ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/742/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №607/22375/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2024 року, ухвалене суддею Братасюком В.М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

15.11.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором № 00-419442 від 28.08.2019 в сумі 25599.00 грн та судові витрати.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2019 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ») та ОСОБА_1 (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено кредитний договір № 00-419442 (далі - Кредитний договір), який підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону Відповідача, про що свідчить п.п.7.10 та п.8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п.1.1 п.1 Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених Кредитним договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Кредитним договором. Відповідно до п.п.2.2 п.2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту Позичальника, емітовану банком України. Згідно до п.п. 7.2 Кредитного договору, позичальник підтверджує, що йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.01р., ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ознайомлений з правилами.

22.12.2022 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу №22122022/2, у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» Права вимоги до боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників від 22.12.2022 до договору факторингу №22122022/2 від 22.12.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25599.00 грн, з яких: 11500 грн заборгованості за основною сумою боргу; 5359 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками; 8740 грн - сума заборгованості за простроченими відсотками.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 22.12.2022 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПД» за кредитним договором №00-419442 в розмірі 25599.00 грн, з яких: 11500 грн заборгованості за основною сумою боргу; 5359 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками; 8740 грн - сума заборгованості за простроченими відсотками.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.05.2024 позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором №00-419442 від 28.08.2019 в розмірі 25599.00 гривень, з яких:

11500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;

5359 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками;

8740 грн - сума заборгованості за простроченими відсотками,

а також 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.05.2024 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема зазначає, що позивачем не доведено, що нею було підписано кредитний договір з первісним кредитором ТОВ «Качай Гроші». Вона не отримувала жодних коштів від вказаного товариства, а позивачем не надано доказів, що під час укладення кредитного договору нею було його підписано електронним підписом, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Позичальником на номер телефону.

Крім того вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що надана Довідка про ідентифікацію складена ТОВ «Качай гроші» не може бути належним доказом щодо проведення ідентифікації Відповідача та підписання нею кредитного договору в електронній формі, оскільки зазначена довідка складена одноособово ТОВ «Качай гроші» та жодним чином не підтверджує те, що вказаний у ній номер телефону НОМЕР_1 належить їй та вона пройшла ідентифікацію за його допомогою.

Вказує, що позивачем не надано жодного платіжного документа на підтвердження виплати кредитних коштів.

Також вважає, що наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони.

Поряд з цим зазначає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для прийняття поданих позивачем доказів разом з відповіддю на відзив, оскільки такі повинні бути подані разом з позовною заявою.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи категорію та складність даної справи, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

28.08.2019 між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00-419442, який підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону Відповідача, про що свідчить п.п.7.10 та п.8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п.п.1.1 п.1 Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених Кредитним договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Кредитним договором.

Згідно п.1.2 Договору Сума кредиту складає 11500.00 гривень. Тип кредиту - кредит.

Як вбачається з пункту 1.3 Договору Строк дії кредиту: 29 (двадцять дев?ять) днів. Позичальник зобов?язаний повернути Кредит Кредитодавцю «26» вересня 2019 року або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку передбаченому пп.1.3.1.-1.3.3. цього Договору (далі - День повернення кредиту). Графік платежів - без врахування передбачених цим Договором пролонгацій строку дії кредиту, у розрізі сум та порядку погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, визначений Додатком №1 до цього Договору. При цьому, у випадку здійснення пролонгацій строку дії кредиту, відповідно до пп. 1.3.1-1.3.2 Договору, новий Графік платежів з урахуванням відповідної пролонгації розміщується Кредитодавцем в Особистому кабінеті на письмову вимогу Позичальника.

Відповідно до п.1.3.1. Договору cтрок дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п.1.3. цього Договору, у випадку, якщо по День повернення кредиту (включно) Позичальник здійснив оплату заборгованості по Договору на суму не менше суми процентів, що розраховані виходячи з кількості днів, що встановлені в п.1.3 Договору та передували (поспіль) Дню поверненню кредиту (включно).

Пункт 1.3.2. Договору передбачає, що у випадку, якщо строк дії кредиту закінчився та не відбулася його чергова пролонгація, строк дії кредиту автоматично продовжується, на кількість днів, зазначених в п.1.3. цього Договору в дату здійснення Позичальником оплати в повному обсязі заборгованості за процентами, що передбачені цим Договором.

Згідно п.1.3.3. Договору загальна кількість пролонгацій, що передбачені пп. 1.3.1-1.3.2 Договору, протягом всього строку дії Договору не може перевищувати 10 разів. Після кожної пролонгації строку дії кредиту, День повернення кредиту зазначається в Особистому кабінеті. Новий Графік платежів з урахуванням відповідної пролонгації розміщується Кредитодавцем в Особистому кабінеті за наявності письмової вимоги Позичальника.

Процентна ставка за користування коштами кредиту: 0.80 (нуль цілих 80 сотих) % в день (288% річних). Тип процентної ставки - фіксована. Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби. Реальна річна процентна ставка (288% річних). Загальна вартість кредиту складає 14168.00 грн (п.п.1.4-1.7 Договору).

Відповідно до п.п.2.2 п.2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту Позичальника, емітовану банком України.

Згідно до п.п.7.2 Кредитного договору, позичальник підтверджує, що йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001, ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та ознайомлений з правилами.

22.12.2022 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №22122022/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Качай гроші» Права вимоги до боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Згідно п.п.2.1 Договору факторингу, фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту Суму Фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги.

Відповідно до п.п.2.2 Договору факторингу, з дати відступлення прав вимоги, клієнт перестає бути стороною за укладеними Кредитними договорами, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно Реєстру боржників та набуває всіх прав за ним.

Згідно з п.п.4.2.1. Договору факторингу, Протягом 30 (тридцять) Робочих Днів з дати укладення даного Договору, за умови оплати Клієнту Суми Фінансування, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі зазначеній у п.3.1 цього Договору, передати Фактору Документи, що підтверджують Права Вимоги, шляхом підписання з Фактором Акту прийому-передачі документації, за формою, погодженою в Додатку № 4 до даного Договору.

Відповідно до п.4.2.2 Договору Факторингу, ТОВ «Качай гроші» зобов?язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги повідомити Боржників, про відступлення права вимоги та про передачу персональних даних Боржників, а також надати інформацію про нового кредитора (найменування, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження, інформацію для здійснення зв?язку - номер телефону, адресу, адресу електронної пошти), у спосіб, передбачений чинним законодавством та кредитним договором, в тому числі, але не виключно шляхом надіслання повідомлення на електронну пошту Боржників, яка була ними вказана при отриманні кредиту, шляхом направлення СМС-повідомлень Боржникам, а також шляхом розміщення відповідної інформації в особистому кабінеті Боржника.

Згідно п.п.4.8. Договору факторингу, у випадку, якщо з моменту переходу до Фактора права вимоги, Клієнт отримав від Боржників/Державної виконавчої служби/приватних виконавців/Страхової компанії будь-яку суму грошових коштів в погашення Заборгованості Боржників, Клієнт зобов?язаний перерахувати вказану суму Фактору. Суми платежів перераховуються 1 раз на тиждень, на рахунок Фактора, вказаний в розділі 13 даного Договору, згідно Реєстру за формою Додатка № 3. Реєстр передається електронною поштою.

Відповідно до Реєстру боржників від 22.12.2022 до Договору факторингу №22122022/2 від 22.12.2022 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 25599.00 грн, з яких: ??11500.00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??5359.00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками; ??8740.00 грн - сума заборгованості за простроченими відсотками.

Всупереч умов кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконано умов за кредитним договором, тобто не погашено заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 25599.00 грн, відтак, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 порушила умови укладеного договору, а тому позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства відноситься, зокрема принцип змагальності сторін і свободи в наданні ними суду своїх доказів та в доведенні перед судом їхньої переконливості. Вказане положення є головним нормативним закріпленням принципів змагальності та диспозитивності в законодавстві України.

Загальна формула принципу змагальності та диспозитивності у цивільному судочинстві закріплена в статтях 12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції вірно встановив, що 28.08.2019 між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-419442, за умовами якого, ТОВ «Качай гроші» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 11500 грн. Строк дії договору 29 днів. Кредитний договір укладено в електронній формі шляхом надсилання позичальником електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію», за яким позивач перерахував кошти на зазначену відповідачем у кредитному договорі банківську картку.

У договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми позики, строку позики, сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки.

28.08.2019 ОСОБА_1 підписала одноразовим ідентифікатором Графік платежів, який є додатком № 1 до договору, та паспорт споживчого кредиту, у якому викладено інформацію про дату повернення позики, сплати нарахованих процентів та реквізитів для оплати. Зазначене у сукупності спростовує доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту з ТОВ «Качай гроші» не укладала, що також було належним чином встановлено судом першої інстанції та надано даним обставинам вірну оцінку.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи доказів перерахування коштів за договором відхиляються, як безпідставні, і спростовуються наступним.

Відповідно до п.2.1 договору, позика надається шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів зі свого поточного рахунку на карту позичальника № НОМЕР_2 .

Вказані обставини підтверджуються долученим до матеріалів справи додатком до повідомлення ТОВ «Бестпей» від 07.04.2023 щодо перерахування коштів через компанію ТОВ «Бестпей», згідно з якого ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , кредитний договір №00-419442) 28.08.2019 на рахунок № НОМЕР_2 зараховані кошти в сумі 10000 грн.

У колегії суддів відсутні підстави для сумніву, що ОСОБА_1 було перераховано визначену умовами договору позику, що підтверджується вищенаведеними доказами та не спростовано відповідачем, який будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору не заявляв.

Крім того, з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка неодноразово вносила кошти на погашення кредитної заборгованості, а саме: 2668 грн 26.09.2019; 3565 грн. 26.10.2019; 3335 грн. 25.11.2019; 3335 грн. 24.12.2019, чим фактично здійснювала пролонгацію кредитного договору у відповідності до його умов та підтвердила наявність такого боргового зобов?язання.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом стосовно надання кредитних коштів клієнту, отримання таких коштів клієнтом, а також нарахування процентів.

Оскільки ТОВ «Качай гроші» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, та, відповідно, не може надати первинні банківські документи, тому наданий суду позивачем розрахунок, колегія суддів вважає належним та допустимим доказом заборгованості у справі.

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Частиною першою статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.

Таким чином з урахуванням наявних у справі письмових доказів та пояснень позивача, викладених у позовній заяві, у суду першої інстанції не було підстав для висновку про недоведеність факту перерахування позивачем кредитних коштів та отримання їх відповідачем.

Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.

Проте відповідачка жодних доказів на спростування факту укладення договору, перерахування та отримання нею кредитних коштів чи розміру заборгованості не надала.

Долучена відповідачкою до матеріалів справи довідка Ощадбанку від 22.04.2021 №117.14-19/223 про наявність у неї двох рахунків, які не співпадають з рахунком, вказаним у кредитному договорі, не є належним доказом відсутності такого банківського рахунку станом на день укладення договору у 2019 році, оскільки згідно з розрахунком заборгованості нарахування відсотків останній раз здійснювалось 22.03.2020, після чого відповідачка могла закрити свій картковий рахунок та відкрити нові.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на пропуск строку подання позивачем доказів, які не були долучені ним до позовної заяви, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду до позовної заяви було долучено також докази на підтвердження обставин, викладених у позові.

Відповідач, на підставі ст.178 ЦПК України подав відзив на позовну заяву, у якому виклав свої заперечення на позов, та вказав на відсутність певних доказів щодо обставин справи.

В свою чергу позивач, керуючись ст.179 ЦПК України подав відповідь на відзив, долучивши додатково докази, на відсутність яких посилався відповідач у відзиві на позов, зокрема детальний розрахунок заборгованості, інформація щодо перерахування відповідачці коштів, реєстр боржників, довідка про ідентифікацію, платіжна інструкція та ін.

Як вбачається з ч.1 ст. 179 ЦПК України, у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.5 ст. 178 ЦПК України, до відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Таким чином, з огляду на викладені вище норми ЦПК України, колегія суддів не вважає, що позивачем було порушено процесуальні норми, наслідком чого могло би бути неприйняття поданих ним доказів по справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з`ясував обставини справи, перевірив доводи сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджуються письмовими доказами.

Згідно з ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді