233 Справа № 233/6265/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Малінов О. С. , розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Приморського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Людмили Леонідівни, боржник приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна, стягувач Державна судова адміністрація України, -

В С Т А Н О В И В:

29.08.2024 фізична особа ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії Головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Приморського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Людмили Леонідівни, боржник приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна, стягувач Державна судова адміністрація України, в якій просить:

1. Визнати неправомірною дією головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Л.Л. щодо визначення боржнику ОСОБА_1 у постанові від 09.02.2024 розмір мінімальних витрат 269,00 грн у виконавчому провадженні № 74111897.

2. Визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Л.Л. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09.02.2024 № 74111897 та зобов`язати її скасувати.

Вивчивши зміст скарги фізичної особи ОСОБА_1 та додані до неї документи, слід зазначити наступне.

Постановою Верховного Суду від 27.11.2023 у справі № 233/6265/16-ц стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на користь держави судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 травня 2023 року збір 429,44 грн.

На підставі зазначеної постанови Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області 13.12.2023 видано виконавчий лист у справі.

09.02.2024 головним державним виконавцем Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцеровою Л.Л. відкрито виконавче провадження № 74111897.

09.02.2024 державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат на винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 269,00 грн..

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень" передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ч. 1 ст. 447 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

При цьому, суд зазначає, що єдиним документом, що визначає боржника виконавчого провадження, є виконавчий документ.

Отже, право на звернення до суду із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, у відповідності до ст. 447 ЦПК України мають стягувач та боржник.

Да матеріалів справи додана лише постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 74111897 від 09.02.2024 в розмірі 269, 00 грн., боржником у виконавчому провадженні ВП 74111897 є приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна.

Зазначене свідчить, що фізична особа ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження № 74111897, а отже не наділена правом на звернення до суду із скаргами на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення № 233/6265/16-ц у відповідності до ст. 447 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, скарга ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Приморського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Л. Л., боржник приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є., стягувач Державна судова адміністрація України належить закрити у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку Розділу УП ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» роз`яснено зявнику, що вона як фізична особа не наділена правом на звернення до суду із скаргами на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення № 233/6265/16-ц у відповідності до ст. 447 ЦПК України. Якщо порушені права приватного виконавця Матвійчук Наталії Євгеніївни слід звертатись до відповідного адміністративного суду.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах зазначав, що реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Виходячи з аналізу ч. 1 ст. 20 КАС України, у якій міститься перелік справ, які підлягають розгляду місцевим судом як адміністративним, а також враховуючи суб`єктний склад та предмет позову, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Крім того, статтею 287 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, розділ VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням рішень" не передбачає право на звернення із скаргою до суду на дії державного виконавця особи, яка не є стороною виконавчого провадження та поза його межами.

Оскільки розділ VII ЦПК України не передбачає дій суду в разі подання скарги, яка не підлягає розгляду в порядку, передбаченому цим розділом, необхідно керуватись загальними приписами ЦПК України.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачає, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В зв`язку з викладеним, оскільки скарга не підлягає розгляду в порядку розділу VII ЦПК України у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Керуючись ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 186, 260, 261, 353, 447 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Приморського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Людмили Леонідівни, боржник приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна, стягувач Державна судова адміністрація України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду: О.С.Малінов