Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження2/711/52/24
РІШЕННЯ
31 липня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого судді Демчика Р.В., секретаря Бутовської Д.О., за участі представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
МТСБУ звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Позов обгрунтовує тим, що 20.09.2020 року трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Chevrolet», днз НОМЕР_1 порушила правила дорожнього руху, допустила зіткнення з автомобілем «Subaru», днз НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.10.2020 року, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 26.10.2020 року відповідача визнано винною у вчиненні ДТП.
Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.
Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортні: засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснені діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власник наземних транспортних засобів.
Відповідно до підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяні транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України, Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснити страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Керуючись вищезазначеними нормами, потерпіла особа повідомила позивача настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема потерпіла особа подала Заяву про відшкодування шкоди, заподіяної, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі.
Витрати на збір документів складають: 1270,00 грн.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.11.2023 року цивільну справу направлено за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.01.2024 року відкрите спрощене позовне провадження у справі.
07.02.2024 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, в якій представник відповідача ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
У відзиві вказує на те, що керуючи відповідачкою автомобіль Шевроле Круз д.н.з. НОМЕР_1 на момент настання ДТП не належав їй, це був її робочий автомобіль, на якому вона виконувала свої службові обов`язки. Власником автомобіля є ТОВ «ДІЕЛСІСІ АГРО».
Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ними своїх службових обов`язків . Оскільки вона не є належним відповідачем у справі, в задоволенні позову має бути відмовлено. Відповідальність за завдану шкоду має нести ТОВ ««ДІЕЛСІСІ АГРО».
Позивач при розрахунку позовних вимог керується звітом №А10-62 від 29.10.2020 року, що складений ОСОБА_3 . Проаналізувавши цей звіт, вважає, що він не може бути покладений в основу судового рішення, оскільки виконаний з грубими порушеннями, які призвели до хибних висновків оцінювача.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій справу просив розглянути у його відсутності.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного
За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Судом встановлено, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.10.2020 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 340 грн.
Згідно вказаної постанови, 20.09.2020 року о 15.40 год. в м.Черкаси ОСОБА_2 керувала автомобілем Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Пастерівська, при виїзді на регульоване перехрестя з бульваром Шевченка, не надала перевагу в русі автомобілю Subaru Legacy д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі на зелений сигнал світлофора, та скоїла з ним зіткнення, чим порушила п.п.10.4, 16.2 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Вказана постанова набрала законної сили 15.01.2021 року (а.с.5-7).
Також судом встановлено, що на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідачки не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до п. 21.1. ст..21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
Таким чином, відповідачка на момент ДТП не виконала вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» та не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.
21.09.2020 року власник автомобіля Subaru Legacy д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.8)
Частиною 1 ст.22 ЦК України передбачено, що особа , якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно з ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до положень ст. 1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
За правилами ч.ч. 4 та 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Враховуючи вищенаведене, вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 20.09.2020 року , є встановленою та не підлягає доведенню.
Як встановлено в судовому засіданні, цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в момент ДТП застраховано не було.
Відтак, оскільки на момент заподіяння шкоди ОСОБА_2 не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_5 як власник автомобіля Subaru Legacy д.н.з. НОМЕР_2 звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.
Також МТСБУ понесло витрати за послуги оцінки вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки в розмірі 1270 грн.., що підтверджується платіжною інструкцією №2545582 від 10.12.2020 року (а.с.30).
Згідно зі ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до вимог п. "а" ч. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до вимог п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Також, МТСБУ здійснило оплату послуг ФОП ОСОБА_3 за надання послуг оцінки вартості (розміру) збитків, в розмірі 1270 грн.
Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилається на те, що автомобіль Шевроле Круз д.н.з. НОМЕР_1 не належав їй а ТОВ «ДІЕЛСІСІ АГРО», яке й повинно бути належним позивачем у справі.
У зв`язку з цим, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Так, дійсно, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 є ТОВ «ДІЕЛСІСІ АГРО».
Разом з тим, у відповідності до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно п.п.38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Оскільки винною особою є саме ОСОБА_2 , яка на момент ДТП керувала автомобілем Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 , тобто була водієм автомобіля, суд приходить до висновку про те, що МТСБУ, враховуючи положення вказаних норм права, правомірно звернулося до ОСОБА_2 , яка є належним відповідачем, із позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Також суд враховує й ту обставину, що представником відповідача не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують те, що звіт №А10-62 від 29.10.2020 року, який складений ФОП ОСОБА_3 виконаний з грубими порушеннями, які призвели до хибних висновків оцінювача. При цьому представник відповідача не скористався своїм правом на подачу клопотання про призначення у справі експертизи з метою встановлення розміру матеріальної шкоди.
На підставі вище викладеного, ст.ст.22, 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1193 ЦК України, ст.ст. 6, 22, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV та керуючись ст.ст. 12,13, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд -
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складене 09.08.2024 року

Головуючий: Р. В. Демчик