УХВАЛА

29 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 755/16585/21

провадження № 61-11685ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року в справі за позовомОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди,

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ), у якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором оренди у сумі 427 000, 00 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором оренди в сумі 427 000, 00 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 724, 00 грн витрат зі сплати судового збору.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором оренди в сумі 427 000, 00 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 4 270, 00 грн, а всього - 431 270, 00 грн.

16 серпня 2024 рокупредставник заявника ФОП ОСОБА_1 - адвокат Бауман Ю. Т. через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року у вказаній справі.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Ціна позову в цій справі становить 427 000, 00 грн, що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028, 00 грн * 250 = 757 000, 00 грн).

Представник заявника у касаційній скарзі посилається на підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та зазначає, що вирішення питання щодо застосування положень частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у системному зв'язку зі статтею 611 ЦК України має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики під час вирішення спорів у сфері правовідносин з оренди (найму) майна. Вказує, що відносини, пов'язані з орендою майна суб'єктами господарювання, мають широкий вплив та їх використання в різних сферах суспільного життя. Звертає увагу на те, що у правовідносинах, які є предметом спору у цій справі, відповідач стверджує, що не приступила до фактичного використання орендованого майна, в її діях була відсутня винна поведінка, як обов'язковий елемент цивільно-правової відповідальності.

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, вагомістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Проте представником заявника не наведено переконливих доводів стосовно того, в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовано не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб'єктів правовідносин.

Інших підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких суд міг би визнати оскаржуване судове рішення таким, що підлягає касаційному оскарженню, у касаційній скарзі не зазначено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і воно не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

У зв'язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягають окремому розгляду клопотання представника заявника про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року та про зупинення виконання зазначеного судового рішення.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року в справі за позовомОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко