Справа № 509/639/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 рокуОвідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Козирського Є.С.

при секретарі - Лисенко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Вільямс» про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

08.02.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на наступні об`єкти нерухомого майна:

- квартиру АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2 , земельна ділянка 26/2 квартира №4/7/4).

- кладову (нежитлове приміщення) № 210 осн, розташовану за адресою АДРЕСА_3 (будівельна адреса: АДРЕСА_2 , земельна ділянка 26/2, кладова №4/7/к1).

- гаражне місце розрахунковою площею 15 кв.м., буд.номер №4/п13, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (будівельна адреса: АДРЕСА_2 , земельна ділянка 26/2).

Позивачка обґрунтовувала свій позов тим, що 23.11.2017 року між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний Кооператив «Вільямс» (надалі-Кооператив) та ОСОБА_1 був укладений Персональний меморандум асоційованого члена кооперативу №В/ від 23.11.2017 року (надалі-Меморандум).

13.09.2018 між ОК «ЖБК «ВІЛЬЯМС» та ОСОБА_1 було укладено додаток №В/-ОБ до Меморандуму, відповідно до якого було викладено п.1.1. у новій редакції, а саме: «Об`єкт будівництва - житловий(і) комплекс(и) з приміщеннями суспільного призначення на землях житлової та громадської забудови в 10 масиві ж/масиву «Дружний», с.Лиманка, Овідіопольського району Одеської області. Плановий строк прийняття в експлуатацію останньої частини Об єкту будівництва 4-й квартал 2020 р. Після прийняття Об`єкту будівництва, або його складової частини (черги пускового комплексу), до експлуатації, йому або його складовій частині присвоюється адреса, як новозбудованому об`єкту нерухомого майна, відповідним уповноваженим органом місцевого самоврядування.»

Разом із Меморандумом були укладені Інструктивні декларації до нього №В/4/7/4-П від 23.11.2017 р. (надалі - ІД №В/4/7/4-П від 23.11.2017 р.), №В/4/п13-Н від 13.12.2018 р. (надалі - ІД №В/4/п13-Н від 13.12.2018 р.), №В/4/7/к1-Н від 27.08.2018 р. (надалі ІД №В/4/7/к1-Н від 27.08.2018 р.), №В/2-8/9/6-Н від 13.09.2018 р.

Надалі на підставі заяви позивачки б/н від 17.02.2020 інструктивна декларація №В/2-8/9/6-Н від 13.09.2018 припинила дію. Замість неї було укладено нову інструктивну декларацію №В/2-7/5/2-Н від 17.02.2020, відповідно до якої позивачка з урахуванням раніше сплачених грошових коштів у розмірі 5226,42 доларів США зобов`язалась в строк до 28.12.2021 сплатити залишок грошових коштів у розмірі 19382,08 доларів США в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України, встановленому на дату платежу, за об`єкт нерухомості у вигляді квартири розрахунковою площею 63,1 кв.м, будівельний №2-7/5/2, розташовану на 5 поверсі в секції 2-7 в об`єкті будівництва.

Відповідно до п.1.1. Меморандуму, Об`єктом будівництва є житловий комплекс з об`єктами суспільного призначення за адресою: АДРЕСА_4 або житловий комплекс з об`єктами суспільного призначення за адресою: АДРЕСА_5 . Плановий строк прийняття в експлуатацію останньої частини Об`єкту будівництва 3-й квартал 2019 р.

Після прийняття Об`єкту будівництва, або його складової частини (черги пускового комплексу), до експлуатації, йому або його складовій частині присвоюється адреса, як новозбудованому об`єкту нерухомого майна, відповідним уповноваженим органом місцевого самоврядування.»

Позивачка посилається на те, що вона будучи членом ОК «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ВІЛЬЯМС» належним чином виконала свої обов`язки, передбачені Персональним меморандумом асоційованого члена кооперативу та Інструктивними деклараціями до нього, та сплатила в повному обсязі вступний внесок до кооперативу та пай за об`єкти нерухомості.

Проте, кооператив в свою чергу, належним чином не виконує свої обов`язки та після прийняття будинку в експлуатацію, присвоєння йому поштової адреси, - жодних документів на об`єкт нерухомості, передбачений Меморандумом та Інструктивними деклараціями ОСОБА_1 не надає, не здійснює жодних дій направлених на отримання позивачем таких документів, внаслідок чого вона не може зареєструвати за собою право власності на об`єкти нерухомості, і тому звернулась до суду з метою захисту своїх майнових прав.

11.02.2022 року ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області Жижка О.В. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

До суду надійшов відзив на позовну заяву адвоката Терицького В.О. в інтересах відповідача, відповідно до якого відповідач не погоджується із наведеними позивачем обставинами та правовими підставами позову, вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Свою позицію сторона відповідача обґрунтовує наступним. Членство у кооперативі поділяється на просте та асоційоване. Позивачка звернулась із письмовою заявою про вступ до кооперативу з отриманням статусу асоційованого члена кооперативу.

Вказана заява підписана позивачкою власноруч, в заяві позивач підтверджує факт ознайомлення із вимогами статуту кооперативу та свої зобов`язання додержуватися статуту кооперативу, виконувати рішення органів управління кооперативу, виконувати свої зобов`язання перед кооперативом, втому числі щодо сплати пайових, вступних, цільових та інших внесків. Її заява була акцептована Головою Правління Кооперативу.

Також 23.11.2017 року між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний Кооператив «Вільямс» та ОСОБА_1 був укладений Персональний меморандум асоційованого члена кооперативу №В/ від 23.11.2017 року разом з Інструктивними деклараціями до нього. Позивачка також сплатила вступний внесок та першу частину паю у відповідності до умов Меморандуму та декларацій.

В подальшому, 29.11.2017 року рішенням загальних зборів членів кооперативу затверджено рішення Голови Правління Кооперативу про прийняття ОСОБА_1 до складу асоційованих членів Кооперативу, позивачці видано посвідчення про асоційоване членство в кооперативі. Внаслідок чого, у позивачки з кооперативом виникли правовідносини щодо членства, та з`явилися відповідні зобов`язання.

Крім того, відповідач вказує, що позивачка була прийнята до складу асоційованих членів кооперативу з пільговими умовами, адже кооператив встановив відносини з урахуванням пільги на прохання ТОВ «ЦЕЛИ» (ліцензована будівельна організація) в тому числі і з позивачем.

Однак ТОВ «ЦЕЛИ» не почало виконувати для кооперативу підрядні роботи, а фінансова участь ОСОБА_1 та інших осіб працівників чи контрагентів (їх родичів або членів сімей), яким була надана пільга значно менша за участь інших асоційованих членів ОК «ЖБК «ВІЛЬЯМС», при рівних умовах забезпечення економічних, соціальних та інших потреб у нерухомості у відповідних ЖК.

Позивачці рішенням загальних зборів членів кооперативу від 17.01.2022 року та 18.01.2022 року, оформлених відповідними протоколами, кооперативом було встановлено Цільовий внесок фінансової участі у видатках Будівництва в розмірі 755033,92грн. та направлено відповідна вимога повідомлення вих. № 4 від 18.01.2022 року.

Фактично встановлений кооперативом цільовий внесок фінансової участі у видатках Будівництва дорівнює розміру пільги, яка була надана Кооперативом позивачці на момент її вступу в кооператив.

Відповідач звертає увагу, що позивачка добровільно як асоційований член кооперативу прийняла на себе зобов`язання додержуватися Статуту Кооперативу та виконувати рішення органів управління Кооперативу, що підтверджується його заявою про вступ та умовами персонального меморандуму асоційованого члена.

Однак незважаючи на це все, позивачка не виконала свого зобов`язання зі сплати цільового внеску фінансової участі у видатках Будівництва. Також позивачка, в Господарському суді Одеської області оскаржила Рішення Загальних Зборів Членів Кооперативу від 17.01.2022 року та 18.01.2022 року (Справа № 916/213/22).

Позивачка також не зверталась до кооперативу про отримання та підписання відкоригованих Інструктивних декларацій на відповідні Об`єкти нерухомості, що входять до складу об`єкту будівництва, який був прийнятий в експлуатацію. А тому, кооператив не порушив жодних взятих на себе зобов`язань визначених Статутом, Персональним меморандумом, Інструктивною декларацією чи законодавством України. І сама позивачка не надала жодного доказу порушення Кооперативом своїх зобов`язань, адже її посилання на те, що відповідач не підписав з ним свідоцтва про повернення паю, в результаті чого позивачка не може зареєструвати за собою право власності на об`єкти нерухомості, не відповідає дійсності, свідоцтво про повернення паю не є документом на підставі якого позивачка зможе зареєструвати за собою правовласті.

Загалом сторона відповідача у відзиві наголошує на тому, що вони зі свого боку не порушували жодних прав позивача, строки та умови виконання зобов`язання кооперативу по поверненню позивачу паю у майновому вигляді не настав. Саме зі сторони позивача є порушення, крім того правовідносини що склалися між ним и є корпоративними, а не цивільно-правовими.

26.09.2022 року було задоволено клопотання представника позивачки про витребування доказів, та витребувано від керівництва Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив Вільямс» належним чином засвідчену копію технічного паспорту 7го поверху та -1 поверху секції 4 багатоквартирного житлового комплексу з приміщеннями суспільного призначення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . (будівельна адреса: АДРЕСА_4 ).

В наступному, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 , справу було передано на автоматизований розподіл та прийнято в провадження суддею Гандзій Д.М.

04.09.2023 року ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду.

29 січня 2024 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області від відповідача надійшла заява про відвід судді Гандзій Д.М., оскільки є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, та є підставою для відводу у зв`язку з тим, що суддя проводив розгляд справи під час повітряної тривоги, проігнорувавши клопотання представниці відповідача про перенесення розгляду справи на іншу календарну дату у зв`язку із участю в інших судових процесах.

02.02.2024 р. ухвалою судді Овідіопольського районного суду в Одеській області Кочко В.К. було задоволено заяву представника відповідача ОК "ЖБК "Вільямс" - Чукітової В.В. про відвід судді Гандзія Д.М. по цивільній справі № 509/639/22 та передано справу на автоматизований розподіл справ.

22.02.2024 р. ухвалою судді Овідіопольського районного суду в Одеській області Козирського Є.С. справу було прийнято до його провадження та призначене підготовче судове засідання.

02.04.2024 р. ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання з`явився представник позивачки.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, при цьому надіслав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Суд зауважує, що представник відповідача вже вдруге подає клопотання про відкладення розгляду справи на стадії судових дебатів.

Відповідно доч.1 ст 240 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу, а саме: суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки поважність причин неявки сторони відповідача судом не встановлена, а відповідач реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в відзиві на позові, його представник також приймав участь у справі, де вже надавав усі необхідні пояснення по справі, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, спір підлягає вирішенню по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Тому розгляд судом справи у відсутності предсавника відповідача при таких обставинах не є порушенням прав сторони щодо забезпечення участі в судовому засіданні і доступі до правосуддя. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 361/8331/18.

Крім того, суд звертає увагу, що кожна дата судового засідання погоджувалася зі сторонами, вони заздалегідь знали про необхідність участі у розгляді даної справи.

Також, слід зазначити що розгляд справи триває вже більше двох років, склад суду змінювався тричі.

За наведених обставин, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

23.11.2017 року між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний Кооператив «Вільямс» (надалі-Кооператив) та ОСОБА_1 був укладений Персональний меморандум асоційованого члена кооперативу №В/ від 23.11.2017 року (надалі-Меморандум).

Відповідно до п.2.1. Меморандуму, він був складений ОСОБА_1 , як Асоційованим членом та ОК «ЖБК «Вільямс»», як Кооперативом з метою визначення умов та порядку реалізації майнових прав та немайнових правовідносин, що виникають між Асоційованим членом та Кооперативом з приводу: набуття та припинення асоційованого членства у Кооперативі; виконання Асоційованим членом своїх зобов`язань перед кооперативом щодо сплати (внесення) Вступного внеску та Паю, отримання Асоційованим членом свого Паю у майновому вигляді; виконання Асоційованим членом своїх зобов`язань відповідно до Статуту кооперативу, виконання Кооперативом своїх зобов`язань перед Асоційованим членом з приводу повернення йому його Паю у майновому вигляді; виконання Кооперативом своїх зобов`язань відповідно до Статуту перед Асоційованим членом.

Відповідно до п.1.1. Меморандуму, Об`єктом будівництва є житловий комплекс з об`єктами суспільного призначення за адресою: АДРЕСА_4 або житловий комплекс з об`єктами суспільного призначення за адресою: АДРЕСА_5 . Плановий строк прийняття в експлуатацію останньої частини Об`єкту будівництва 3-й квартал 2019 р. Після прийняття Об`єкту будівництва, або його складової частини (черги пускового комплексу), до експлуатації, йому або його складовій частині присвоюється адреса,як новозбудованому об`єкту нерухомого майна, відповідним уповноваженим органом місцевого самоврядування.»

В свою чергу, відповідно до п.1.2. Меморандуму, Об`єкт нерухомості квартира(-и) та/або нежитлове(-і) приміщення, розташована(-е, -і) в Об`єкті будівництва, право на яку (-е,-і) передається Асоційованому члену, як результат повернення у майновому вигляді його грошового паю у повному обсязі (після прийняття в експлуатацію всіх складових частин Об`єкту будівництва, в яких розташовані ці об`єкти) в порядку, передбаченому ПМ та всіма діючими додатками до нього (Інструктивні декларації та інше).

Згідно п.1.5. Меморандуму, Інструктивна декларація або ІД обов`язків додаток до цього ПМ та його невід`ємна частина, яка містить індивідуальні технічні та вартісні характеристики одного окремого Об`єкту нерухомості, що входить до складу Пайового пулу, порядок внесення Асоційованим членом частин грошового паю, інших внесків відносно цього Об`єкту нерухомості та інших умов, що стосуються цього Об`єкту нерухомості. На кожний Об`єкт нерухомості складається окрема ІД. Кількість ІД дорівнює кількості Об`єктів нерухомості, що входять до складу Пайового пулу. До ІД можуть вноситися зміни в порядку, передбаченому ПМ.

Відповідно до п. 2.2. Меморандуму, Інструктивна декларація є невід`ємною та складовою частиною цього Меморандуму, що визначає умови та порядок реалізації майнових правовідносин між Асоційованими членами та Кооперативом з приводу внесення та повернення Паю. Порушення умов ІД є порушенням умов ПМ.

Таким чином, між ОК «Житлово-будівельний кооператив «Вільямс» та ОСОБА_1 був укладений змішаний за своєю правовою природою договір з елементами договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкти нерухомості, вказаний договір укладено сторонами з певною економічною метою, якої вони мали досягти внаслідок його виконання, дотримуючись принципу добросовісності, розумності і справедливості, визначеного у статтях 3, 509 ЦК України. Такою метою було отримання ОСОБА_1 у власність об`єктів нерухомості, а сторони договору повинні були діяти у відповідності до цієї мети.

Пунктом 4.1. Меморандуму було передбачено зобов`язання ОСОБА_1 сплатити вступний внесок у розмірі 1500 гривень в строк до 30.11.2017 р.

На виконання цього пункту Меморандуму, ОСОБА_1 сплатила вступний внесок, що підтверджується платіжним дорученням №3456731 від 29.11.2017 р.

13.09.2018 р. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено додаток №В/-ОБ до Меморандуму, відповідно до якого було викладено п.1.1. у новій редакції, а саме: «Об`єкт будівництва - житловий(і) комплекс(и) з приміщеннями суспільного призначення на землях житлової та громадської забудови в 10 масиві ж/масиву «Дружний», с.Лиманка, Овідіопольського району Одеської області. Плановий строк прийняття в експлуатацію останньої частини Об`єкту будівництва 4-й квартал 2020 р. Після прийняття Об`єкту будівництва, або його складової частини (черги пускового комплексу), до експлуатації, йому або його складовій частині присвоюється адреса, як новозбудованому об`єкту нерухомого майна, відповідним уповноваженим органом місцевого самоврядування.»

На виконання умов Меморандуму щодо набуття майнових прав на об`єкти нерухомості, між сторонами було укладено низку Інструктивних декларацій.

Відповідно до умов ІД №В/4/7/4-П від 23.11.2017 р. ОСОБА_1 зобов`язалась строком до 30.08.2019 р. сплатити грошові кошти у розмірі 26 499,60 дол.США в гривневому еквіваленті за об`єкт нерухомості у вигляді квартири розрахунковою площею 73,61 кв.м., буд. №4/7/4, розташовану на 7-му поверсі в секції 4 в Об`єкті будівництва, зазначеному в п.1.1. Меморандуму.

На виконання умов Меморандуму та ІД №В/4/7/4-П від 23.11.2017 р. ОСОБА_1 сплатила у повному обсязі грошові кошти у розмірі 26 499,60 дол.США, що підтверджується платіжними дорученнями № 3638298 від 29.01.2018 р. на суму 77 372,23 грн., №3456734 від 29.11.2017 р. на суму 178 023,16 грн., № 3882680 від 18.04.2018 р. на суму 70 689, 54 грн., №4171837 від 10.07.2018 р. на суму 71141,82 грн, № 4530936 від 10.10.2018 р. на суму 76106,03 грн, квитанціями №19-1441Т/1 від 29.01.2019 р. на суму 75316,44 грн., №47-1441В/1 від 11.07.2019 р. на суму 92 870,20 грн, №28-1441В/1 від 11.03.2019 р. на суму 71 520 грн. та повідомленням Кооперативу від 18.12.2019 р.

Відповідно до умов ІД №В/4/п13-Н від 13.12.2018 р. ОСОБА_1 зобов`язалась строком до 31.12.2018 р. сплатити грошові кошти у розмірі 2000 дол.США в гривневому еквіваленті за об`єкт нерухомості у вигляді гаражного місця розрахунковою площею 15 кв.м., буд. №4/п13 розташоване на -1 поверсі в секції 4 в Об`єкті будівництва, зазначеному в п.1.1. Меморандуму.

На виконання умов Меморандуму та ІД №В/4/п13-Н від 13.12.2018 р. ОСОБА_1 сплатила у повному обсязі грошові кошти у розмірі 2000 дол.США, що підтверджується платіжним дорученням №4687548 від 18.12.2018 р. на суму 55 772,16 грн. та повідомленням Кооперативу від 27.12.2018 р.

Відповідно до умов ІД №В/4/7/к1-Н від 27.08.2018 р. ОСОБА_1 зобов`язалась строком до 31.08.2018 р. сплатити грошові кошти у розмірі 1890 дол.США в гривневому еквіваленті за об`єкт нерухомості у вигляді кладової розрахунковою площею 3,78 кв.м., буд. №4/7/к1 розташоване на 7 поверсі в секції 4 в Об`єкті будівництва, зазначеному в п.1.1. Меморандуму.

На виконання умов Меморандуму та ІД №В/4/7/к1-Н від 27.08.2018 р. ОСОБА_1 сплатила у повному обсязі грошові кошти у розмірі 1890 дол.США, що підтверджується квитанцією №55-144U/1 від 30.08.2018 р. на суму 53 140, 05 грн. та повідомленням Кооперативу від 08.01.2019 р.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_1 будучи членом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний Кооператив «Вільямс» належним чином виконала свої обов`язки, передбачені Персональним меморандумом асоційованого члена кооперативу №В/ від 23.11.2017 року, та інструктивними деклараціями до нього, та сплатила в повному обсязі вступний внесок до Кооперативу та Пай за об`єкти нерухомості.

27.07.2021 р. на підставі Сертифікату готовности ІУ71 від 27.07.2021 р., секція 4 в будинку, передбаченому в Меморандумі була прийнята в експлуатацію, а відтак, об`єкти нерухомості, за які ОСОБА_1 сплатила грошові кошти відповідно до ІД №В/4/7/4-П від 23.11.2017 р., №В/4/п13-Н від 13.12.2018 р., №В/4/7/к1-Н від 27.08.2018 р. також прийняті в експлуатацію, в результаті чого право власності на дані об`єкти нерухомості підлягає реєстрації за ОСОБА_1

31.08.2021 р. на підставі рішення виконкому Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області №293 будинку, передбаченому в Меморандумі, а саме секції 4 була присвоєна адреса: АДРЕСА_6 .

В наступному, 14.09.2021 р. підставі рішення виконкому Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області №316 будинку, передбаченому в Меморандумі, а саме секції 4 була присвоєна адреса: АДРЕСА_3 .

В результаті чого квартирі за будівельним номером №4/7/4 було присвоєно номер 59, а кладовій за будівельним номером №4/7/к1 присвоєно номер 210 осн.

Однак, Кооператив в свою чергу належним чином не виконав свої обов`язки передбачені Меморандумом та після прийняття будинку в експлуатацію, присвоєння йому поштової адреси, жодних документів на об`єкти нерухомості, передбачені ІД №В/4/7/4-П від 23.11.2017 р., ІД №В/4/п13-Н від 13.12.2018 р., ІД №В/4/7/к1-Н від 27.08.2018 р. ОСОБА_1 не надає, та не здійснює жодних дій направлених на отримання ОСОБА_1 таких документів, внаслідок чого остання не може зареєструвати за собою право власності на ці об`єкти, а відтак, з метою захисту своїх майнових прав, змушена звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності, зважаючи на наступне.

Відповідно до п.6.1. Меморандуму протягом 30 (тридцяти) робочих днів з моменту отримання від відповідних органів державної влади та місцевого самоврядування документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва (його складової частини) та присвоєння Об`єкту будівництва (його складовій частині) адреси, як новозбудованому об`єкту нерухомого майна, Кооператив зобов`язаний повідомити про це Асоційованого члена Кооперативу за телефоном або поштою (надалі «Повідомлення»),

Відповідно до п.6.2 Меморандуму протягом 15 робочих днів від дати виплати Асоційованим членом свого грошового Паю в повному обсязі за всіма відкоригованими Інструктивними деклараціями за всіма Об`єктами нерухомості, що входять до складу Пайового пулу, Кооператив зобов`язується повернути (передати) Асоційованому члену, а Асоційований член зобов`язується прийняти від Кооперативу Пай у майновому вигляді,- про що складається Свідоцтво про повернення Паю, яке підписується Асоційованим членом та Кооперативом (надалі «Свідоцтво») Пай може повертатися у майновому вигляді Асоційованому члену повністю, або частинами, кількість яких відповідає кількості Об`єктів нерухомості, що входять до складу Пайового пулу, про що складається окреме Свідоцтво. Пай вважається повернутим Асоційованому члену в повному обсязі, коли йому повернуті всі частини Паю, про що складені відповідні Свідоцтва.

Пунктом 6.4 передбачено : протягом 15 робочих днів від дати виплати асоційованим членом свого грошового паю в повному обсязі за всіма відкоригованими Інструктивними деклараціями за всіма об`єктами нерухомості, що входять до складу пайового пулу, кооператив зобов`язується повернути (передати) асоційованому члену, а асоційований член зобов`язується прийняти від кооперативу пай у майновому вигляді, про що складається свідоцтво про повернення паю, яке підписується асоційованим членом та кооперативом.

У свідоцтві відображається факт повернення кооперативом асоційованому члену його паю (його частини) у майновому вигляді, який є власністю асоційованого члена, та одночасно , є його правом на всі об`єкти нерухомості, які входять до складу пайового пулу, що надає право асоційованому члену на подачу документів для державної реєстрації права власності на відповідні об`єкти нерухомості, а також факт отримання асоційованим членом від кооперативу документів за переліком, які підтверджують право асоційованого члена на подачу документів для державної реєстрації його права власності на відповідні об`єкти нерухомості, які входять до складу пайового пулу, в порядку, передбаченому чинним законодавством України.(п.6.5).

Відповідно до п.8.1.2 Кооператив зобов`язаний:належним чином виконувати свої зобов`язання, що виникают із умов цього ПМ (в т.ч. його невід`ємних частин), незалежно від того, в якому розділі вони викладені.

Проте, в порушення вишевикладених умов Меморандуму, Кооператив не підписав з ОСОБА_1 свідоцтва про повернення Паю, в результаті чого ОСОБА_1 не може зареєструвати за собою право власності на об`єкти нерухомості.

У загальних положеннях про зобов`язання передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також наголошено про необхідність виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

У частині першій статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 655,656 ЦК України задоговором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом положень статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Частиною 2 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Позивачка підтвердила належними доказами, що вона свої зобов`язання за договором виконала та сплатила грошовий пай в повному обсязі.

Також суд враховує, що фактично спір виник у зв`язку з невизнанням відповідачем визначеного у зазначених вище персональному меморандумі та інструктивній декларації розміру внесків у будівництво квартири, а також з необхідністю додаткової сплати позивачем пайового внеску у розмірі, встановленому рішенням загальних зборів членів кооперативу від 18 січня 2022 року (755033,92грн).

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25 січня 2023 року та постановою Верховного Суду від 28 березня 2023 року у справі № 916/213/22, позов ОСОБА_1 до ОК «ЖБК «Вільямс» про визнання недійсним та скасування рішень загальних зборів членів обслуговуючого кооперативу було задоволено частково. Визнано недійсним рішення загальних зборів членів ОК «ЖБК «Вільямс» від 18 січня 2022 року.

Судами у справі № 916/213/22 встановлено, що оспорюване рішення загальних зборів членів ОК «ЖБК «Вільямс» від 18 січня 2022 року порушує права позивачки, адже відповідач фактично цим рішенням встановив додаткове фінансове навантаження позивачу з метою доведення розміру внесеного останнім паю до ринкової вартості об`єкта нерухомості, що склалася на момент набуття позивачем членства у кооперативі. Встановлення такого внеску позивачу не може вважатися справедливим в контексті встановлених судом обставин щодо повної сплати позивачем грошового паю за об`єкт нерухомості, і навпаки у разі несплати ним ЦВФУБ за спірним рішенням - припинення членства у кооперативі, що позбавляє права на отримання об`єкту нерухомості.

Крім того, Верховним Судом у справі № 916/213/22 було надано оцінку доводам ОК «ЖБК «Вільямс» щодо права кооперативу на встановлення цільових внесків та обов`язку асоційованого члена додержуватися та виконувати рішення органів управління кооперативу.

Так, Верховним Судом було зазначено, що нерівні умови, у яких перебувають асоційовані члени та члени з вирішальним голосом у ОК «ЖБК «Вільямс», дають останнім можливість встановлювати асоційованим членам на власний розсуд, зокрема, додаткові цільові внески у будь-яких розмірах, що не мають під собою обґрунтування щодо їх правомірності, розміру та дійсної мети, дають можливість зловживати суб`єктивним правом, що є неприпустимим у цивільних правовідносинах. Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо необхідності застосування до спірних правовідносин статті 13 ЦК України, з огляду на те, що встановлення розміру цільового внеску для ОСОБА_1 було безпідставним і мало несправедливий дискримінаційний характер. Водночас зауважено, що кооператив не позбавлений можливості ухвалювати рішення про встановлення цільових внесків для асоційованих членів, яке ґрунтується на принципах розумності, справедливості та є економічно обґрунтованим, не допускаючи дискримінації окремих членів, зокрема асоційованих.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).

Щодо доводів касаційної скарги про неналежність обраного позивачем способу захисту його прав суд зауважує наступне.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 цієї Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (зазначений правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 01 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 01 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36), від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункт 31)).

Згідно з положеннями пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною другою статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

У постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16979/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у випадку оспорювання чи невизнання за інвестором, який виконав умови договору інвестування, первісного права власності на новостворений об`єкт інвестування, введений в експлуатацію, ефективним способом захисту такого права є визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України.

Встановивши, що позивачка належним чином виконав умови персонального меморандуму асоційованого члена, а відповідач не визнав права позивача на спірну квартиру, не надав необхідних документів для реєстрації права власності, суд дійшов висновку, що за обставин цієї справи позов про визнання права власності на об`єкт нерухомості, визначений в інструктивній декларації і введений в експлуатацію, що не заперечується відповідачем та додатково встановлено судами при розгляді справи № 916/213/22, є належним та ефективним способом захисту його порушених прав.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивачка заперечує виконання відповідачем вимог п.п 6.1. п. 6 меморандуму щодо його повідомлення про прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію та присвоєння адреси, а відповідач, у порушення вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, не надав суду відповідних доказів на спростування твердження позивача, як і не надав останньому для підписання відкоригованої Інструктивної декларації, оскільки саме кооператив готує їх тексти, а не навпаки, та свідоцтво про повернення паю. Натомість, кооператив, поза межами встановленого у меморандумі строку п.п.6.1,6.2., направив позивачу вимогу від 18.01.2022 року про необхідність сплати цільового.

Сплата вказаного цільового внеску не була передбачена меморандумом та Інструктивною декларацією, укладеними сторонами, а рішення загальних зборів членів кооперативу від 18.01.2022 року, яким було встановлено необхідність сплати асоційованим членам кооперативу вказаного внеску, за позовом ОСОБА_1 у справі № 916/213/22, скасовано, та встановлено, що встановлений рішенням відповідача позивачці цільовий внесок є необґрунтованим.

Суд дійшов висновку, що порушені права ОСОБА_1 на майно підлягають захисту, обраний ним спосіб є ефективним., оскільки відповідач не визнає прав власності позивачки на спірну об`єкти нерухомості, не надає необхідних документів для реєстрації права власності, про що виснував Верховний Суд у своїх постановах.

Посилання представника відповідача на те, що даний спір є корпоративним, не ґрунтується на законі, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Закон України від 15 грудня 2006 року N 483-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів» відніс до підвідомчості господарських судів справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Стаття 20 Господарського процесуального кодексу України визначає юрисдикцію господарських судів: справи у спорах, що виникають із корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Критеріями визначення юрисдикції спору (корпоративний це спір або спір про право цивільне) визнаються:

а) характер спірних правовідносин - корпоративні відносини мають бути пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням юридичної особи корпоративного типу, набуттям, здійсненням та припиненням корпоративних прав як різновиду суб`єктивних цивільних прав; а цивільні - із захистом цивільного права;

б) суб`єктний склад сторін - сторонами спору є юридична особа корпоративного типу, її учасники (засновники, акціонери, члени), у тому числі учасник, який вибув (носій корпоративних прав), посадова особа; чи особа не має у цій юридичній особі корпоративних прав;

в) предмет спору - захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, порушеного певними діями (бездіяльністю) у процесі створення, діяльності, управління або припинення юридичної особи корпоративного типу, набуття, здійснення або припинення корпоративних прав та обов`язків учасників (засновників, акціонерів, членів) такої юридичної особи, чи захист цивільних прав і інтересів, що випливають з інших цивільних правовідносин, зокрема правовідносин інвестування або споживчих правовідносин.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 750/319/18, у якій суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо цивільно-правового характеру спору, який виник у зв`язку з виконанням умов кооперативних договорів про внесення пайових внесків та отримання у власність побудованого кооперативом житла. Зазначено, що з урахуванням дійсного змісту правовідносин між сторонами назва грошових коштів пайовими внесками, а договорів - кооперативними на їх інвестиційну природу не впливає. З огляду на те, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань за договорами будівництва нерухомості за кошти замовника, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та / або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (статі 2, 23 Закону України «Про кооперацію»).

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про кооперацію» та частини першої статті 99 ГК України одними з основних прав члена кооперативу є участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах.

Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

У кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу - це фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу (стаття 14 Закону України «Про кооперацію»).

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 750/319/18, системний аналіз Закону України «Про кооперацію», статті 167 ГК України (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) та статті 96-1 ЦК України дає підстави для висновку, що асоційований член обслуговуючого кооперативу не наділений правомочностями, які б у повному обсязі відповідали ознакам корпоративних прав, а спори між ним та кооперативом не є такими, що виникають з корпоративних відносин.

За таких обставин спори між асоційованим членом обслуговуючого кооперативу і таким кооперативом щодо сплати пайових внесків, визначених кооперативними договорами, не пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності цього кооперативу, тобто з корпоративними відносинами.

Отже, такі спори слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Ураховуючи, що спір у справі, яка переглядається, стосується порядку виконання кооперативом персонального меморандуму, укладеного з його асоційованим членом, зокрема у частині передачі ним у власність об`єкту нерухомості, що відповідає характеру правовідносин з виконання зобов`язань за договорами інвестування у будівництво нерухомості, правильними слід визнати висновки суду апеляційної інстанції щодо цивільно-правового характеру спору.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Вільямс» про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на наступні об`єкти нерухомого майна:

- квартиру АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_7 );

- кладову (нежитлове приміщення) № 210 осн, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 (будівельна адреса: АДРЕСА_4 , кладова №4/7/к1);

- гаражне місце розрахунковою площею 15 кв.м., буд.номер №4/п13, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (будівельна адреса: АДРЕСА_4 ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 30.08.2024 року.

Суддя: Є. С. Козирський