справа № 462/5682/24
УХВАЛА

03 вересня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Відділ «Служба у справах дітей» Залізничного району Залізничної районної адмінстрації Львівської міської ради, про усиновлення дитини,

встановив:

ОСОБА_1 10.07.2024 року звернувся до суду із заявою про усиновлення дитини, в якій просить оголосити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усиновлювачем ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вивчивши матеріали заяви, приходжу до висновку про залишення такої без руху, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Порядок розгляду заяв про усиновлення регламентовано главою 5 розділу IV ЦПК України.

У відповідності до п. 5, 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ст. 211, 212 СК України визначено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем.

Згідно із ч.1, ч. 5 ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом, а ст. 219 СК України визначено, що усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1, ч. 4 ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

Згідно із ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини може бути проведене без згоди другого з подружжя, якщо він визнаний безвісно відсутнім, недієздатним, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання.

Разом з тим, до матеріалів заяви не долучено відомостей про зареєстроване місце проживання дитини, а також не надано відомостей того, де фактично проживає дитина.

Частиною 1 ст. 311 ЦПК України визначено, що заява про усиновлення дитини повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім`я, місце проживання заявника, а також прізвище, ім`я, по батькові, вік усиновлюваної дитини, її місце проживання, відомості про стан здоров`я дитини.

Згідно із п. 1, 2 ч. 2 ст. 311 ЦПК України, до заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: 1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя, 2) медичний висновок про стан здоров`я заявника.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 312 ЦПК України, до висновку органу опіки та піклування мають бути додані: 1) акт обстеження умов життя заявника, складений за місцем його проживання; 2) свідоцтво про народження дитини; 3) медичний висновок про стан здоров`я дитини, про її фізичний і розумовий розвиток; 4) у випадках, встановлених законом, згода батьків, опікуна, піклувальника дитини, закладу охорони здоров`я або навчального закладу, а також самої дитини на усиновлення. Суд у разі необхідності може вимагати подання інших документів.

Враховуючи дані норми законодавства, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що ним у заяві не викладено необхідних обставин на обґрунтування заявлених вимог.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заява не відповідає вимогам ст. 175, 294, 311, 312 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати заявнику строк, який не може перевищувати 5 (п`яти) днів із дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення недоліків такої,

Керуючись ст.ст.175,185, 294, 311-312, 259-261 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Відділ «Служба у справах дітей» Залізничного району Залізничної районної адмінстрації Львівської міської ради, про усиновлення дитини - залишити без руху.

Надати заявнику для усунення недоліків строк протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику - для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Д. Іванюк