Апеляційне провадження №22-ц/824/8538/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08.10.2005 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2016 року шлюб було розірвано. З відповідачем позивач має спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач зверталася до Святошинського районного суду з позовом про стягнення аліментів з позивача, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2016 року позовні вимоги було задоволено частково. В подальшому під час повномаштабного вторгнення відповідач поїхала за кордон, натомість син відмовився їхати з нею, тому зараз дитина повністю перебуває на утриманні позивача та проживає разом з ним.

На підставі викладеного, просив суд зупинити рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року про стягнення аліментів; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття;

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

11 березня 2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судове засідання, призначене на 15.08.2024 року, з`явився представник позивача, представник відповідача.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги.

В ході розгляду заяви судом першої інстанції встановлено, що 08.10.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2016 року шлюб було розірвано.

Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач зверталася до Святошинського районного суду з позовом про стягнення аліментів з позивача. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2016 року було задоволено позовні вимоги відповідача частково.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, зазначив, що позивач всупереч чинного законодавства не надав та не зазначив в чому полягає порушення його права з врахуванням існуючого судового рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3 , яке набуло чинності.

Колегія суддів не погоджується з доводами суду першої інстанції.

Позиція позивача у даній справі є чітка і зрозуміла: оскільки дитина проживає не з позивачем, а з відповідачем, відсутні підстави для стягнення аліментів з нього на користь відповідача, а є підстави для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 були надані докази того, що дитина не проживає з матір`ю і утримання дитини нею не здійснюється.

Вказана інформацію підтвердив і представник відповідача у суді апеляційної інстанції.

Водночас представник позивача надав до суду ряд доказів з приводу того, що саме позивач здійснює утримання дитини, зокрема довідку Макарівської селищної ради від 08.02.2023 року за № 27, довідку ОЗО «Червонослобідський ліцей» Макарівської селищної ради № 39, договір №БМР-12-24 про надання освітніх послуг між Київським національним університетом технологій та дизайну та фізичною (юридичною) особою від 01 серпня 2024 року, платіжну інструкцію від 01.08.2024 року про оплату за навчання ОСОБА_3 .

За таких умов суд вважає, що має бути ухвалено рішення про стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким фактично проживає дитина, тобто на користь позивача, та припинено їх стягнення з батька на користь матері.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 з дати подання позову - з 27 вересня 2023 року, і відповідним чином з цієї дати припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Припинити стягнення аліментів за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року у справі № 759/12721/16-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи 27 вересня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1609 (одна тисяча шістсот дев`ять) грн, 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько