НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/151/24
№ 2-др/183/42/24
03 вересня 2024 року м.Новомосковськ Дніпропетровської області
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., за участі секретаря судового засідання Болкарьової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кучинської Вікторії Вікторівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від -04 червня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість в розмірі 9517,5 грн.

19 липня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі, сформована через ЄСІСТ 18 липня 2024 року в якій заявник просить: поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 11000 грн. Стверджується, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). Щодо строку звернення з заявою в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України зазначає, що представником відповідача 14 липня 2024 року отриманий в електронному кабінеті текст рішення суду від 04 червня 2024 року, а тому у встановлений строк ним подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідача до 2230 грн, тому як розмір витрат є завищеним.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 липня 2024 року, заяву передано головуючому судді Фроловій В.О. Ухвалою від 24 липня 2024 року задоволено заяву ОСОБА_2 про самовідвід. Заяву про ухвалення додаткового рішення передано до канцелярії суду для розподілу у порядку встановленому ч. 3 ст. 14 ЦПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 серпня 2024 року, заяву передано головуючому судді Дубовенко І.Г.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Від представників сторін надійшли заяви про розгляд питання щодо ухвалення додаткового рішення за їх відсутності.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Встановлено, що у відзиві на позов представник відповідача заявив, що у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази витрат відповідача на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що підтверджується матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що докази понесення заявником витрат на професійну правничу допомогу було подано у строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача подано до суду договір про надання правової допомоги № 04/24 від 21 березня 2024 року, укладений між адвокатом Кучинською В.В. та ОСОБА_1 , за яким Адвокат зобов`язався надавати необхідну правничу допомогу Клієнту щодо представництва прав та законних інтересів Клієнта як відповідача у судах; додатком № 1 до договору визначена вартість послуг Адвоката, що надаються у відповідності з цим Договором, складає 11000 гривень. Актом приймання-передачі послуг від 18 липня 2024 року Адвокатом була надана професійна правнича допомога, яка включала в себе: аналіз матеріалів справи, визначення стратегії захисту; складання та подання відзиву на позовну заяву; вихід у судове засідання.

04 червня 2024 року судом ухвалено рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволений частково.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст. 133 ЦПК України).

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, Велика Палата Верховного суду у постанові від 16.11.2022 по справі №922/1964/21 зробила правовий висновок про те, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічний висновок міститься у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи результат розгляду справи у вигляді частково задоволення позовних вимог позивача та з урахуванням критеріїв співмірності та розумності, адвокатських витрат, а також виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені представником відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

А тому в іншій частині заяви про стягнення витрат на правову допомогу необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 127, 137, 141, 246, 258, 259, 270 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кучинської Вікторії Вікторівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В іншій частині клопотання відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», , місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, м. Київ, 03124.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Додаткове рішення складено і підписано 03 вересня 2024 року.

Суддя І.Г. Дубовенко