Справа № 296/7945/24
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову у відкритті провадження у справі

02 вересня 2024 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Пилипюк Лілія Миколаївна, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів,

у с т а н о в и л а:

29 серпня 2024 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів. У вказаній позовній заяві ОСОБА_1 просить: прийняти до розгляду її позовну заяву про судовий захист цивільних прав та інтересів, порушених Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області вчиненням незаконних рішень, дій чи бездіяльності; розглядати позовну заяву за правилами цивільного судочинства; визнати незаконним рішення, дії чи бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області; прийняти пояснення стосовно відшкодування моральної шкоди, заподіяної Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області внаслідок вчинення 27 випадків незаконних дій чи бездіяльності; прийняти пояснення щодо розміру моральної шкоди та відшкодувати моральну шкоду за вчинення 27 випадків незаконних рішень, дій чи бездіяльності в сумі 250 000 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем допущено 27 випадків порушення законодавства та її прав, а саме: відповідач видав їй акт обстеження земельної ділянки поганої якості, обстеження земельної ділянки проведено з порушенням строку, їй незаконно відмовлено у праві брати участь в обстеженні земельної ділянки, в акті обстеження земельної ділянки не зазначені певні відомості, обстеження земельної ділянки проведено з істотними порушеннями законодавства, в акт обстеження земельної ділянки певні відомості внесені незаконно та ін.

Відповідно до ч.1 ст.187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви приходжу до висновку, що у відкритті провадження слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Європейський суд з прав людини зазначає, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № № 29458/04 і 29465/0, пункт 24).

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 712/9272/17, провадження № 14-345цс19).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Установлено, що 22 липня 2021 року ОСОБА_1 подала до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області дві заяви, у якій просила здійснити обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , «під будівництво» та «під садівництво», яку бажає отримати ОСОБА_1 . Вимога 2 - обов`язкова участь ОСОБА_1 у проведенні обстеження. Вимога 3 надати правовий аналіз документів, отриманих під час проведення обстеження земельної ділянки та документів, наданих ОСОБА_1 додатково під час проведення обстеження. Крім того, до матеріалів справи позивач додає копію заяви від 22 липня 2021 року, адресовану ГУ Держгеокадастру у Житомирській області з вимогами здійснити обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , проведення обстеження земельної ділянки ОСОБА_1 просить проводити з її обов`язковою участю та після проведення обстеження земельних ділянок за адрнесами: АДРЕСА_3 , самовільне будівництво 210 гаражів, по АДРЕСА_1 під садівництво та під житлове будівництво.

Відповідно до актів обстеження земельних ділянок № 994-ДК, № 995-ДК та № 996-ДК 18 січня 2022 року Держгеокадастру у Житомирській області проведено обстеження земельних ділянок.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 КАС України).

Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства (частина п`ята статті 21 КАС України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 280/179/19 (провадження № 14-567цс19) вказано, що:

«при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи, яка має розглядатись у порядку адміністративної юрисдикції, є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. З аналізу наведених процесуальних норм убачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин. Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, яке підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть у тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Якщо особа звертається до відповідних органів із заявою для отримання у користування вільної земельної ділянки, за результатами розгляду якої ці органи приймають відповідні рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду. Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Верховний Суд вже викладав висновок щодо суб`єктної юрисдикції у спорах за подібних правовідносин, у яких одним із учасників є суб`єкт владних повноважень. Зокрема, такий висновок викладений в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 536/233/16-ц (провадження № 14-5 зц 18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 820/4149/17 (провадження№ 11-759 апп 18), від 11 вересня 2019 року у справі № 280/191/19 (провадження № 14-377цс19) і від 04 березня 2020 року у справі № 280/174/19 (провадження № 509цс19) та у справі № 296/3870/19 (провадження № 14-532цс19). У наведених постановах Велика Палата Верховного Суду зазначила, що завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (частина перша статті 2 КАС України)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 180/1560/16-а (провадження № 11-1123апп19) зазначено, що «за правилами частини другої статті 21 КАС вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства. Отже, адміністративні суди можуть розглядати вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. В іншому випадку спірні відносини з приводу відшкодування шкоди мають приватноправовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції».

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просить визнати незаконними дії ГУ Держгеокадастру при здійсненні своїх повноважень при розгляді її заяв від 22 липня 2021 року про здійснення обстеження земельних ділянок, посилалась на порушення строків і процедури їх розгляду. При розгляді цієї справи дослідженню підлягає правомірність дій відповідача як суб`єкта владних повноважень при здійсненні обстеження земельних ділянок та розгляду заяв ОСОБА_1 . При цьому, такі обставини не пов`язані з визнанням права власності на земельну ділянку, оспорюванням права власності інших осіб, про наявність існуючого речового права позивача або інших осіб на земельну ділянку в позовній заяві не зазначено.

Таким чином, законність вказаних у позовній заяві дій ГУ Держгеокадастру підлягає перевірці адміністративним судом, а вирішення питання про відшкодування моральної шкоди залежить від їх оцінки судом. Тому цей спір не має ознак приватноправового та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, спір у даній справі є публічно-правовим та підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наявність підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и ла :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів.

Роз`яснити позивачу, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства Житомирським окружним адміністративним судом (вул. Мала Бердичівська, 23, м. Житомир, 10014).

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом із позовною заявою та доданими до неї документами, надіслати особі, яка її подала. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК