Справа № 643/4300/23
Провадження № 2/643/138/24
27.08.2024
Московський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Осадчого О.В.,
за участю секретаря судового засідання Андрєєва Я.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання Московського районного суду м. Харкова питання про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі 643/4300/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком,-
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю задоволено. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

При цьому, при ухвалені рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу та витрат пов`язаних з явкою до суду представника, які були заявлені стороною позивача за первісним позовом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст. 270 ЦПК України)

Так, представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) адвокатом Кушнір О.С. в підготовчому засіданні 16.08.2023 було подано заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, в якій зазначила, що відповідно до укладеного договору від 24.07.2023 про надання правничої допомоги та попереднього акту-розрахунку вартість послуг за надання правничої допомоги складає 52 140,00 грн. 24.07.2023 ОСОБА_1 сплатила кошти в сумі 29 000,00 грн., 29.09.2023 до сплати підлягає сума в розмірі 11000,00 грн., по закінченню справи сплаті підлягає сума в розмірі 12 140,00 грн. Вказала, що в подальшому будуть подані суми про стягнення витрат на проїзд адвоката до місця слухання справи, та квитанції про наступні сплачені відповідно до графіку платежі. До заяви додано: копію угоди, копію акту, копію розрахунку, копію квитанції про оплату.

Від представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) адвоката Зарицької К.Ю. 04.09.2023 надійшли заперечення на заявлений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що заявлений позивачкою за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом), в яких просила суд у задоволені вимог ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по даній справі відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що витрати на правову допомогу заявлено за відсутності документального підтвердження та порушуючи співмірність заявленої суми із значенням справи. Вказала, що у наданому акті зазначено найменування та перелік правових послуг, однак такий перелік не має вказівки на конкретний судовий спір та відсутня вказівка на положення договору укладеного між сторонами. Надані документи та оплата правових послуг не містить жодної вказівки щодо судового спору, який розглядається по даній справі. Крім того, у наданому акті та угоді про надання правової допомоги має місце розбіжності у визначенні розміру гонорару. Щодо порушення співмірності заявленої суми із значенням справи зазначила, що заявлена сума судових витрат є очевидно неспівмірною із: складністю справи, розгляд якої не ускладнений жодними процесуальними діями; наданим адвокатом обсягом послуг; предметом заявлених правовідносин, який не характеризуються складністю врегулювання правовідносин.

Представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) адвокатом Кушнір О.С. 13.05.2024 подану заяву про вирішення питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, у якій просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 52 140,00 грн. та витрати на проїзд адвоката до приміщення суду в розмірі 6373,30 грн. Зазначила, що відповідно до укладеного договору від 24.07.2023, попереднього акту розрахунку вартості послуг за надання правничої допомоги та остаточного розрахунку виконаних робіт по договору про надання правових послуг вартість яких складає 52 140,00 грн., з яких загальна вартість фактично сплачених ОСОБА_1 коштів становить 51400,00 грн. (26.07.2023 сплачено у розмірі -29 000,00 грн., 27.09.2023 у розмірі - 11 000,00 грн., 11.04.2024 у розмірі - 11 400,00 грн.). Оплата коштів у розмірі 740,00 грн. підлягає сплаті після набрання рішенням законної сили. Крім того, зазначила, що понесені позивачем витрати на проїзд адвоката з м. Києва до м. Харкова на судові засідання, відповідно до ст. 138 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 52 140,00 грн. та витрат, що пов`язані з явкою до суду представника у розмірі 6373,30 грн. представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) адвокатом Кушнір О.С. надано: угоду № 15/СС/13 про надання правничої допомоги від 24.07.2023; розрахунок вартості послуг від 24.07.2023; акт № 15/СС/3 (попередній, остаточний розрахунок) виконаних робіт по договору про надання правових послуг від 24.07.2023; розрахунок вартості послуг від 24.07.2023; акт (попередній остаточний розрахунок) виконаних робіт по договору про надання правових послуг; платіжні інструкції про оплату ОСОБА_1 послуг адвоката у загальному розмірі 51 400,00 грн. (платіжна інструкція від 26.07.2023 на суму 29 000,00 грн.; платіжна інструкція від 27.09.2023 на суму 11 000,00 грн.; платіжна інструкція від 11.04.2024 на суму 11 400,00 грн.; посадочні документи у кількості 12 шт. на загальну суму 6 373,30 грн.

Таким чином, до закінчення судових дебатів представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) адвокатом Кушнір О.С. подано докази на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат пов`язаних з явкою до суду представника.

Під час судових дебатів представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) адвокат Кушнір О.С. просила судові витрати стягнути з відповідача.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) адвокат Вдовиченко О.І. просив покласти на кожну сторону свої витрати.

У судове засідання сторони не з`явились, про місце, час та дату розгляду заяви повідомлені належним чином.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) адвокат Кушнір О.С. подала заву про розгляд справи без її участі та без участі позивача ОСОБА_1 . Вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу та витрат на проїзд підтримала в повному обсязі, просила задовольнити на підставі наданих документів під час слухання справи.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) адвокат Вдовиченко О.І. подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача ОСОБА_2 . Зазначив, що позиція відповідача щодо судових витрат викладена в запереченнях, що містяться в матеріалах справи та висловлена у судових дебатах.

Дослідивши матеріали справи суд доходить до наступного висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також наймання житла, несуть сторони.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, пункт 268; від 28 липня 1999 року у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, пункт 30).

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Відповідно до угоди про надання правничої допомоги № 15/СС/13 від 24.07.2023, укладеної між адвокатом Кушнір О.С та ОСОБА_1 сторони погодили, що за надання правничої допомоги, складення процесуальних документів та участі в суді з питань визначення місця проживання дитини з матір`ю грошова винагорода адвоката складає 52 140,00 грн.

Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю задоволено. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп., а відтак відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Так, представник відповідач (позивача за зустрічним позовом) адвокат Зарицька К.Ю. в своїх запереченнях на заявлений позивачем попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, як на підставу відмови у їх задоволенні, вказувала на відсутність документального підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу та на те, що розмір судових витрат не характеризується реальністю їх понесення.

При цьому, суд зазначає, що посилання представника відповідач (позивача за зустрічним позовом) адвоката Зарицької К.Ю., на відсутність документального підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу, спростовується наданими представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) адвокатом Кушнір О.С. до закінчення судових дебатів доказами на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (постанови Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №911/3386/17, від 11.12.2018 у справі №910/2170/18).

Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу (постанови Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18).

За таких обставин, враховуючи категорію та складність справи, а саме те, що предмет спору у даній справі не є складним та не вимагає вивчення великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів, правова позиція сторін не змінювалася, виходячи із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. Крім цього, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені позивачем витрати на проїзд адвоката з міста Києва до міста Харкова на судові засідання у розмірі 6 373,30 грн.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.106, 138, 139, 137, 141, 270, 260 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. та витрати на проїзд адвоката до приміщення суду у розмірі 6 373 (шість тисяч триста сімдесят три) грн. 30 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, , місцезнаходження: м. Харків, вул. Чернишевська, 55.

Суддя О.В. Осадчий