Справа 206/4425/24
Провадження 2-о/206/571/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Плінської А.В.,

присяжних: Міненко Г.І., Бублейник Ю.Ю.

при секретареві Кобзарь Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку,

за участю:

прокурора Івах Н.А.,

представника заявника лікаря-психіатра ОСОБА_2 ,

особи, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_1 ,

його захисника Шкробота О.В.

ВСТАНОВИВ:

Представник Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Свої вимоги представник заявника обґрунтував тим, що ОСОБА_1 24 серпня 2024 року був госпіталізований до психіатричного стаціонару для лікування у зв`язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу - гострий поліморфний психотичний розлад, галюцинаторно-параноїдний синдром. На думку комісії лікарів, ОСОБА_1 є безпорадним і не може самостійно задовольнити основні життєві потреби, лікування можливе лише в умовах стаціонару.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження в режимі відеоконференції. Доручено Південно-Східному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити особі, стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію у психіатричний стаціонар без його згоди в примусовому порядку адвоката для здійснення представництва інтересів в суді за призначенням.

У судовому засіданні представник заявника лікар - психіатр підтримав заяву, прокурор не заперечував проти задоволення заяви.

Особа, стовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку- ОСОБА_1 пояснив, що лікуватись не буде, так як хоче до дому. В голові не його думки, в якій частині служить не пам`ятає, як і не пам`ятає про мови служби.

Його захисник заперечив щодо задоволення заяви.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

В судовому засіданні було встановлено, що 24 серпня 2024 року ОСОБА_1 був госпіталізований до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за направленням медичної служби військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу (діагноз): гострий поліморфний психотичний розлад, галюцинаторно-параноїдний синдром.

Згідно ч. ч. 2, 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

При обстеженні психічного стану в КП «ДБКЛПД» ДОР комісія лікарів виявила, що ОСОБА_1 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у зв`язку з чим: доступний формальному мовному контакту, оскільки залучається до розмови з підозрілістю, на більшість запитань відповідає не по темі бесіди, відволікається, робить вигляд, що розмовляє через рацію. Орієнтування у особистості збережене, приблизно вірне у часі та просторі. Зоровий контакт підтримує формально, погляд ворожий, наляканий. Відвертається, замовкає, до чогось прислухається, дивиться зі сторони в сторону. Судження не послідовні. Метушливий, намагається весь час кудись бігти. Напружений, підозрілий, ворожий, роздратований. Настрій знижений. Емоційно нестійкий. Поведінкою виявляє психопродуктивну симптоматику: відвертається, замовкає, до чогось прислухається. Висловлює маячні ідеї відношення, переслідування. У відділенні не може забезпечувати свої основні життєві потреби на рівні необхідному для життєдіяльності: відмовляється їсти, пити, купатися та переодягатися, спить у військовому взутті.

ОСОБА_1 поставлено діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії.

Лікар - психіатр підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, про необхідність проходження курсу лікування у стаціонарних умовах, адже при поступленні в лікарню ОСОБА_1 поводився неадекватно, кричав, кусався, відмовлявся їсти і пити, не дозволяє до себе торкатись, переодягнути.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року №2-рп/2016судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченомустаттею 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статями 29,55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

Враховуючи, що особа виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбаченіст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»для її госпіталізації до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди. Вищевказані обставини також підтверджуються поведінкою ОСОБА_1 під час судового розгляду, який постійно розмовляв по уявній рації чи телефоні, на запитання реагував на завжди, після чого знову повертався до уявних розмов скрутившись на стільці.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.

Керуючись ст.ст.2,5,10,212,259,263-265,268,339-342 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради (місцезнаходження 49115, м. Дніпро, вул. Бехтєрєва, 1) для надання психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди.

Роз`яснити, що заява фізичної особи або її законного представника про припинення надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути подана через три місяці з дня ухвалення рішення суду про госпіталізацію у примусовому порядку.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 28 серпня 2024 року.

Головуючий суддя А.В. Плінська

Присяжні: Г.І. Міненко

Ю.Ю. Бублейник