Справа №932/6964/24
Провадження №2-о/932/205/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Ярощук О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 у якій заявник просить встановити юридичний факт факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є таким, що безвісти зник за особливих обставин 10.03.2022 року під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким принцип узгоджується з обов`язком позивача, встановленим ст. 175 ЦПК України, зазначити в позовній заяві зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Заява про встановлення факту розглядається у порядку окремого провадження.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник посилається на ст. 315 ЦПК України та Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин».

У свою чергу стаття 315 ЦПК України визначає перелік справ, які розглядає суд про встановлення факту.

У той же час, ст. 293 ЦПК України визначає порядок розгляду справ у порядку окремого провадження, серед яких визнання особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Так встановлення факту, що особа безвісти зникла (ст. 315 ЦПК України) і визнання фізичної особи безвісно відсутньою (глава 4 розділу 4 ЦПК України) не є тотожними, адже передбачає різну процесуальну процедуру, зокрема, розгляд справи у присутності присяжних, обов`язкове вжиття заходів щодо опіки майна такої особи тощо у разі розгляду справи про визнання особи безвісно відсутньою.

Однак, встановлення факту, що особа безвісти зникла це встановлення факту, що має юридичне значення у т.ч. для заявника.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», цей Закон регулює суспільні відносини, пов`язані з набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей.

Стаття 4 вказаного вище Закону визначає, що особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом.

Тобто встановлення факту, що особа безвісти зникла визначається Законом.

Отже, суд виснує, що особа, зникла безвісти фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування на момент подання заяви про її розшук. Згідно із частиною 3 статті 43 ЦК України порядок визнання безвісно відсутньою визначений ЦПК України.

У той же час, особа, яка безвісти зникла за особливих обставин це особа, яка зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України.

Таким чином, позивачу, з урахуванням обставин якими він обґрунтовує позовні вимоги, слід уточнити та конкретизувати зміст позовних вимог.

Окрім того, сам зміст заяви містить певні неточності, які перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження:

1.Заява містить дату народження ОСОБА_2 21.07.1987, яка не відповідає доданим документам (друга сторінка заяви);

2.До заяви не долучено витяг про внесення відомостей до ЄРДР за кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України від 26.05.2022 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, у рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

За таких обставин вважаю за необхідне надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху, запропонувавши усунути недоліки у строк не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Про усуненні недоліки необхідно повідомити суд шляхом:

-Уточнення позовних вимог;

-Зазначити правильну дату народження особи, щодо якої встановлюється факт безвісти зниклої;

-Надати належним чином завірений витяг з ЄРДР за попередньою кваліфікацією ч.1 ст. 115 КК України стосовно ОСОБА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_1 ,що у разі не усунення недоліків, у строк визначений судом, заява з доданими до неї документами буде повернута.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Інформацію щодо справи, яка розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет - https://court.gov.ua/fair/sud4803/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярощук