23.08.2024 Єдиний унікальний № 358/1387/21 провадження № 2/371/57/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 358/1387/21

Провадження № 2/371/57/24

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі:

секретаря судових засідань Литвин С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов?язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що його з 23 квітня 2008 року призначено на посаду судді Рокитнянського районного суду Київської області.

У зв?язку з призначенням на посаду судді, відповідно до рішення виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради Київської області №169 від 19 червня 2008 року, його разом з сім`єю на пільгових умовах взято на квартирний облік.

02 квітня 2011 року його переведено з посади судді Рокитнянського районного суду Київської області на посаду судді Богуславського районного суду Київської області.

Рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради №117/7 від 16 червня 2011 року його разом з сім`єю взято на позачергову чергу квартирного обліку з урахуванням перебування на обліку за попереднім місцем проживання, тобто з 19 червня 2008 року, відповідно до пункту 46 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів Української PCP і Української Республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 (далі по тексту Правила обліку № 470).

У липні 2021 року він звернувся до відповідача із заявою про внесення зміни до дати включення до окремого списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень із збереженням попереднього терміну перебування на квартирному обліку з урахуванням рішення виконавчого комітету Миронівської міської ради Київської області № 95 від 22 червня 1994 року.

Рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради №234/12 від 28 жовтня 2021 року у задоволенні заяви йому було відмовлено.

Вказане рішення вважає безпідставним, незаконним та таким, що порушує його право на поліпшення житлових умов як судді у відставці та громадянина України.

Зазначив, що оскільки у 2011 році він був направлений на роботу з Рокитнянського районного суду Київської області до Богуславського районного суду Київської області, то в даному випадку, відповідно до частини першої статті 42 ЖК України та підпункту 2 пункту 46 Правил обліку № 470, він має право на отримання житла поза чергою, навіть без перебування на квартирному обліку та не проживаючи на території міста Богуслав.

Вказав, що відповідно до положень статті 36 ЖК України та статті 19 Основ житлового законодавства Союзу PCP і союзних республік, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, можуть бути взяті на облік і не за місцем їх проживання. Крім того, відповідачем проігноровано положення абзацу другого пункту 15 Правил обліку № 470, яким передбачено, що громадяни, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, беруться на квартирний облік при наявності передбачених правилами підстав, незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Вважає безпідставними посилання відповідача на те, що йому необхідно перевестися на квартирний облік до Миронівської міської ради за місцем проживання, оскільки у виконкому Миронівської міської ради відсутні підстави у наданні йому житла. Підставою для взяття його 22 червня 1994 року на квартирний облік для позачергового забезпечення житлом було те, що він був молодим спеціалістом після закінчення вищого навчального закладу та направлений з міста Донецька на роботу в органи прокуратури. В Територіальному управлінні державної судової адміністрації України в Київській області він перебуває в контрольному списку суддів, які потребують поліпшення житлових умов, як суддя Богуславського районного суду Київської області, а тому переведення черги квартирного обліку до виконкому Миронівської міської ради є неможливим та незаконним, оскільки суддею Миронівського районного суду Київської області він не працював. З цих же мотивів у виконавчого комітету Миронівської міської ради відсутні правові підстави про приєднання документів попереднього квартирного обліку щодо нього як молодого спеціаліста від 22 червня 1994 року до документів квартирного обліку від 19 червня 2008 року.

Зазначив, що в порушення п. 7.1. Регламенту виконавчого комітету Богуславської міської ради, статті 15 Закону України «Про звернення громадян», пункту 21 Правил обліку громадян прийняте рішення не містить посилань на норми права з обґрунтуванням підстав та мотивів відмови у задоволенні його заяви.

Причиною відмови у задоволенні заяви про внесення зміни до дати включення до окремого списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, вважає те, що відповідач протягомостанніх десяти років порушував та продовжує порушувати конституційну гарантію щодо незалежності судді, ігнорує вимоги чинного законодавства України та продовжує їх ігнорувати до теперішнього часу, оскільки не надав йому житло за період з 2011 року до 2020 року, видаючи ордери на вселення до квартир особам, які взагалі не перебували на квартирному обліку.

Просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області № 234/12 від 28 жовтня 2021 року «Про взяття громадян на чергу квартирного обліку та зміни в черзі квартирного обліку» в частині відмови йому у зміні періоду перебування на квартирному обліку.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Кіхтенка С.О. від 17 січня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Богусласького районного суду від 6 лютого 2019 року задоволено заяву про самовідвід судді Кіхтенка С.О., справу передано для визначення іншого складу суду.

Ухвалою судді Богусласького районного суду Тітова М.Б. від 17 березня 2022 року справу прийнято до провадження, призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді Богусласького районного суду Тітова М.Б. від 3 травня 2022 року задоволено заяву про самовідвід судді Тітова М.Б., справу передано для визначення іншого судді використовуючи автоматизовану систему документообігу суду.

Розпорядженням голови Богуславського районного суду Тітова М.Б. № 358/1387/21 від 6 травня 2022 року, відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 6 травня 2022 року, справу не розподілено, в зв?язку з чим матеріали справи направлено до Миронівського районного суду Київської області, як найбільш територіально наближеного суду.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Капшук Л.О. від 30 червня 2022 року справу прийнято до провадження, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

01 лютого 2022 року від представника відповідача виконавчого комітету Богуславської міської ради надійшов відзив на позов, за змістом якого відповідач позовні вимоги не визнав. В обґрунтування заперечень проти позовних вимог зазначив, що рішенням виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради Київської області від 19 червня 2008 року № 169 позивача взято на облік та включено разом з сім?єю до окремого списку для позачергового одержання житла в зв?язку з призначенням на посаду судді в Рокитнянському районному суді Київської області.

Позивачем ОСОБА_1 при постановці на облік й включенні його з сім?єю до окремого списку для позачергового одержання житла відповідно до рішення виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради Київської області від 19 червня 2008 року № 169 не ставилося питання переведення черги від виконавчого комітету Миронівської міської ради, де, як виявилось, він перебував з 22 червня 1994 року разом з членами його сім?ї.

26 травня 2011 року Рокитнянською селищною радою відповідно до рішення № 96, позивача ОСОБА_1 знято з квартирного обліку та передано його облікову справу до міста Богуслав у зв`язку із його переведенням на нове місце роботи на посаду судді Богуславського районного суду Київської області.

За даними сформованої виконавчим комітетом Рокитнянської селищної ради Київської області квартирної справи, позивачем не було повідомлено та не було додано жодного документу щодо його перебування на черзі при виконавчому комітеті Миронівської міської ради.

На підставі звернення позивача за вхідним № 178 від 01 червня 2011 року та згідно рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області від 16 червня 2011 року № 117/7, позивача та членів його сім`ї, яка на той час складалася із шести осіб, взято на позачергову чергу квартирного обліку, з урахуванням перебування на обліку за попереднім місцем проживання, тобто з 19 червня 2008 року, згідно з пунктом 46 Правил обліку № 470.

Під час прийняття оспорюваного рішення виконавчий комітет Богуславської міської ради діяв у відповідності до статті 19 Конституції України на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Отже, при постановці на чергу квартирного обліку при виконавчому комітеті Богуславської міської ради згідно рішення № 117/7 від 16 червня 2011 року, були враховані всі норми чинного законодавства та збережено термін попереднього перебування на черзі квартирного обліку при виконавчому комітеті Рокитнянської селищної ради Київської області.

02 липня 2021 року до міського голови Богуславської міської ради від ОСОБА_1 надійшла заява з проханням ухвалити рішення щодо нього та членів його сім`ї про внесення змін до окремого списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку, враховуючи рішення виконавчого комітету Миронівської міської ради Київської області № 95 від 22 червня 1994 року. Позивачем у звернені були наведені аргументи, що рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області від 16 червня 2011 року № 117/7 помилково не було враховано перебування його та членів його сім`ї на квартирній черзі при виконавчому комітеті Миронівської міської ради, що стало відомо йому згідно довідки Миронівської міської ради від 03 червня 2021 року за № 0249- 1496, з посиланням на протокол № 5 засідання житлової комісії при Миронівському виконкомі від 21 червня 1994 року.

Зазначив, що чинним житловим законодавством не передбачена можливість одночасного перебування на чергах квартирного обліку при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських радах.

Вимогу позивача щодо збереження часу перебування на квартирному обліку при виконкомі Миронівської міської ради з 22 червня 1994 року неможливо було задовольнити, оскільки виконавчим комітетом Миронівської міської ради не приймалося рішення про зняття ОСОБА_1 зі складом його сім`ї з черги квартирного обліку при переїзді на нове місце роботи до смт Рокитне, згідно довідки №02-49/1496 від 03 червня 2021 року він перебуває на черзі квартирного обліку при виконавчому комітеті Миронівської міської ради на загальних підставах і до даного часу.

З огляду на надані позивачем документи, право на позачергове одержання житлового приміщення він отримав після призначення на посаду судді Рокитнянського районного суду Київської області Указом Президента України «Про призначення суддів» №329/2008 від 23 квітня 2008 року, що унеможливлює задоволення його прохання з цієї підстави та підтверджує правомірність рішень, виданих виконавчим комітетом Богуславської міської ради.

Звернув увагу на те, що позивачем до Верховного суду України було подано заяву про перегляд рішення по справі № 358/460/16-ц у зв`язку з нововиявленими обставинами, у якій ним було вказано, що він «не пам`ятав-забув, що перебуває на квартирному обліку з 1994 року і тому не надав суду належні та достовірні докази про цей факт». Також повідомляє, що про факт перебування на квартирній черзі згадав приблизно у серпні 2021 року, незважаючи на те, що 02 липня 2021 року була подана заява до Богуславської міської ради щодо внесення змін до черги квартирного обліку із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку, враховуючи рішення виконавчого комітету Миронівської міської ради Київської області № 95 від 22 червня 1994 року. У заяві позивач послався на причини його поганої пам`яті.

Враховуючи, що статтею 43 Житлового кодексу Української PCP передбачено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості, міськвиконком вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 спрямовані на незаконну зміну черговості та у випадку задоволення їх, призведуть до порушення прав інших осіб, що перебувають на черзі квартирного обліку протягом тривалого часу (понад 40 років).

03 травня 2022 року позивачем подано відповідь на відзив та письмові пояснення. В обґрунтування заперечень проти доводів представника відповідача, викладених у відзиві, позивач зазначив, що комісія та виконком Богуславської міської ради грубо порушили порядок розгляду його заяви від 2 липня 2021 року про внесення змін до окремого списку осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень із збереженням часу попереднього перебування на квартирному обліку.

Вважає, що засідання комісії та засідання виконкому з розгляду його заяви відбувалися без його участі як заявника, внаслідок чого не було дотримано положень статі 4 Закону України «Про місцеве самоврядування» щодо дотримання принципів гласності та законності, положень статей 15, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 19, абзацу третього пункту 20 Правил обліку №470 щодо права участі громадянина у розгляді його звернення та повідомлення про наслідки розгляду заяви.

Вказав, що його заяву виконком Богуславської міської ради розглянув не по суті, оскільки він звертався не з питанням зміни періоду перебування на черзі квартирного обліку, а з питанням внесення змін до окремого списку осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку.

Оскільки рішенням виконкому від 28 жовтня 2021 відмовлено у задоволенні його заяви від 2 липня 2021, заява розглянута не по суті, внаслідок чого було порушено його права та інтереси, він звернувся до суду з цим позовом та просив зобовязати відповідача змінити дату його включення до окремого списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень з 19 червня 2008 року на 22 червня 1994 року, а також внести відповідні зміни в облікові документи.

Зазначив, що доводи та твердження представника відповідача про те, що він перебуває на квартирному обліку як черговик, викладенні у відзиві на позов, є надуманими, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він повинен бути забезпечений житлом поза чергою.

Також категорично не погодився з інформацією, що міститься в довідці Миронівської міської ради від 3 червня 2021 року №02-49/1496, оскільки рішенням виконкому Миронівської міської ради № 87 від 22 червня 1994 року він був поставлений на облік та включений до окремого списку осіб, які мають позачергове право на отримання житла згідно зі статтею 46 ЖК УРСР та статтею 49 Закону України «Про прокуратуру», а не як молодий спеціаліст.

1 серпня 1994 року він разом з сім?єю з чотирьох осіб отримав ордер на вселення у квартиру житловою площею 25,74 кв. м з правом подальшого перебування на черзі. Підстав для зняття його з квартирного обліку та виключення з окремого списку осіб позачерговиків, а також взяття на квартирний облік і включення до списку осіб загальної черги у виконкому Миронівської міської ради не було, оскільки надане житло було меншим за рівень середньої забезпеченості громадян в даному населеному пункті.

Інформацію довідки про зняття його з квартирного обліку та виключення з окремого списку осіб позачерговиків, а також взяття на квартирний облік і включення до списку осіб загальної черги заперечує з підстав відсутності в його особовій справі рішення виконкому Миронівської міської ради з цього питання.

З цих підстав зазначену довідку вважає неналежним доказом.

Звернув увагу суду на те, що у справі № 358/460/16-ц за його позовом до виконавчого комітету Богуславської міської ради, третя особа Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області, про зобов?язання надати житло суд першої інстанції задовольнив його позовні вимоги та зобов?язав відповідача надати йому житло. Апеляційний суд вказане рішення залишив без змін, проте Верховним Судом рішення суду першої та апеляційної інстанції були скасовані, в позовних вимогах було відмовлено. Зазначив, що під час вирішення справи Верховний Суд не прийняв до уваги те, що в окремому списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла, перебував лише він, інші судді на квартирному обліку не перебували, що вказує на відсутність в окремому списку черги між суддями, тому до даних правовідносин не можна застосовувати положення статті 43 ЖК УРСР.

Фактичні обставини справи

Судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 з сім?єю як молодий спеціаліст та працівник прокуратури 22 червня 1994 року був взятий на квартирний облік для позачергового забезпечення житловою площею в місті Миронівка Київської області. 1 серпня 1994 року позивачу як працівнику прокуратури видано ордер на право вселення в квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 25,74 кв. м.

26 жовтня 1999 року ОСОБА_1 був звільнений з органів прокуратури за власним бажанням. Станом на 3 червня 2021 року ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Миронівської міської ради на загальних підставах.

Вказані обставини підтверджуються даними протоколу № 5 засідання житлової комісії при Миронівському міськвиконкомі від 21 червня 1994 року, рішення Миронівської міської ради народних депутатів № 87 від 22 червня 1994 року «Про взяття на квартирний облік, на облік для вступу в ЖБК, та затвердження списків квартирного обліку в організаціях» (а.с. 19-20, 21-22), рішення Миронівської міської ради № 104 від 29 липня 1994 року (а.с. 107-108), ордеру на жиле приміщення № 570 від 1 серпня 1994 року, а також даними справи квартирного обліку ОСОБА_1 . Миронівської міської ради (а.с. 47-61).

Відповідно до Указу Президента України «Про призначення суддів» №392/2008 від 23 квітня 2008 року, позивача ОСОБА_1 призначено на посаду судді Рокитнянського районного суду Київської області (а.с. 12-14).

Рокитнянською селищною радою Київської області 19 червня 2008 року прийнято рішення №169, яким вирішено взяти на квартирний облік ОСОБА_1 з сім`єю (він, дружина, син) на пільгових умовах (позачергова) (а.с. 15).

Указом Президента України «Про переведення суддів» №345/2011 від 2 квітня 2011 року позивача переведено з посади судді Рокитнянського районного суду Київської області на роботу на посаду судді Богуславського районного суду Київської області (а.с. 16-17).

За даними виписки з будинкової книги про склад сім?ї та реєстрацію від 7 червня 2021 року ОСОБА_1 проживає та зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 зі складом сім?ї 2 особи (а.с. 23).

За даними довідки КП «Миронівка житло» № 170 від 29 червня 2021 року, виданої ОСОБА_2 , вона проживає в квартирі під номером АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_1 та онуком ОСОБА_3 (а.с.24).

Відповідно до рішення Рокитнянської селищної ради Київської області від 26 травня 2011 року № 96, позивача знято з квартирного обліку на підставі його заяви та передано облікову справу в зв?язку з переведенням його на нове місце роботи (а.с. 47).

01 червня 2011 року позивач звернувся до Богуславської міської ради з заявою про постановлення його на квартирний облік на пільгових умовах з урахуванням рішення виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради № 169 від 19 червня 2008 року (а.с. 43).

Рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради №117/7 від 16 червня 2011 року ОСОБА_1 разом з сім`єю (заявник, дружина, син, син, невістка, онук) взято на позачергову чергу квартирного обліку з урахуванням перебування на обліку за попереднім місцем проживання, тобто з 19 червня 2008 року, на підставі пункту 46 Правил обліку № 470 (а.с. 18).

Відповідно до даних довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області № 05-08/475/18 від 27 березня 2018 року, суддя Богуславського районного суду Київської області Корбут В.М. перебуває в контрольному списку суддів, які потребують поліпшення житлових умов (а.с. 25).

02 липня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення зміни до окремого списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, із збереженням попереднього терміну перебування на квартирному обліку з урахуванням рішення виконавчого комітету Миронівської міської ради Київської області №95 від 22 червня 1994 року. Заява обґрунтована тими обставинами, що при постановленні його на квартирний облік Богуславською міською радою згідно рішення № 117/7 від 16 червня 2011 року помилково не було враховано, що рішенням виконавчого комітету Миронівської міської ради № 95 від 22 червня 1994 року його з сім?єю, у відповідності до статті 49 Закону України «Про прокуратуру» та пункту 46 Правил обліку № 470, було взято на квартирний облік для позачергового забезпечення житловою площею. Про переведення його виконавчим комітетом Миронівської міської ради на загальну чергу він обізнаний не був.

Такі обставини підтверджуються даними заяви ОСОБА_1 від 2 липня 2021 року (а.с. 44).

Рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради №234/12 від 28 жовтня 2021 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви про внесення зміни до дати включення до окремого списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень із збереженням попереднього терміну перебування на квартирному обліку з урахуванням рішення виконавчого комітету Миронівської міської ради Київської області №95 від 22 червня 1994 року (а.с. 41).

Рішення обґрунтоване тим, що виконавчим комітетом правомірно під час прийняття рішення № 117/7 від 16 червня 2011 року було збережено попередній час перебування заявника з 2008 року у списках осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, при виконавчому комітеті Рокитнянської селищної ради, враховуючи переведення заявника на нове робоче місце в місті Богуслав, без зазначення відомостей щодо додаткового перебування на черзі квартирного обліку при виконавчому комітеті Миронівської міської ради. Рекомендовано ОСОБА_1 перевести чергу квартирного обліку до виконавчого комітету Миронівської міської ради із збереженням часу перебування у зв?язку з його фактичним проживанням.

12 листопада 2021 року виконавчим комітетом Богуславської міської ради за № 02-14/3221 ОСОБА_1 направлено витяг з рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради №234/12 від 28 жовтня 2021 року (а.с. 11).

Судом досліджено протокол № 5 засідання житлової комісії при виконавчому комітеті Богуславської міської ради від 25 жовтня 2021 року, на якому розглядалася заява ОСОБА_1 від 2 липня 2021 року, з якого вбачається, що серед запрошених громадян ОСОБА_1 не значиться. Відповідно до пункту третього рішення, житлова комісія вирішила, що у зв`язку з правомірністю рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради № 117/7 від 16 червня 2011 року, яке приймалося без зазначення відомостей про перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку при виконавчому комітеті Миронівської міської ради, рекомендувати виконавчому комітету Богуславської міської ради відмовити ОСОБА_1 у зміні періоду перебування на черзі квартирного обліку згідно поданого звернення (а.с.266).

З витягу з протоколу №12 чергового засідання виконавчого комітету Богуславської міської ради від 28 жовтня 2021 року вбачається, що членами виконкому розглянуто матеріали, надані житловою комісією, в тому числі щодо зміни в черзі квартирного обліку. За результатами голосування прийнято рішення № 234/12. За вказане рішення проголосував 21 з 22 присутніх членів виконкому (а.с. 201-203).

У справі № 358/460/16-ц за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Богуславської міської ради, третя особа Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області, про зобов?язання надати житло Миронівський районний суд задовольнив його позовні вимоги та зобов?язав відповідача надати йому житло.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року рішення Миронівського районного суду залишене без змін. Постановою Верховного Суду від 24 березня 2021 року рішення Миронівського районного суду від 4 серпня 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року скасовано та відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Постанова Верховного Суду мотивована тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку для отримання житла під № 73, а статтею 46 ЖК УРСР не встановлено строк та переважне право на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків для суддів.

Ухвалою Верховного Суду від 9 липня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на постанову Верховного Суду від 24 березня 2021 року з підстав неможливості касаційного оскарження постанови Верховного Суду, яка є остаточною і оскарженню не підлягає згідно правила статті 419 ЦПК України.

Вказані обставини підтверджуються даними рішення Миронівського районного суду від 4 серпня 2016 року (а.с. 110-116), постанови Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року (а.с. 117-121), постанови Верховного Суду від 24 березня 2021 року (а.с. 122-136), ухвали Верховного Суду від 9 липня 2021 року (а.с. 139-140) у справі № 358/460/16-ц.

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши надані матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цією ж статтею визначено загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі статті 55 Конституції України, кожному гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, як і право на оскарження в суді рішень органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

За статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. До складу житлового фонду, відповідно до статті 4 ЖК УРСР, відносяться житлові будинки, а також житлові приміщення у інших будівлях.

Відповідно до статті 43 ЖК Української PCP, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Статтею 46 ЖК Української PCP, визначено перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані поза чергою.

Частиною першою статті 46 ЖК Української PCP передбачено надання жилого приміщення поза чергою інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків; громадянам, житло яких внаслідок стихійного лиха стало непридатним для проживання; особам, направленим у порядку розподілу на роботу в іншу місцевість; дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; громадянам, незаконно засудженим і згодом реабілітованим, у разі неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення; дітям-інвалідам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які проживають у сім`ях піклувальників, прийомних сім`ях, дитячих будинках сімейного типу, державних або інших соціальних установах, після досягнення повноліття, у разі якщо за висновком медико-соціальної експертизи вони можуть здійснювати самообслуговування і вести самостійний спосіб життя; сім`ям, які мають п`ятьох і більше дітей, та у разі народження у однієї жінки одночасно трьох і більше дітей; особам, обраним на виборну посаду, коли це зв`язано з переїздом в іншу місцевість; членам сім`ї народного депутата України у разі його смерті в період виконання депутатських обов`язків у Верховній Раді України на постійній основі; працівникам протитуберкульозних закладів у разі виникнення професійного захворювання на туберкульоз.

Поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством (частина друга статті 46 ЖК Української РСР).

Положеннями частини сьомої статті 44 Закону України «Про статус суддів» передбачено, що не пізніш як через шість місяців після обрання суддя Конституційного Суду, Верховного Суду, вищого спеціалізованого суду, апеляційного та місцевого суду, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується благоустроєним житлом у вигляді окремої квартири чи будинку або службовим житлом за місцем знаходження суду. У разі незабезпечення судді благоустроєним житлом у зазначені строки суд за рахунок державного бюджету може придбати квартиру або будинок за ринковими цінами і передати їх у користування судді. Порядок фінансування судів для цієї мети, а також порядок розрахунків з державним бюджетом органу державної виконавчої влади, який своєчасно не надав судді житло, визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного та громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання, визначений Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 (далі Правила обліку № 470).

Відповідно до пункту 8 Правил обліку № 470, квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік у випадах і в порядку, встановлених Радою Міністрів СРСР, цими правилами та іншими актами Ради Міністрів УРСР, громадняи можуть бути взяті на облік і не за місцем їх проживання.

Кожна сім?я може перебувати на квартирному обліку за місцем роботи одного з членів сім?ї (за їх вибором) та виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання (пункт 11 Правил обліку № 470).

Відповідно до пункту 15 Правил обліку № 470, на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Виконавчі комітети обласних Київської і Севастопольської міських рад народних депутатів разом з радами профспілок можуть установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у даному населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік. Громадяни, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень, беруться на квартирний облік при наявності передбачених Правилами підстав, незалежно від тривалості проживання в даному населеному пункті.

На підставі пункту 18 Правил обліку № 470, до заяви про взяття на квартирний облік додаються довідки про те, чи перебувають члени сім?ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчому комітеті сільської, селищної, міської ради). Громадяни, які беруться на облік на пільгових підставах або користуються правом першочергового одержавння житлових приміщень, зазначають про це у заяві і подають відповідні документи.

Згідно з пунктом 23 Правил обліку № 470, громадяни, взяті на квартирний облік, вносяться до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень (додаток № 4). Книга повинна бути пронумерована, прошнурована,підписана секретарем виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів і скріплена печаткою виконавчого комітету. З числа вказаних громадян складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток № 5).

Пунктами 38, 39 Правил обліку № 470 встановлено, що громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, житловим кодексом УРСР, цими Правилами та іншими актами законодавства Української РСР. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, крім осіб, що мають право першочергового одержання жилих приміщень, осіб, які користуються перевагою у строках одержання жилих приміщень, а також випадків, передбачених абзацом другим цього пункту.

Відповідно до пункту 47 наведених правил, громадяни, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, включаються в окремий список. Громадяни виключаються з указаного списку, якщо вони були включені до нього необґрунтовано або втратили право позачергового одержання жилих приміщень. Виключення зі списку провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про включення громадянина до списку.

Також пунктом 27 Правил обліку № 470 передбачено, що громадяни виключаються із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, якщо вони були необгрунтовано включені до цих списків або втратили вказане право.

Як встановлено судом позивач 22 червня 1994 року був поставлений на облік для першочергового одержання житла при виконавчому комітеті Миронівської міської ради відповідно до статті 49 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент постановлення на облік, як працівник прокуратури.

Після звільнення з органів прокуратури позивач втратив право на першочергове одержання житлового приміщення як працівник прокуратури, тому його було виключено зі списків осіб на першочергове одержання житлових приміщень та включено до списків осіб, що потребують поліпшення житлових умов, загальної черги.

Правомірність дій посадових осіб Миронівської міської ради щодо виключення позивача зі списків осіб на першочергове одержання житлових приміщень та включення до списків осіб, загальної черги в межах даної справи не розглядається, позивачем такі дії окремо не оспорюються.

Відтак на момент включення позивача до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, у зв`зку з призначенням його на посаду судді та на момент звернення позивача до Богуславської міської ради з заявою від 2 липня 2021 року він перебував на квартирному обліку при виконавчому комітеті Миронівської міської ради на загальних підставах.

Судом встановлено, що позивач у зв`язку з призначенням на посаду судді з 19 червня 2008 року був постановлений на квартирний облік з сім`єю на пільгових умовах (позачергово) та включений до окремого списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житла.

З аналізу статей 43, 46 ЖК УРСР, пунктів 23, 27, 38, 39, 47 Правил обліку № 470 вбачається, що черговість одержання громадянами житла на загальних підставах (загальна черга) та на пільгових умовах (позачергово) є різними. В першому випадку така черговість визначається за часом взяття на облік, в другому - включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Позивача було включено до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, саме в зв`язку з його призначенням на посаду судді, інші підстави для включення позивача до такого списку на момент прийняття рішення Рокитнянською селищною радою та Богуславською міською радою про постановлення його на квартирний облік на пільгових умовах були відсутні.

Таким чином, як у Рокитнянської селищної ради, так і в Богуславської міської ради, станом на момент прийняття рішень про постановлення позивача з сім`єю на квартирний облік та включення до списків осіб першочергового одержання жилих приміщень, були відсутні підстави для врахування строку перебування його на квартирному обліку при виконавчому комітеті Миронівської міської ради.

Оскільки позивач набув права першочергового одержання жилого приміщення саме з набуттям статусу судді, включення його до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, саме з 19 червня 2008 року є правильним.

З огляду на викладене, суд вважає дії виконавчого комітету Богуславської міської ради щодо відмови позивачу у зміні періоду перебування на квартирній черзі у списках осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, правомірними.

Щодо посилання позивача на порушення статті 18 Закону України «Про звернення громадян» суд зазначає наступне.

Дійсно статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» передбачено права громадянина при розгляді його заяви чи скарги, зокрема право особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; право знайомитися з матеріалами перевірки; право подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; право бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; право користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 від 2 липня 2021 року вбачається, що єдиною підставою для внесення змін до окремого списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку ним зазначено наявність рішення виконавчого комітету Миронівської міської ради Київської області № 95 від 22 червня 1994 року. При цьому до заяви додано як вказане рішення, так і довідку Миронівської міської ради № 0249/1496 від 3 червня 2021 року, яка містить відомості про перебування позивача на квартирному обліку на загальних підставах.

Нормами статей 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

З аналізу вказаних норм вбачається, що право громадянина особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги, забезпечується обов`язком на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Відповідно до статті 40 Конституції України, кожному гарантовано право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально - економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до частини першої, четвертої статті 3 України «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

За правилом статті 12 вказаного Закону, дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, законами України «Про запобігання корупції», «Про виконавче провадження».

Таким чином, заява ОСОБА_1 від 2 липня 2021 року підпадає під сферу дії вказаного закону.

Статтею 15 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Нормами статей 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Посилання позивача на порушення виконавчим комітетом під час розгляду заяви позивача від 2 липня 2021 року абзацу третього пункту 19, абзацу третього пункту 20 Правил обліку № 470 суд вважає необгрунтованими, оскільки вказаними пунктами Правилами врегульовано порядок розгляду заяв про взяття на квартирний облік, а подана позивачем заява до таких заяв не належить.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на засідання житлової комісії запрошений не був. Про результати розгляду його заяви від 2 липня 2021 року житловою комісією в порушення вимог статті 15 Закону України «Про звернення громадян» не повідомлений.

Оскільки житловою комісією Богуславської міської ради було прийняте рішення рекомендувати органу місцевого самоврядування відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в питанні зміни періоду перебування на квартирному обліку, орган місцевого самоврядування для забезпечення прав заявника зобов`язаний був запросити його для участі у розгляді питання на засіданні виконавчого комітету з метою забезпечення права бути присутнім при розгляді заяви чи скарги та права особисто викласти власні аргументи на підтримання своєї заяви.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Право бути вислуханим під час розгляду його справи віднесено до одного з основних складових (принципів) адміністративної процедури.

Право бути почутим є складовою частиною принципу верховенства права. Суб`єкт владних повноважень повинен застосовувати його, приймаючи рішення, що матиме вплив на права, свободи чи інтереси особи, особливо, якщо це рішення може мати несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймають рішення, має право бути вислуханою суб`єктом владних повноважень: вона може наводити обставини та докази на їх підтвердження, правові аргументи тощо.

Разом з тим, сам по собі цей принцип не є формальним. Порушення права особи бути вислуханою, має наслідком протиправність ухваленого суб`єктом владних повноважень рішення, у тому разі, якщо особа мала повідомити інформацію чи надати пояснення.

Відповідно до п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» суд зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Як встановлено судом з матеріалів справи, заява ОСОБА_1 від 2 липня 2021 року не містить прохання про запрошення його на засідання відповідного органу.

Також з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду даного питання Богуславською міською радою було додатково витребувано копії документів, які знаходяться в справі квартирного обліку ОСОБА_1 та враховано дані вказаної квартирної справи під час прийняття рішення.

Інших доказів, які б могли вплинути на рішення органу місцевого самоврядування щодо зміни періоду перебування позивача на обліку для позачергового одержання житла позивачем під час розгляду справи не надано, нових обставин не наведено, а тому суд вважає, що під час розгляду питання комісією враховано всі обставини для прийняття відповідного рішення.

Порушення процедури прийняття вказаного оскаржуваного рішення, хоча і мало місце, проте само по собі не могло вплинути на його зміст.

Висновки за результатами розгляду

Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків.

Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог.

Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу засхисту змісту порушенного права.

Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником.

Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено протиправність рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області № 234/12 від 28 жовтня 2021 року в частині відмови ОСОБА_1 у зміні періоду перебування на квартирному обліку, а тому позовні вимоги про визнання незаконним та скасування вказаного рішення та зобов`язання Богуславської міської ради змінити дату включення ОСОБА_1 до окремого списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, з 19 червня 2008 року на 22 червня 1994 року з внесенням змін в облікові документи, не ґрунтуються на законі та не підтверджені матеріалами справи.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач є особою, яка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 9 статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов?язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: кімната під номером АДРЕСА_2 .

Відповідач:

Виконавчий комітет Богуславської міської ради, , адреса місцезнаходження: будинок під номером 40, вулиця Шевченка, місто Богуслав, Київська область.

Суддя Л.О. Капшук