Справа №601/251/24
Провадження № 2/601/220/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі

головуючого Мочальської В.М.,

за участю секретаря Домінської І.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де треті особи - Управління служби у справах дітей Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

Представник позивачки адвокат Сковира Л.Ю. в інтересах своєї довірительки ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , де треті особи - Управління служби у справах дітей Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачка з відповідачем з 2022 року проживають окремо. Шлюб між ними 18.10.2022 розірвано. Їхня спільна дочка проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. На даний час позивачка уклала шлюб з іншим чоловіком.

З початку 2022 року відповідач не бачив дитину, не цікавиться її життям, не бере жодної участі у вихованні, ні моральному, ні матеріальному, він зник з її життя. Як відомо позивачці відповідач хоче сприяти та пришвидшити процес позбавлення його батьківських прав. Відповідач не надає коштів на утримання доньки, будь-якої іншої допомоги також не надає. Позивачка перешкод у спілкуванні доньки з відповідачем ніколи не створювала, а навпаки намагалася сприяти, щоб дитина відчувала любов та піклування батька. Позивачка вважає що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків та свідомо ними нехтує. Просить позбавити його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином.

Представник позивачки адвокат Сковира Л.Ю. в судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи проводити без її участі.

15.02.2024 від відповідача ОСОБА_1 надійшла відповідь на позов в якому він позов визнає, та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 пояснив, що він перебував у шлюбі з позивачкою, який розірвано у 2021 році. У шлюбі народилася дочка ОСОБА_5 . Позивачка вдруге вийшла заміж, народила другу дитину і не хоче щоб він спілкувався з дочкою. Просить його щоб він відмовився від дитини і визнав позов про позбавлення батьківських прав, оскільки її чоловік хоче усиновити ОСОБА_6 . Відзив на позов йому писала представник позивачки. З дочкою до лютого 2024 року бачився щовихідних, навіть частіше. Позивачка змінила місце проживання, а тому з червня не мав можливості спілкуватися з дитиною. Позивачці він неодноразово казав, що якщо дочці щось необхідне, то він допоможе, однак жодного разу вона до нього не звернулася. На аліменти не подавала. Позивачка та її чоловік просять його щоб він надав згоду на усиновлення дитини. Він хоче бути батьком своїй дитині, піклуватися про неї, бачити її, та брати участь в її житті. При вирішенні справи покладається на думку суду. В судових дебатах зазначив, що не хоче бути позбавленим батьківських прав.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

29.01.2024 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області відкрито провадження по справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи.

15.02.2024 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов.

14.03.2023 представник позивачки надіслала клопотання про залучення третьої особи.

26.03.2024 представник позивачки надіслала уточнення до клопотання про залучення третьої особи.

26.03.2024 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області задоволено клопотання представника позивачки та залучено до участі у справі третю особу.

15.04.2024 представник позивачки надіслала клопотання про залучення третьої особи.

22.04.2024 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області задоволено клопотання представника позивачки та залучено до участі у справі третю особу.

20.05.2024 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області відмовлено у прийнятті заяви про визнання позову відповідачем.

23.05.2024 від представника третьої особи надійшла заява про витребування висновку органу опіки і піклування.

29.05.2024 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області клопотання задоволено щодо витребування висновку органу опіки і піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача.

25.06.2024 на адресу суду надійшов висновок органу опіки і піклування.

24.07.2024 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 20 червня 2019 року.

З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 18.10.2022, яке набрало законної сили 18.11.2022, вбачається, що шлюб між сторонами розірвано.

З висновку органу опіки і піклування Сихівської районної адміністрації від 21.06.2024 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 є недоцільним.

Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, у контексті з доводами та запереченнями учасників справи, суд враховує наступні норми права та наводить мотиви їх застосування.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини,піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя,поважати дитину.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша статті 151 Сімейного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно з приписами пункту другого частини 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення нею здобуття нею повної загальної середньої освіти.

У відповідності до частини третьої ст. 12 та частини першої ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи на предмет їх відповідності зазначеним нормам права, суд приходить до висновку, що фактичними даними по справі належним чином не підтверджено обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Верховний Суд у постанові від 22.11.2023 року по справі №214/5134/22 виснував, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків.

Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дитиною, тому виникнення між дитиною і матір`ю (батьком) конфлікту чи погіршення їх особистих стосунків, що може мати тимчасовий характер, не є підставою для позбавлення цих прав.

Позивачка пов`язує необхідність позбавлення відповідача батьківських прав з обставинами щодо ухилення його від виконання батьківських обов`язків.

По відношенню до наведеного, слід зазначити, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З огляду на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Отже,позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону не можливо, і за наявності вини у діях батьків (постанова Верховного Суду від 29 листопада 2023 року по справі № 607/15704/22).

В межах розгляду даної справи, судом не встановлено фактичних даних, які би давали підстави вважати, що поведінку відповідача неможливо змінити.

Крім того, не містить таких даних і поданий висновок органу опіки і піклування Сихівської районної адміністрації у якому зазначено, що на даний час не доцільно позбавляти ОСОБА_1 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4 .

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивачку.

Як на підставу пред`явлення даного позову, позивачка посилається на те, що з 2022 року після розірвання шлюбу відповідач не приймає участі у вихованні дочки, не цікавиться її життям та не турбується про її матеріальний достаток. Та їй відомо, що відповідач хоче пришвидшити процес позбавлення його батьківських прав.

Водночас, при розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та достатніми доказами.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що неодноразово пропонував позивачці матеріальну допомогу, однак остання жодного разу до нього не звернулася з проханням допомогти. Позов про стягнення з нього аліментів на утримання дочки не подавала. Крім того, відповідач повідомив, що заяву про визнання позову допомагала писати представник позивачки, а сам він хоче бути батьком своїй дитині, піклуватися про неї, бачити її, та брати участь в її житті.

У справі відсутні докази застосування до відповідача заходів впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, притягнення до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

Отже, з наданих позивачем доказів не вбачається наявність підстав, передбачених ст. 164 СК України, а тому застосування до відповідача такого виняткового заходу як позбавлення батьківських прав суд вважає недоцільним, оскільки винної поведінки відповідача відносно дитини доведено не було.

Суд передусім виходить з положень частини першої ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 21 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з відсутністю підстав застосовування до відповідача такого крайнього заходу впливу, як позбавлення його батьківських прав.

Розподіл судових витрат.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України).

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивачку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 150, 164, 166 Сімейного кодексу України, ст. 4, 12, 13, 79-81, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові - відмовити.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , контроль за виконанням ОСОБА_1 батьківських обов`язків покласти на Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Представник позивачки: адвокат Сковира Любов Юріївна,місцезнаходження за адресою: вул. Космонавтів, 3, м. Харків.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , зареєстроване місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, місцезнаходження вул. Червоної Калини, 66, м. Львів.

Повний текст рішення складено 23 серпня 2024 року.

Головуючий