Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3766/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового -засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної конторипро визнання права власностіна нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , актовий запис №3 від 03.01.2018 p., видане Виноградівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Україна.

Після смерті батька позивачки, відкрилася спадщина, яка складається з: житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований: АДРЕСА_1 (перейменована з ОСОБА_3 ), земельної ділянки, площею 2,01 га, що розташована на території Виноградівської міської ради з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія IV - ЗК №042685, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю № 890 від 23.02.1999 року.

Спадковий будинок, згідно витягу зі Спадкового реєстру, рахувався за батьком позивачки, ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.08.2017 року батьком позивачки ОСОБА_4 був складений заповіт, відповідно до якого, все майно, де б воно не було і з чого не складалось і взагалі все те, що на день смерті належало і на що він мав право за законом заповів позивачці- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За прийняттям спадщини позивачка звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державним нотаріусом Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено.

Таким чином, через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачка позбавлена можливості оформити і прийняти спадщину у регламентованому порядку.

Позивач ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленими своєчасно у судове засідання не з`явилися, однак її представник адвокат Продан О.В., подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання завленого позову.

Представник Виноградівської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , актовий запис №3 від 03.01.2018 p., видане Виноградівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Україна.

Після смерті батька позивачки, відкрилася спадщина, яка складається з: житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований: АДРЕСА_1 (перейменована з Першотравнева), земельної ділянки, площею 2,01 га, що розташована на території Виноградівської міської ради з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія IV - ЗК №042685, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю № 890 від 23.02.1999 року.

Спадковий будинок, згідно витягу зі Спадкового реєстру, рахувався за батьком позивачки, ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.08.2017 року батьком позивачки ОСОБА_4 був складений заповіт, відповідно до якого, все майно, де б воно не було і з чого не складалось і взагалі все те, що на день смерті належало і на що він мав право за законом заповів позивачці- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За прийняттям спадщини позивачка звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державним нотаріусом Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено.

Через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачка позбавлена можливості оформити і прийняти спадщину у регламентованому порядку.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Саме з вказаних підстав змушена звернутися до суду з цією позовною заявою.

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності, як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

У той же час ч.3 ст.1296 ЦК України регламентовано, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Верховний Суд роз`яснив, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права (таку правову позицію відображено в постанові ВС від 14.08.2019 р. у справі №523/3522/16-ц).

Згідно положень ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.І ст.З, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Пунктом 1 ч.2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленного позову.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

У порядку спадкування за заповітом визнати за позивачкою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_2 ), право власності на :

-Житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований: АДРЕСА_1 (перейменована з Першотравнева);

- Земельну ділянку, площею 2,01 га, що розташована на території Виноградівської міської ради з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія IV - ЗК №042685, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю № 890 від 23.02.1999 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта