1Справа № 335/9932/24 2/335/3401/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Мінаєв М.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

03.09.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її батька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов поданий за місцезнаходженням відповідача Запорізької міської ради.

Як випливає із змісту позовної заяви, позовні вимоги стосуються захисту прав позивача на спадкове майно, до складу якого входять два об`єкта нерухомого майна: квартира за адресою АДРЕСА_1 , та частка будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як випливає з правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. При цьому Велика Палата Верховного Суду визнала правильною попередню усталену практику судів щодо віднесення спорів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до спорів з приводу нерухомого майна, в тому числі позиції, викладені, наприклад, у пункті 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», а також в подальшому Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 25 лютого 2018 року у справі № 201/12876/17 та від 11 липня 2019 року у справі № 426/7217/18.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною 1ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч.1 ЦПК України).

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Оскільки обидва об`єкти нерухомості, з приводу спадкових прав на які поданий позов, не знаходяться на території Вознесенівського району м. Запоріжжя (квартира по АДРЕСА_3 ), справа за цим позовом не є підсудною Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вирішуючи питання про суд, до територіальної юрисдикції якого належить справа за позовом ОСОБА_1 , суддя бере до уваги, що, хоча матеріали позовної заяви не містять конкретних відомостей про вартість кожного з об`єктів нерухомого спадкового майна, вартість цілого об`єкта нерухомості (квартири) є явно вищою за вартість половини іншого об`єкта нерухомості (будинку), а тому наявні підстави для передання справи до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 31, 259-261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Цивільну справу № 335/9932/24 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - передати за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, але може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя М.М. Мінаєв