Справа № 945/1344/24
Провадження № 2/487/2559/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

28.08.2024 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: судді Темнікової А.О., за участю секретаря судового засідання Демиденко Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2024 позивач ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24.12.2019 Центральним районним у місті Миколаєві відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської областівід 19.06.2024 року вказану позовну заяву передано за територіальною підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.07.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, до судового засідання надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала заочному розгляді справи.

Відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; відзив відповідачем не подано, у зв`язку з чим, за відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, справа розглядається в порядку ст. 280 ЦПК України шляхом ухвалення заочного рішення на підставі доказів, що є у справі.

Керуючись ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 111 Сімейного кодексу України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України).

Судом встановлено, що 24.12.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, який зареєстрований Центральним районним у місті Миколаєві відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що 24.12.2019 року складено відповідний актовий запис №1050 та видано свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу позивач з відповідачем дітей не має.

Між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст. 112 СК України.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам позивачки.

Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

З огляду на викладене, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши відповідність заявлених вимог чинному законодавству України, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та не відповідає засадам добровільності шлюбу, визначеним ст. 24 СК України, у зв`язку з чим шлюб має бути розірвано.

Вимоги про поділ майна не заявлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно квитанції до платіжної інструкції № 0.0..1, код квитанції: 9342-4438-7516-5498 від 17.05.2024 року на виконання ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивачем було сплачено 1211 гривень 20 копійок судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 гривні) встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подана до суду.

Таким чином, судовий збір, сплачений при поданні позову у розмірі 1211 гривень 20 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 141, 211, 278-279, 263, 264, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 105, 110, 111, 112, 113 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24.12.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Центральним районним у місті Миколаєві відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №1050, свідоцтво серії НОМЕР_1 , розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 (тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя А.О. Темнікова