Справа №: 398/2628/24
провадження №: 2/398/2030/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" серпня 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

з участю секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В:

ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 34 623,58 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.03.2022 ОКВП «Дніпро-Кіровоград» уклало договір приєднання, відповідно до індивідуального публічного договору, розміщеного на веб-сайті ОКВП «Дніпро-Кіровоград» https://dnipro-kirovograd.com.ua/за формою, визначеною Постановою КМУ № 690 від 05.07.2019 року (зі змінами від 02.02.2022) за особовим рахунком № НОМЕР_1 з боржником ОСОБА_1 про надання населенню послуг з централізованого водопостачання та водовідведення по АДРЕСА_1 .

Жодних заяв про відмову від користування послугами з водопостачання та водовідведення на адресу підприємства від боржника не надходило. Боржник не в повному обсязі та не своєчасно сплачував за послуги з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за водопостачання та водовідведення заборгованість за період з 01.02.2017 по 01.01.2024 становить 34 623,58 грн., що складається з: 30860,37 грн. заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення; 904,80 грн. 3% річних; 2858,41 грн. індексу інфляції.

Ухвалою судді від 27.06.2024 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 29-42), в якому відповідач позов не визнає посилаючись на те, що більше 10 років не проживає у вказаній квартирі, вже тривалий час не являється споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, на даний час проживає в м. Житомирі. В квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , є піднаймачі житла: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вважає, що в порушення вимог ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» з позовними вимогами звернулися до відповідача одноособово. Крім того, просив застосувати до вимог позивача строк позовної давності.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 24-28). З поданим відзивом на позовну заяву не погоджуються, з тих підстав, що відповідно до копії свідоцтва про право власності, вбачається, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , належить відповідачу ОСОБА_1 , за якою постійно надавалися послуги з водопостачання та водовідведення. Факт проживання відповідача за іншою адресою в м. Житомирі не звільняє від нарахувань розміру плати за послуги з водопостачання та водовідведення, оскільки послуга не припинена в установленому законом порядку. Послуга з водопостачання припинена 20.09.2023 року, борг стягується за період з 01.02.2017 року по 01.01.2024 року, оскільки у листопаді 2023 року було здійснено перерахунок розміру заборгованості за кількістю осіб на 1 особу за період з 01.02.2017 року по 01.09.2023 року, що підтверджується наданою довідкою. Позивачу стало відомо від нового власника ОСОБА_5 , відповідно до її заяви від 01.07.2024 року, що ОСОБА_1 продав квартиру (договір купівлі-продажу від 26.03.2024 року) за адресою: АДРЕСА_1 , а заборгованість, що утворилася за послуги з водопостачання та водовідведення нарахована за період з 01.02.2017 року по 01.09.2023 року. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав , зазначених у позові та відповіді на відзив.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Суд провів розгляд справи в порядку ч.2ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Відповідно до 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

01.03.2022 ОКВП «Дніпро-Кіровоград» уклало договір приєднання, відповідно до індивідуального публічного договору, розміщеного на веб-сайті ОКВП «Дніпро-Кіровоград» https://dnipro-kirovograd.com.ua/ за формою, визначеною Постановою КМУ № 690 від 05.07.2019 року (зі змінами від 02.02.2022) за особовим рахунком № НОМЕР_1 з боржником ОСОБА_1 про надання населенню послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги.

Право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , належало ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 09 грудня 2008 року виконкомом Олександрійської міської ради Кіровоградської області на підставі рішення № 930 від 01.12.2008 року, дублікат якого виданий 15.07.2021 року, право власності зареєстровано Олександрійським комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації 22 грудня 2008 року, реєстр № 9822/82 с.49 (а.с.8).

Згідно з копією договору купівлі-продажу від 26 березня 2024 року ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_5 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с 26-27).

Отже у період часу з грудня 2008 року по березень 2024 року ОСОБА_1 був власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій постійно споживав послуги з водопостачання та водовідведення.

За змістом ст.13 Конституції України, ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» визначено зобов`язання споживачів щодо своєчасного внесення плати за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до розрахунку заборгованості за отримані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2017 року по 01.01.2024 рокуутворилася заборгованість, загальний розмір якої становить 34 623,58 грн. та складається з: 30860,37 грн. заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення; 904,80 грн. 3% річних; 2858,41 грн. індексу інфляції (а.с. 7).

Послуга з водопостачання припинена 20.09.2023 року на підставі заяви ОСОБА_1 .

У листопаді 2023 року було здійснено перерахунок розміру заборгованості за кількістю осіб на 1 особу за період з 01.12.2020 року по 01.07.2023 року у розмірі 10 115,25 грн із загальної заборгованості, що становила 45 586,43 грн., тож заборгованість фактично зменшилась і залишилась у розмірі 30 860,37 грн, що підтверджується наданою довідкою.

Отже позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення з 01.02.2017 року до моменту припинення послуги у загальному розмірі 30 860,37 грн, а також 904,80 грн. 3% річних; 2858,41 грн. індексу інфляції.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Підприємство в повному обсязі виконує свої зобов`язання по наданню послуг, однак, відповідач в порушення вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання за договором щодо своєчасної оплати належним чином не виконує.

Разом з тим, відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Крім того, частинами 1, 3 ст.264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з розрахунку за послуги централізованого водопостачання та водовідведення (а.с. 7), період за який нарахована вищевказана заборгованість в розмірі 30860,37 грн. лютий 2017 року по липень 2023 року включно.

На початок розрахункового періоду - лютий 2017 року, значиться заборгованість 11661,28 грн., яка утворилася за період, що йому передує.

Зазначена сума боргу утворилася за період, який виходить за межі позовної давності.

Суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач вчиняв дії, які свідчать про визнання ним свого боргу в сумі 11661,28 грн., яка утворилася до лютого 2017 року, в зв`язку з чим переривався перебіг позовної давності.

Враховуючи викладене, у задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити в зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Окрім цього, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Частиною 1 ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, було неодноразово продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ по 30.06.2023 року.

Постановою КМУ від 27.06.2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 р. на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, карантин на території України було встановлено безперервно з 12.03.2020 по 30.06.2023 року.

Разом з цим, відповідно Закону України № 2120-IX від 15.03.2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено розділом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, якій неодноразово було продовжено та який діє дотепер.

За викладених обставин суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума боргу, яка утворилася за період з 13.03.2017 року по 01.08.2023 року, коли власником зазначеної квартири був ОСОБА_1 , в розмірі 22838,47 грн., що складається з: 19075,26 грн. заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення; 904,80 грн. 3% річних; 2858,41 грн. індексу інфляції, підлягає стягненню з відповідача на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 82, 141, 258, 259, 263 265, 268, 280 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (адреса місцезнаходження: Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Соборна, буд. 19-а, ) заборгованість за період з 13.03.2017 року по 01.08.2023 року в загальному розмірі 22838,47 грн., що складається з: 19075,26 грн. заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення; 904,80 грн. 3% річних; 2858,41 грн. індексу інфляції.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (адреса місцезнаходження: Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Соборна,буд. 19-а, код ЄДРПОУ 03346822) судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.І. Стручкова