримувача коштів, суми, призначення платежу суду не надано.

За результатами оцінки доказів договору про надання правничої допомоги № 42649746 від 11.12.2023, детального опису робіт (наданих послуг), акту про підтвердження факту надання правничої (правової), суд їх вважає неналежними та недостовірним, оскільки вони не містить інформації щодо предмета доказування і на їх підставі дійсні обставини справи не встановлюються.

Висновуючи таке рішення, суд керується тим, що у тексті цих документів відсутні будь-які посилання на те, що правнича допомога надавалась адвокатом саме у справі № 495/1/24. Інших доказів, які б свідчили про пов`язаність договору, детального опису та акту із цією справою, суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем належними, допустимими, достовірними доказами його вимоги про відшкодування витрат, понесених на правову допомогу в цій справі. При цьому слід наголосити, що не можуть бути покладені на відповідача витрати на правову допомогу, надані в інших судових справах або за представлення інтересів особи в інших органах, організаціях та установах, що не пов`язані з розглядом цієї справи.

При вирішенні даного питання суд застосував правову позицію Великої Палати Верховного Суду, сформовану у постанові від 22.05.2024 у справі № 227/2301/21.

Ураховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 6 000 грн у зв`язку з недоведеністю їх понесення у цій справі.

Керуючись ст.4,5,12,81,89,141,258-259,263-265,268,280 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 103740961 від 13.08.2021 у сумі 12 520 грн (дванадцять тисяч п`ятсот двадцять грн).

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати по сплаті судового збору у сумі 736 грн 49 коп. (сімсот тридцять шість грн 49 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний строк.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, місцезнаходження: вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, місто Київ, 04112);

відповідач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (, місцезнаходження: вулиця Багговутівська,17-21, місто Київ, 04107.

Суддя Ю.Ф. Волкова