Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Іванова А.П.,

за участю секретаря судового засідання - Боти О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Матей Руслана Іванівна, про встановлення факту проживання однією особою і визнання спадкоємцем четвертої черги,

встановив:

02.08.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Матей Р.І., в якому просить суд встановити факт, що вона, ОСОБА_1 , проживала з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2010 року, тим самим доводиться спадкоємцем четвертої черги за законом після її смерті.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її хресна матір ОСОБА_2 , з якою вона проживала однією сім`єю з 2012 року.

До початку їх спільного проживання ОСОБА_2 проживала у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

У зазначеній вище квартирі ОСОБА_2 була зареєстрована одна.

Позивач зазначає, що на початку 2012 року її хресна матір ОСОБА_2 переїхала жити по місцю її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із хворобою та подальшою смертю матері позивача - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з якою вони перебували у дуже близьких та дружніх стосунках.

На день смерті матері позивачу було 17 років і ОСОБА_2 її всіляко підтримувала та по суті замінила їй матір.

Вказує, що у ОСОБА_2 , окрім позивача, інших родичів та близьких людей не залишилося, оскільки вона не була одруженою, дітей не мала, а тому була самотньою, єдиними близькими їй людьми була позивач та її покійна матір.

ОСОБА_2 також була похилого віку і в подальшому вже позивач допомагала їй в побуті, лікуванні, доглядала за нею коли вона не могла самостійно дбати про себе, аж до самої її смерті.

Позивач наголошує, що з початку 2012 року і до дня своєї смерті її хресна матір ОСОБА_2 проживала з нею у батьківському будинку її матері за адресою: АДРЕСА_1 .

Наведені вище обставини можуть підтвердити свідки: ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_3 ; ОСОБА_5 , мешканка АДРЕСА_1 ; ОСОБА_6 , мешканка АДРЕСА_1 .

Вищезазначені свідки є сусідами, так як проживають у будинках поруч, а тому їм відомі обставини, що є предметом доказування.

Позивач вказує, що також те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на день смерті проживала разом із нею в АДРЕСА_1 , підтверджується постановою про призначення судово-медичної експертизи від 17.03.2021, винесеною слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, якою встановлено, що її хресна матір ОСОБА_2 померла за адресою: АДРЕСА_1 .

Останній період життя ОСОБА_2 був дуже важким, так як вона хворіла. Позивач весь час була біля неї та здійснювала необхідний догляд за нею, так як вже було зазначено вище, після смерті її матері окрім неї вона немала більше родичів чи близьких людей.

Після того як ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, позивач взяла на себе поховання та всі витрати. Оскільки в ОСОБА_7 не було родичів і вона проживала разом з позивачем, то свідоцтво про смерть було видано позивачу.

З метою оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Матей Р.І. щодо питання оформлення спадщини, де їй було надано відповідь про необхідність звернутися до суду.

Позивач звертає увагу, що спадщину за померлою ОСОБА_2 вона прийняла фактично, так як проживала з нею до дня її смерті в одному будинку. Також вона у визначений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Матей Р.І. із заявою про прийняття спадщини, за наслідками розгляду якої їй було надано витяг про заведення спадкової справи №14/2021, номер у спадковому реєстрі 67897170.

Зазначає, що оскільки позивач проживала із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, то у відповідності до вимог ст. 1264 ЦК України її слід визнати спадкоємцем четвертої черги за законом після її смерті.

Встановлення факту проживання однією сім`єю і визнання спадкоємцем четвертої черги необхідно позивачу для оформлення спадщини.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2023 відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 04.12.2023 закрито підготовче провадження у справі за даним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті.

08.01.2024 від представника відповідача виконавчого комітету Ужгородської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що факт ведення спільного господарства і проживання позивача та ОСОБА_2 як сім`ї, враховуючи ведення спільного бюджету, спільні витрати на придбання майна, усних чи письмових домовленостей щодо користування майном померлого, тобто реальні сімейні відносини упродовж останніх п`яти років, матеріали справи не містять.

Ухвалою суду від 08.04.2024 постановлено повернутися до стадії підготовчого провадження у справі за даним позовом.

Ухвалою суду від 06.08.2024 закрито підготовче провадження у справі за даним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, при цьому її представник - адвокат Бойко Б.Б. подав до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача виконавчого комітету Ужгородської міської ради у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Третя особа приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Матей Р.І. у судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, письмових поясненнях щодо позову та відзиву не подано, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є хресною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується посвідченням про хрещення і миропомазання народженого від 03.09.1995, метричний запис №281.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що стверджується свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 17.03.2021.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 335703908 від 14.06.2023) ОСОБА_2 є власником в цілому квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 16.06.2023 №1911/13-06 встановлено, що відповідно до відомостей реєстру територіальної громади на момент смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , була зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Матір позивача - ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане повторно 11.12.2009) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 22.10.2012.

За твердженнями позивача, на початку 2012 року її хресна матір ОСОБА_2 переїхала проживати за місцем її ( ОСОБА_1 ) проживання, а саме у батьківський будинок позивача за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із хворобою та подальшою смертю матері позивача, де вона допомагала ОСОБА_2 в побуті, лікуванні та доглядала за нею до її смерті і у подальшому позивачу було видано свідоцтво про смерть її хресної матері.

На підтвердження своїх доводів позивач долучила до позову інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 341084210 від 01.08.2023), а саме, будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також копію постанови слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 17.03.2021 про призначення судово-медичної експертизи у рамках кримінального провадження №0000336, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, згідно з якою досудовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , заявник в літній кухні на підлозі виявив хресну своєї сестри ОСОБА_2 віком близько 70 років.

Згідно із відміткою у паспорті громадянина України серії НОМЕР_4 , виданим Ужгородським МУ УМВС України в Закарпатській області 20.09.2011, місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 .

У повному витязі з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №1 від 30.06.2021 щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказано відомості про заявника - ОСОБА_1 .

Згідно з листом приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Матей Р.І. у відповідь на звернення ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на майно ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа заведена приватним нотаріусом Матей Р.І. 30.06.2021 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини. Повідомлено, що оскільки ОСОБА_1 не є спадкоємцем за законом, так як не являється родичем померлої, з метою отримання права на спадкування їй слід звернутися до суду. Додатково повідомлено, що інших осіб, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , немає.

Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі підтверджується реєстрація спадкової справи після смерті ОСОБА_2 30.06.2021, спадкова справа: номер у Спадковому реєстрі - 67897170, номер у нотаріуса - 14/2021.

Представником позивача долучено до матеріалів справи фотографії, які додано до клопотання про долучення доказів, на підтвердження обставини, що ОСОБА_1 проживала з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зокрема, на «Фото 1», «Фото 4», «Фото 5» «Фото 8», «Фото 9», «Фото 10» зображена сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на фото видно, що сім`я проводить час разом у домашній обстановці. Сім`я є одягненою у повсякденний одяг, що свідчить про те, що фотографії зроблені вдома. Вони дивляться один одному в очі, що свідчить про їхню щирість та емоційний зв`язок. «Фото 2», «Фото 3», «Фото 6», «Фото 7», «Фото 8», «Фото 11», «Фото 12», Фото «13» відображають, що сім`я веде спільне господарство, зокрема розводили поросят, грається з домашніми улюбленцями, тощо. На задньому плані фотографії видніється будинок в АДРЕСА_1 , в якому вони разом проживали.

Під час безпосереднього дослідження доказів у справі судом в порядку ст. ст. 91, 229, 230 ЦПК України, в судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_3 ; ОСОБА_5 , мешканка АДРЕСА_4 ; ОСОБА_6 , мешканка АДРЕСА_4 , які дали суду показання про відомі їм обставини справи.

Так, свідок ОСОБА_5 дала суду показання про те, що у 2012 році ОСОБА_2 переїхала проживати до ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері останньої. За вказаною адресою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом вели спільне господарство, допомагали одна одній.

Свідок ОСОБА_6 дала суду показання про те, що хресна матір ОСОБА_1 - ОСОБА_2 прийшла жити до ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері останньої у 2012 році. З 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом проживали. На похоронах родичів ОСОБА_2 не було.

Свідок ОСОБА_4 дав суду показання про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , з 2014 року. Він ходив до них у гості, оскільки проживав з ними по сусідству.

Даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем щодо наявності підстав для задоволення заявлених нею позовних вимог, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України наведений в ч. 1 цієї статті перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом, не є вичерпним, оскільки в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини необхідно позивачу для оформлення спадщини за законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтю 1259 цього Кодексу.

Черговість спадкоємців за законом встановлено ст. ст. 1261-1265 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з дня смерті ОСОБА_2 до приватного нотаріуса звернулася лише позивач ОСОБА_1 .

Про те, що інших осіб, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , немає, також підтверджено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Матей Р.І. у відповідь на звернення позивача.

Відомостей про наявність спадкоємців ОСОБА_2 , які мають право на спадкування за законом у першу, другу та третю черги, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц та від 12 серпня 2019 року у справі №521/16365/15, який відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, судом при розгляді даної справи береться до уваги те, що норми ст. ст. 15, 16 ЦК України не містять посилань на обмеження захисту в суді цивільного права чи інтересу у спосіб, що встановлений законом. В даному випадку у спосіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, шляхом встановлення факту, від якого залежить виникнення у ОСОБА_1 права на спадкування за законом, як спадкоємця четвертої черги, після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України).

На підставі викладеного, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, а також кожному доказу окремо, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 щодо встановлення факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 не менше як п`ять років до часу смерті останньої 16.03.2021, про що свідчить реальність сімейних відносин між ними, підтверджена дослідженими судом письмовими доказами та показаннями свідків, а саме: пов`язаність спільним місцем проживання, побутом та наявністю взаємних прав і обов`язків.

Разом з тим, позовна заява ОСОБА_1 в частині встановлення судом факту її проживання з ОСОБА_2 саме з 2010 року задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом.

Належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження обставини проживання з спадкодавцем ОСОБА_2 саме з 2010 року позивачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Натомість свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердили суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , з 2012 року.

При цьому про обставини проживання із ОСОБА_2 саме з 2012 року вказує у позовній заяві й сама позивач, одна у прохальній частині просить встановити факт їхнього проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини з 2010 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявними є підстави для визначення часу проживання позивача з спадкодавцем саме з 2012 року.

Доводи відповідача, викладені у відзиві, суд вважає безпідставними і такими, що спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведене та вимоги ст. 81 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а відтак, слід встановити факт проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 з 2012 року однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме до дня смерті ОСОБА_2 . 16.03.2021.

Судові витрати зі сплати судового збору при зверненні з даною позовною заявою до суду слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 1216, 1217, 1222, 1258, 1264 ЦК України, ст. 3 СК України, ст. ст. 2, 4, 13, 76, 80, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 254, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2012 року однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме до дня смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: виконавчий комітет Ужгородської міської ради, , місцезнаходження: пл. Поштова, 3, м. Ужгород, Закарпатської область;

третя особа: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Матей Руслана Іванівна, місцезнаходження: АДРЕСА_5.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов