Справа №522/8464/24
Провадження №2-др/522/129/24
05 вересня 2024 року м. Одеса
Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючоїсудді Косіциної В.В. розглянувши на підставі наявних матеріалів заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» - адвоката Чміль Юлії Володимирівни про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу,-
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
Рішенням суду від 19 серпня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № від 29.02.2020 року у розмірі 12 193,87 гривень, заборгованість за кредитним договором (заявою-анкетою) №_CARD від 29.02.2020 року у розмірі 71 029,09 гривень та суму сплаченого судового збору.

23 серпня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» - адвоката Чміль Юлії Володимирівни надійшла заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, у якій заявник просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 гривень.

Заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу надсилалася заявником на адресу відповідача, та відповідно до сервісу перевірки статусу відправлень АТ «УКРПОШТА», відправлення не вручене під час доставки із зазначенням причини: «закінчення встановленого терміну зберігання».

Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.06.2024 року прийнято рішення про розгляд справи №522/8464/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення на підставі наявних матеріалів, та оскільки, відповідач своїм правом на подання відзиву (заперечення на заяву про розподіл судових витрат) не скористався, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями ст.. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити у справі заочне додаткове рішення.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У позовній заяві позивач просив здійснити розподіл судових витрат.

Також, 15 серпня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від позивача надійшла заява, у якій заявник повідомив суд про те, що ним буде подано заяву про ухвалення додаткового рішення у строк, встановлений ЦПК України після ухвалення судом рішення по справі.

01 травня 2023 року між ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» та АБ «ЮЛІЇ ЧМІЛЬ» було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №01/05-23, за яким АБ зобов`язалося надавати ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» правову допомогу, в обсягах та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п.3.1. Договору, вартість наданих юридичних послуг бюро визначає самостійно відповідно до тарифів, визначених у додатку №1 до Договору.

Згідно п.6.2. Договору, дія договору причиняється через один рік з дня його укладення. Після закінчення строку дії договору сторони мають право на автоматичну пролонгацію його умов у випадку відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення умов договору.

У розділі 4 Додатку №1 до договору вказано, що:

- вартість ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документа клієнта та додаткове встановлення інформації становить 1 500,00 гривень за годину;

- складання позовної заяви до суду першої інстанції 4 000,00 гривень.

З акту про надання правової допомоги №195 до договору про надання правової (правничої) допомоги №01/05-23 від 01.05.2023 року, що підписаний 20.08.2024 року вбачається, що адвокатом було надано наступні види послуг:

- ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документів 3 000,00 гривень (2 години витраченого часу);

- складання позовної заяви 4 000,00 гривень.

Загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу склав 7 000,00 гривень.

Так, у заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача зазначив, що суду надано право зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами лише за клопотанням іншої сторони.

У статті 11 ЦПК України вказано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч.ч.5-6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.

З зазначеного вбачається, що суд дійсно за клопотанням іншого учасника справи має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу. Проте, чинне процесуальне законодавство не містить заборони щодо права суду на зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу за умови, що заявлений розмір таких витрат не відповідає принципу пропорційності, розумності та справедливості, а саме витрати не є фактичними та неминучими.

Тому, під час визначення розміру витрат на професійну правничої допомоги суд повинен встановити наступне:

- чи обґрунтувала особа понесення таких витрат належними та допустимими доказами;

- чи відповідає заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу принципам пропорційності, розумності, та справедливості;

- чи є такі витрати фактичними та неминучими?.

На думку суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам співмірності, розумності та справедливості з огляду на наступне.

Щодо витрат на ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документів клієнту, суд зазначає наступне.

Постанова ВП ВС від 22.05.2024 у справі № 754/8750/19 містить висновок про те, що витрати на ознайомлення з апеляційними скаргами не можуть бути враховані під час розподілу судових витрат, оскільки фактично охоплюються змістом наданої послуги з підготовки відзивів на апеляційні скарги.

Тому, на думку суду, ознайомлення з матеріалами справи за наданим клієнтом пакетом документів є одним із елементів процедури складання позовної заяви, а тому, такі витрати не підлягають грошовій оцінці.

Щодо витрат на складання позовної заяви, суд зазначає наступне.

Сама позовна заява за змістом є незначною та складається з 3 аркушів (6 сторінок).

У додатках до позовної заяви містяться лише ті документи, які перебувають у розпорядженні позивача. Тому, отримати зазначені документи не потребує докладання будь-яких додаткових зусиль зі сторони представника позивача.

У додатках до позовної заяви відсутні будь-якій документи, отримані представником позивача самостійно (в тому числі шляхом подання адвокатських запитів). Зазначене дає суду підстави вважати, що адвокат не витратив значного проміжку часу для отримання таких додатків.

Суд звертає увагу на те, що зазначена категорія справ характеризується низькою складністю для якої характерна типова форма позовної заяви.

Визначаючи вартість такої послуги, як складання та подання позову, суд виходить з того, що спірні правовідносини чітко врегульовані чинним законодавством. Між нормами прави відсутні будь-які колізії, що свідчить про сталість та єдність законодавства у цій сфері.

При цьому, судова практика у цій сфері стала та узгоджена між собою, що не вимагає від представника витрати значного часу для її пошуку та/або узгодження правових позицій.

На думку суду, справа не становить значного суспільного інтересу, та впливає виключно на майнові відносини, що виникають між позивачем та відповідачем. Інтереси будь-яких інших осіб рішення по справі не зачіпає.

Суд звертає увагу на те, що свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №3080 було отримано ОСОБА_2 на підставі рішення РА Дніпропетровської області від 07.06.2016 року №58. Зазначене свідчить про те, що представник позивача здійснює діяльність, пов`язану з практикою більше 10-ти років, а тому, справа про стягнення заборгованості за кредитним договором на думку суду не може бути для адвоката спором значної складності.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що представник позивача часть у судових засіданнях не брав, оскільки розгляд справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, будь-яких інших заяв або клопотань не подавав.

Тому, враховуючи зазначене, суд доходить до висновку, що грошова сума у розмірі 3 000,00 гривень є тією сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка б відповідала критерію співмірності, розумності та справедливості та яка підлягає стягненню з відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 141, 270, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» - адвоката Чміль Юлії Володимирівни про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, оф.402, , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 (нуль) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Текст рішення складено та підписано 05 вересня 2024 року.

Суддя Косіцина В.В.

05.09.2024