Дата документу 29.08.2024
Справа № 334/6927/24
Провадження № 2/334/2820/24
УХВАЛА

про направлення справи за підсудністю

29 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення втраченої власності, -

ВСТАНОВИЛА:

28.08.2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про повернення втраченої власності.

В позові позивач вказала, що предметом спору є незаконне відчуження квартири через недостовірно надану інформацію, введення в оману та присвоєння власності позивача, яку він мав і там мешкав з 2002 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Прохала повернути втрачену власність або кошти на рахунок вартість сплачених коштів відповідачу в розмірі 23500 доларів, які вона сплатила 28.08.2017 року ОСОБА_2 через приватного нотаріуса, зареєстрованого за №990, посвідченого ОСОБА_3 .

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено, що даний позов поданий з порушенням правил підсудності.

Відповідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст.30 ЦПК).

Так, згідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Однак, згідно ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У Постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Відповідно матеріалів позовної заяви позивачем зазначено відповідача ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, предметом спору є нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

З врахуванням зазначеного, можна прийти висновку, що в даному випадку підсудність справи передбачена ч.1 ст.30 ЦПК України - позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, оскільки спір виник з приводу нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд приходить висновку, що позовну заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно ч.2 ст.31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно ч.1 ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Згідно ч.1 ст.378 ЦПК України недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний з забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

За таких обставин, суд вважає за необхідне передати зазначену справу на розгляд Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого вона належить.

Питання щодо відповідності позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України суд не вирішував.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 32, 258-260, 353, 354, 355, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення втраченої власності - передати на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (49006, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича буд.59).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів.

Суддя: С.М.Телегуз