Справа № 710/388/22
Провадження № 2-др/710/6/24
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.08.2024 м. Шпола
Шполянський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Щербак О.В.,
секретаря судового засідання - Кисличенко Л.А.,
представника позивача адвоката Мовчанюка М.М.,
представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шмиголя О.Г.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспілка» про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспілка» до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард-А", про відновлення становища, яке існувало до порушення,
СТОВ « Агроспілка» подало до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з відповідачів на користь позивача Сільськогосподарського підприємства з обмеженою відповідальністю «Агроспілка» 150 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 18.07.2024 у справі № 710/388/22 позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспілка» був задоволений частково. Тому у відповідності до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представник позивача просить приєднати докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу.
Представник позивача, адвокат Мовчанюк М.М., у судовому засіданні просив задовольнити заяву.
Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Шмиголь О.Г. заперечував проти задоволення заяви. Зазначив, що заявлена сума є неспівмірною, не надані докази сплати гонорару, не наданий детальний опис наданих послуг, витрати на залучення спеціаліста та експерта є окремими витратами та не входять до послуг адвоката, адвокат Мовчанюк М.М. не готував позов, також в акті прийому-передачі не зазначено кількість судових засідань, у яких брав участь адвокат.
На заперечення представника відповідача, адвокат Мовчанюк М.М. пояснив, шо позов готував інший адвокат, однак він надавав послуги після укладення угоди із позивачем та договором узгоджена сума гонорару 150 000,00 грн. Зауважив, що позивач не просить стягнути вартість роботи експерта та витрати на залучення спеціаліста, а мова йде про роботу адвоката пов`язану із залученням експерта та спеціаліста.
Представник Шполянської міської ради ОТГ та інші відповідачі, а також представник третьої особи у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи №710/388/22 приходить до наступного.
У провадженні Шполянського районного суду Черкаської області перебувала цивільна справа за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспілка» до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард-А", про відновлення становища, яке існувало до порушення.
18.07.2024 у справі ухвалено рішення, яким позов був задоволений частково, вирішено питання про стягнення судового збору.
При ухваленні вищевказаного рішення питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалося.
Відповідно до ст. 246 ЦПК України- якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 ЦПК України.
Згідно до п.3 ч.1ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.
Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
У позовній заяві позивач заявляв попередні витрати на правову допомогу в розмірі 168 000,00грн.
Справа розглядалася за участю представників сторін, тому під час судових дебатів представник позивача зазначив, що докази понесених витрат на правову допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Позивачем у межах строку, визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України, подана відповідна заява та докази витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч.1,3ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно із ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: уразі задоволення позову -на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
У постанові Верховного Суду від 27.07.2021 року у справі № 671/1957/20 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження надання послуг з надання правової допомоги представником позивача були надані: договір про надання правової ( правничої) допомоги від 30.05.2022; акт приймання передачі наданих юридичних послуг ( правової допомоги) від 22.07.2024.
Згідно з договором про надання правової ( правничої) допомоги від 30.05.2022, укладеного між адвокатом Мовчанюком Максимом Миколайовичем та клієнтом СТОВ «Агроспілка» в особі директора Романенка І.І., адвокат приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги у справі № 710/288/22; за надання правової допомоги за цим договором клієнт сплачує адвокату фіксований розмір гонорару в розмірі 150 000,00 гривень; договір укладений по 31.12.2024 та набирає чинності з моменту його підписання ( том 10, а.с 185-186).
Відповідно до Акту приймання-передачі наданих юридичних послуг ( правової допомоги) від 22.07.2024, відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 30.05.2024, адвокатом клієнту надані в повному обсязі наступні юридичні послуги ( правова допомога): ознайомлення з матеріалами справи №710/388/22, вироблення стратегії і правової позиції, проведення переговорів та комунікацій в інтересах клієнта, залучення судового експерта, технічного спеціаліста; підготовка усіх процесуальних документів у справі у суді першої інстанції ( Шполянському районному суді Черкаської області) у справі № 710/388/22 починаючи з 30.05.2022 по 18.07.2024; участь в судових засіданнях у справі № 710/388/22 в інтересах і на боці Клієнта, починаючи з 30.05.2022 по 18.07.2024. Розмір гонорару є фіксованим і становить 150000,00 гривень ( том 10, а.с. 187).
Відповідно положень ч.ч.1,2 ст.30 Закону України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Заперечуючи проти вимог стягнення витрат на правову допомогу представник відповідача, адвокат Шмиголь О.Г., зазначив, що такі є неспівмірними.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі 755/9215/15 виснувала, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами; при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України); тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони; принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Нормами ч.6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Разом із тим у чому полягає неспівмірність заявленої суми витрат на правову допомогу представника відповідача не зазначено.
Посилання представника відповідача на відсутність доказів про сплату гонорару за договором суд не бере до уваги. Так, відповідно п. 4.3 договору гонорар за надання правничої допомоги, визначеної у договорі, сплачується клієнтом протягом 15 робочих днів з дня підписання акту приймання-передачі наданих послуг. Суд приймає до уваги те, що акт приймання передачі наданих юридичних послуг підписаний сторонами договору 22.07.2024, при цьому заява із доказами надання правничої допомоги подана до суду у строк п`ять днів з моменту проголошення рішення суду.
Крім того, суд бере до уваги незмінну правову позицію Верховного Суду , відповідно якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Указана правова позиція відображена у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховного Суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 , від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 , від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц , від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 , від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19, від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 , від 24 квітня 2024 року у справі № 156/4766/21.
Надаючи оцінку доводам представника відповідача в частині не надання детального опису виконаних робіт та кількості судових засідань, суд бере до уваги наступні висновки Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зазначено, що:
128. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.
129. Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
130. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати.
131. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
132. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
133. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
134. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
135. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
139. Так, частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
140. Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
141. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
142. Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
143. Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
144. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
145. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
146. Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.
147. Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо».
Відповідно умов договору про надання правової допомоги від 30.05.2022 сторони визначили послуги та фіксований розмір гонорару. У акті приймання-передачі сторони підтвердили факт надання правничої допомоги, у обсязі окресленому у договорі , також клієнт засвідчив, що всі процесуальні документи у справі № 710/388/22 були підготовлені адвокатом та підписані клієнтом і направлені до іншої сторони у справі або до суду або подані та підписані адвокатом особисто, та зазначили, що вони не мають претензій одна до одної стосовно надання відповідних послуг.
Той факт, що адвокат Мовчанюк М.М. не готував позовної заяви, не впливає на розмір витрат на правову допомогу, оскільки договір між позивачем і вказаним адвокатом укладений після подання позову і така послуга не міститься у переліку послуг відповідно договору від 30.05.2022.
Отже, за результатами дослідження та оцінки наданих сторонами доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що представником позивача були обґрунтовані вимоги з приводу стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суду надано докази, які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу у зазначеному у заяві розмірі, представником відповідача ОСОБА_1 не доведена неспівмірність таких у розумінні ст. 137 ЦПК України, інші відповідачі не надали заперечень щодо розміру судових витрат, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі, заявленому позивачем.
На підставі вищевикладеного керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд
Стягнути з Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспілка» витрати на правову допомогу у розмірі 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) по 13 636 гривень 36 копійок з кожного.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Якщо додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складений 27.08.2024.
Суддя О.В. Щербак