ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/15038/24

Провадження № 22-ц/4820/1673/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М., (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

розглядаючи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільній справі № 671/323/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 та просила ухвалити рішення, яким стягнути на її користь на утримання спільної дитини ОСОБА_3 в розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог, зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 14.11.2014 року, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22 червня 2017 року. Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте згоди щодо виплати аліментів на утримання дитини сторонами не досягнуто.

Тому, позивачка змушена звертатися до суду із вимогою про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 27.05.2024 року і до повноліття дитини.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

ОСОБА_1 не погодилася із вказаним рішенням, подала апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати вказане рішення, ухвалити нове, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 30 липня 2024 року було відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою та призначено її до апеляційного розгляду в порядку ст. 369 ЦПК України без призначення судового засідання та повідомлення осіб, які брали участь у справі на 04 вересня 2024 року.

14 серпня 2024 року ОСОБА_1 , особисто, через канцелярію суду подала заяву про відмову від позову та визнання нечинним заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2024 року, посилаючись на положення ст. 373 ЦПК України.

Обговоривши заяву позивача, перевіривши її відповідність вимогам процесуального закону, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення заяви позивача про відмову від позову з огляду на наступне.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 49 ЦПК України, ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ч. 3 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 373 ЦПК України якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам ст.ст. 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства право позивача на відмову від позову гарантується на будь-якій стадії судового розгляду і є безумовним, оскільки є однією з гарантій диспозитивності цивільного судочинства.

Заява ОСОБА_1 про відмову від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України, підстав для відмови у її задоволенні не встановлено.

У зв`язку із прийняттям заяви позивача про відмову від позову, судове рішення ухвалене у справі підлягає визнанню нечинним, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 206, 307, 362, 364, 389, 390 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позовних вимог.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2024 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова