Справа № 172/664/24
Провадження № 2/172/277/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання - Лук`яненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_4 вказує, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_5 з 2010 року як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки у цьому не було потреби. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку - робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту. Померлий за життя оплачував комунальні послуги та Інтернет. Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проводили свята у колі рідних та друзів. За час проживання однією сім`єю у них народилися діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Померлий спілкувався з родичами позивачки, а вона їздила до його батьків. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер у м. Авдіївка під час захисту Батьківщини. 04.08.2014 року ОСОБА_5 став власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок був набутий для їх спільного проживання як сім`я. Також з ними проживали і їх діти. Просить суд встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2010 року і до 2023 року.

Ухвалою від 30.04.2024 року провадження відкрито та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_4 надав суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідачі надали заяву про часткове визнання позову, підтвердили, що дійсно ОСОБА_1 проживала з їх сином ОСОБА_5 з 2010 року по травень 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, 05.06.2024 року сторона відповідача надала відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 12.07.2024 року допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які дали покази про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка, у них народилося двоє дітей. Проживали вони в АДРЕСА_1 близько 10 років, з 2010 року по травень 2023 року, коли ОСОБА_1 виїхала з будинку з дітьми і переїхала до іншого чоловіка. За весь час спільного проживання вели спільний побут та господарство.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Вислухавши сторони та свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 у м. Авдіївка Покровського району Донецької області.

Після смерті ОСОБА_5 державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заведена спадкова справа № 8/2024.

Згідно з матеріалів спадкової справи № 8/2024 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися у встановлений законом строк до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Згідно з інформацією КП «Новомосковське міжрайонне БТІ» Дніпропетровської обласної ради від 31.05.2024 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на підстав договору дарування, посвідченого Васильківською державною нотаріальною конторою 04.08.2014 року, реєстр № 1328.

ОСОБА_1 та її неповнолітні діти ОСОБА_16 , 2018 року народження, ОСОБА_17 , 2020 року народження зареєстровані а адресою: АДРЕСА_1 .

З акту № 1699 про встановлення фактичного місця проживання, виданого комісією виконавчого комітету Васильківської селищної ради вбачається, що ОСОБА_1 та її померлий чоловік ОСОБА_5 фактично проживали за вищевказаною адресою зі слів сусідів з 2013 по листопада 2023 року.

Сторона позивача на підтвердження позовних вимог надала фотокартки, на яких зображені ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на святкуванні дня народження дітей, на відпочинку, а також зображені відповідачі зі своєю онукою.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Як зазначено в ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом). Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, які не перебували зі спадкодавцем у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (КЦС ВС від 07.02.2018 р. №127/1765/16).

Доказами спільного проживання можуть бути показання свідків, довідка ЖЕК або запис у будинковій книзі, відмітка в паспорті, наявність у спадкоємця свідоцтва про смерть та інших особистих речей і документів померлого, медичне обслуговування за спільною адресою, довідки з відповідних органів самоврядування про факт проживання однією сім`єю, трафіки мобільних телефонів, де буде видно, що особи ночували за однією адресою, тощо.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна для спільного користування, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання фактичного подружжя сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Самі лише показання свідків не є достатніми доказами про наявність у позивача із спадкодавцем сім`ї в розумінні статті 3 СК України (ВС 16.01.2019 р. №343/1821/16-ц, 22.08.2018 р. №644/6274/16-ц, 12.12.2019 р. №466/3769/16, 24.06.2021 р. №694/646/20, 13.07.2021 р. №522/10375/19).

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В ході розгляду справи, з досліджених письмових доказів та показань сторін та свідків, суд встановив, що у даному випадку наявні обов`язкові ознаки проживання осіб однією сім`єю протягом більше п`яти років до настання смерті, а саме: безперервне спільне проживання, пов`язаність осіб спільним побутом та наявність взаємних прав та обов`язків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жіки без реєстрації шлюбу обґрунтовані, тому їх слід задовольнити у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1216-1218, 1258, 1264, 1268 ЦК України, ст. 3 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

2. Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2010 року і до травня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк