КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3618/24
Провадження № 2/488/1647/24
Ухвала

Іменем України

"28" серпня 2024 р. м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Щеглова Я.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 за допомогою засобів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі ЄСІТС) звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 12 876,80 грн. завданих збитків у порядку регресу, 968,96 грн. витрат на сплачений судовий збір та 4000 грн. витрат на правову допомогу.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху з таких підстав.

Відповідно до частини 2 та пункту 2 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Та має містити, крім іншого, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, позивач не зазначив відомості про наявність або відсутність у нього та інших учасників справи електронного кабінету.

Натомість, в позовній заяві зазначено, що інтереси позивача представляє адвокат Самойленко П.М., на підтвердження повноважень якого до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги та довіреність.

Частиною 6 статті 14 ЦПК України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Отже, представництво інтересів позивача за цим позовом здійснює фаховий адвокат, а відтак особа, яка зобов`язана зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку та зазначити про це в позовній заяві.

Однак, в порушення вимог ч. 6 ст. 14, п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено відомості про наявність зареєстрованого електронного кабінету у уповноваженого представника позивача, який є адвокатом.

Враховуючи викладене, представнику позивача, який є адвокатом, необхідно вказати в позовній заяві або в окремому документі про наявність у нього електронного кабінету.

Відповідно до частини 6 статті 43 ЦПК України, процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з пунктом 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 № 1845/0/15-21, у разі подання до суду документів в електронній формі, учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до частини 1 статті 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

У частині 7 статті 43 ЦПК України визначено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету у паперовій формі листом з описом вкладення.

Однак позивач не надав доказів надсилання копій поданих до суду документів до електронного кабінету іншого учасника справи або листом з описом вкладення.

Вказана вище сукупність недоліків не дає підстав вважати їх лише формальними недоліками, які можуть бути усунуті в ході розгляду справи.

Таким чином на виконання цієї ухвали позивач має надати уточнену позовну заяву із зазначенням відомостей, передбачених ст. 175 ЦПК України, підписану відповідно до вимог закону. До уточненої позовної заяви необхідно додати належні докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності позовних заяв.

У рішенні від 14 грудня 2011року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Частинами 1, 2 статті 185 України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Встановлена невідповідність позовної заяви ОСОБА_1 вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, позбавляють суд можливості призначити її до розгляду.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу залишити без руху та запропонувати позивачу, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, усунути вказані в ній недоліки позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали у зазначений строк, позовна заява буде повернута йому як неподана.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Щеглова