Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5487/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2024 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Левко Т.Ю.,

секретар судового засідання Роман К.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Виконавчий комітет Виноградівської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Виконавчий комітет Виноградівської міської ради.

Вимоги заяви мотивовані тим, що заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини (дочки) - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час сімейні стосунки між заявником та матір`ю дитини припинено. Рішенням Виноградівського районного суду від 18.09.2019 року у справі № 299/2012/19 шлюб між ними припинено. На даний час ОСОБА_3 проживає разом з заявником, оскільки перебування дитини разом з матір`ю не відповідає її інтересам, має негативний вплив на виховання та розвиток дитини. ОСОБА_3 не забезпечується постійним материнським доглядом. ОСОБА_2 не проявляє належної турботи про власну дочку, не приймає участь у вихованні дочки. Фактично ОСОБА_2 не виявляє заінтересованості в подальшій долі спільної дочки, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток в необхідному обсязі, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання дитини; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини. Фактично створились умови, які шкодять інтересам дитини. За таких умов, заявник як батько, повинен повноцінно забезпечити добробут власної дочки, нівелювати наслідки пагубної поведінки матері. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.06.2024 року у справі № 299/2900/24 було визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 та було залишено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні та самостійному вихованні батька, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 . Заявник вказує, що має повну можливість забезпечити дитині належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дочки, дати освіту та добробут. Адже за будь-яких умов дитина потребує обов`язкового батьківського піклування, яке має бути постійним та системним, не обмежуватись мінімальним утримуванням дитини. Однак стабільні умови проживання дитини обмежуються поведінкою матері дитини. У більшості випадків розгляд питань виховання дочки, що потребують спільного рішення обох батьків, умисно ігноруються ОСОБА_2 та мають наслідком виникнення конфліктних ситуацій. За таких обставин, щоб не допустити психологічного травмування дитини, забезпечити її інтересів, заявник, як батько, має на меті визначити пріоритетний статус у вихованні дитини.

Встановлення юридичного факту самостійного виховання та утримання дитини необхідно заявнику для реалізації соціальних цілей як одинокому батьку, захисту та реалізації інтересів дочки без необхідності щоразу звертатись до матері для отримання її згоди, в тому числі щодо переміщення, на здійснення лікування та навчання. Заявнику необхідно мати можливість та повноваження одноосібно звертатись до державних закладів та установ від імені та в інтересах дитини.

Заявник ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про задоволення вимог заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання вимог заявника.

Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Виноградівської міської ради будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з ОСОБА_2 заявник перебував у зареєстрованому шлюбі.

В даному шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сімейне життя не склалося і рішенням Виноградівського районного суду від 18.09.2019 року у справі № 299/2012/19 шлюб між ними розірвано.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.06.2024 року у справі № 299/2900/24 визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 та було залишено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні та самостійному вихованні батька, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 .

Мати дитини ОСОБА_2 не виявляє заінтересованості в подальшій долі дочки, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток в необхідному обсязі, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання дитини; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини.

Заявник ОСОБА_1 являється єдиним піклувальником малолітньої дочки , який здійснює за нею самостійно постійний догляд, якого вона потребує, оскільки є неповнолітньою дитиною, самостійно здійснює її утримання та виховання. Фактично заявник є одиноким батьком, що самостійно виховує власну дитину.

Через військову агресію Російської Федерації на території України, для здійснення заходів щодо лікування дитини, оздоровлення, безперешкодного переміщення з дочкою по країні та за її межі, можливу зміну місця мешкання та розвитку в безпечних умовах, заявнику необхідно встановити факт, що він самостійно виховує та самостійно утримує свою неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції Українизвернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

До правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України та Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з пунктом 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини не суперечить законодавству і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та має для заявника юридичне значення.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі № 363/214/17-ц від 22.08.2018 року, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З вищенаведеного вбачається, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника та можливість безперешкодної реалізації його особистих прав. Встановлення факту перебування малолітньої дитинина особистому вихованні і утриманні заявника потрібно з метою захисту прав та інтересів його дитини та прав заявника як батька, у тому числі, вільного переміщення заявника, тощо. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

Судом встановлено, що дана справа не пов`язана з вирішенням спору про право. Беззаперечно встановлено, що заявник самостійно виховує та утримує малолітню дитину, а тому заявлені вимоги є підставними в повній мірі та такі, що підтверджуються належними доказами і відповідають якнайкращим інтересам дитини.

Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника юридичні наслідки, іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, суд вважає доведеним той факт, що заявник самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину, а тому вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст. ст. 315, 317 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву - задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 самостійно виховує та утримує дитину (дочку) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. Ю. Левко