Дата документу 27.08.2024
Справа № 334/1736/23
Провадження № 2/334/94/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Шерештан О.М., за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу. Позов обґрунтований тим, що 16.12.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір позики.

На виконання договору позики позивачем було надано відповідачу у позику грошові кошти у розмірі 320000,00 грн., які відповідач зобов`язався повернути у строк до 16.12.2022, про що відповідачем власноруч написана та підписана розписка.

Відповідач свої договірні зобов`язання не виконав, суму грошових коштів, отриманих в позику не повернув. На прохання добровільно сплатити суму заборгованості відмовляється. Просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 320000,00грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову, оскільки він договір не підписував, гроші за цим договором не отримував, також позивачем не доведено з якою метою передавались ці гроші.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази у справі, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

У відповідності до ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 16 грудня 2021 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір позики, згідно з яким останній отримав в борг грошові кошти в розмірі 320000,00грн. строком до 16 грудня 2022 року.

На підтвердження отримання грошових коштів в розмірі 320000,00 грн. за цим договором чого було складено і підписано ОСОБА_4 розписку.

Борговий документ (розписка) позичальника є підтвердженням передання йому позикодавцем коштів у зазначеній сумі в борг, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

До суду представник позивача надав оригінал договору позики від 16 грудня 2021 року та оригінал розписки від 16 грудня 2021 року.

Наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно зі статтею 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 Цивільного кодексу України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 642/4200/17 (провадження № 61-6492св19) зазначено, що тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Факт укладання договору позики між сторонами підтверджується договором позики та оригіналом розписки, в якій зазначена сума, яка була надана відповідачу ОСОБА_4 позивачем ОСОБА_3 , із зазначенням кінцевого строку виконання зобов`язань за даною розпискою щодо повернення суми позики, а саме, до 16 грудня 2022 року, який порушений відповідачем.

Представник відповідача, заперечуючи факт отримання будь-яких грошових коштів відповідачем від позивача, посилалася на те, що підпис у договорі позики та розписці виконано не відповідачем, та заявляла клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.

Клопотання представника відповідача судом було задоволено, у справі призначена судова почеркознавча експертиза.

Відповідно до повідомлення Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, проведення судової почеркознавчої експертизи по даній справі неможливе, оскільки експерту не надано додаткові, достовірно виконані вільні зразки підпису ОСОБА_4 .

Про необхідність надання додатково об`єктів дослідження, наслідки невиконання клопотання експерта, відповідач, його представник були повідомлені.

Достовірно виконані вільні зразки підпису ОСОБА_4 надані не були.

За змістом ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частини перша, друга статті 13 ЦПК України).

Частиною п`ятою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Достовірно виконані вільні зразки підпису ОСОБА_4 , необхідні для проведення експертизи, надані не були. Клопотань до суду щодо сприяння в отриманні таких документів не заявлялося.

Відповідно до статті 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Водночас за приписами статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Відтак, з урахуванням обставин справи, суд, на підставі ст. 109 ЦПК України, визнав доведеним факт укладення між позивачем та відповідачем Договору позики та розписки, оскільки стороною відповідача не надано належних доказів на спростування обставин, на які посилається позивач.

Отже, доводи представника відповідача щодо того, що відповідач не підписував розписку не отримував кошти, є необґрунтованими та не спростованими належними доказами.

З урахуванням встановлення факту укладення між сторонами справи договору позики та складання відповідачем розписки від 16.12.2021, якими підтверджується факт отримання ОСОБА_4 позики у сумі 320000,00 грн. з кінцевим строком виконання до 16 грудня 2022 року, який порушений відповідачем, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання за договором позики, а тому зобов`язаний повернути позивачеві борг у сумі 320000,00 грн.

З наведених підстав позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 3200,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 79-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у сумі 320000,00 грн. (триста двадцять тисяч гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Складення повного рішення суду 31.08.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Турбіна Т. Ф.