Справа № 276/1265/24
Провадження по справі №2/276/424/24
27 серпня 2024 року смт. Хорошів
Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Збаражського А.М.,
за участю: секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріс Полісся» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості за договором оренди, -
Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 06.06.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, суддею за клопотаннями позивача звільнено останнього від сплати судового збору
Позивач у судовому засідання підтримав позовні вимоги в повному обсязі з викладених в позовній заяві обставин та просив позов задовольнити, не заперечив щодо проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, отриманого ним 18.07.2024, свого представника в судове засідання повторно не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, що свідчить про відсутність заперечень щодо пред`явленого позову.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на викладене, керуючись положеннями ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди від 10.11.2016 про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 20.10.2013 пункт 8 Договору оренди викладено у наступній редакції: «Договір оренди укладено строком на 14 (чотирнадцять) років», пунктом 9 Договору оренди визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі, який складає 1251,41 грн.
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди від 12.12.2017 про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 20.10.2013 пункт 9 Договору оренди викладено в новій редакції, відповідно до якого орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі, який складає 1787,72 грн.
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди від 10.11.2016 про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 20.10.2013 пункт 8 Договору оренди викладено у наступній редакції: «Договір оренди укладено строком на 14 (чотирнадцять) років», пунктом 9 Договору оренди визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі, який складає 1251,41 грн.
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди від 12.12.2017 про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 20.10.2013 пункт 9 Договору оренди викладено в новій редакції, відповідно до якого орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі, який складає 1787,72 грн.
Згідно наведеного позивачем розрахунку, заборгованість по орендній платі зі сторони відповідача за 2022-2023 роки, з урахуванням пені та трьох процентів річних за весь час прострочення, складає 7585,00 грн.
Згідно копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів від 30.05.2024 року ОСОБА_1 орендну плату від ТОВ «Агріс Полісся» у 2022-2023 роках не отримував.
Частиною 1 ст. 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч.1 ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Згідно з положеннями ст.ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.
Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Правова позиція Верховного суду з даного приводу викладена в постанові від 25.04.2018 року по справі № 378/556/16-ц, в якій зазначено, що системний аналіз зазначених положень законодавства та порядок врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема положень ЦК України, дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. У зобов`язанні з виплати орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою позивач є кредитором, відповідач є боржником. З огляду на це в частині виконання цього зобов`язання саме відповідач був зобов`язаний довести його належне виконання, вчинене вчасно та у повному обсязі. Доказів цього суду не надано, такі обставини не встановлено. В оцінці поведінки цієї сторони Верховним Судом має бути враховано, взявши до уваги, що таке зобов`язання є грошовим, що боржник не використав альтернативний спосіб виконання свого зобов`язання шляхом внесення суми боргу в депозит нотаріуса, що мало ним бути застосовано за правилами статті 537 ЦК України.
Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.
Крім того, пунктом 38 укладених між сторонами договорів встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Судом встановлено, що TOB «Агріс Полісся» не виконує взяті на себе зобов`язання за договорами оренди від 20.10.2013 року, а саме не здійснює виплату орендної плати два роки поспіль (2022-2023 роки), виплата якої є істотною умовою договору оренди, що свідчить про систематичність порушення вказаним товариством, як орендарем, умов договору та є підставою для його розірвання.
З урахуванням наявних в справі доказів, якими підтверджується наявність та належність земельної ділянки позивачу, враховуючи не надання суду відповідачем доказів на підтвердження факту виплати орендної плати протягом 2022-2023 років, суд вважає наявними підстави для висновку про систематичну несплату визначеної договором орендної плати за користування земельною ділянкою, а тому позовна вимога про розірвання договорів оренди землі підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, та з врахуванням вимог ст.264 ЦПК України, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості по виплаті орендної плати за два роки в сумі 3573,44 грн. по кожному з укладених договорів оренди землі. Зазначені обставини відповідачем належними і допустимими доказами не спростовано, доказів про сплату орендної плати відповідач суду не надав, вказана сума боргу відповідає сумі орендної плати за 2022-2023 роки, яку TOB «Агріс Полісся» було зобов`язане сплатити за використання землі.
Разом з цим, позивачем невірно розраховано передбачену договорами оренди від 20.10.2013 року пеню у разі невнесення орендної плати у визначені строки, а також невірно розраховано три проценти річних за весь час прострочення.
Так, позивач у своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача три проценти річних, передбачених ст.625 ЦК України, від заборгованої суми за укладеними договорами оренди землі від 20.10.2013 року.
Статтею 625 ЦК України передбачено обов`язок сплати боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора три проценти річних від простроченої суми.
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три відсотки річних від простроченої суми.
Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за укладеними з позивачем договорами оренди землі щодо сплати оренди за 2022 рік, починаючи з 26.12.2022, а щодо орендної плати за 2023 рік починаючи з 26.12.2023.
Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.
Провівши розрахунок трьох процентів річних за період з 26.12.2022 по 05.06.2024 (день звернення з позовом до суду) на заборгованість по орендній платі, яка склала, з врахуванням вимог ст.264 ЦПК України, за договорами оренди 3573,44 грн., судом встановлено, що три проценти річних за вказаний період складають: (з 26/12/2022 до 31/12/2023) 3573,44 x 3 % x 371 : 365 : 100 = 108,97 грн.; (з 01/01/2024 до 05/06/2024) 3573,44 x 3 % x 157 : 366 : 100 = 45,99 грн., а всього становить = 154,95 гривень.
Провівши розрахунок трьох процентів річних за період з 26.12.2023 по 05.06.2024 (день звернення з позовом до суду) на заборгованість по орендній платі, яка склала, з врахуванням вимог ст.264 ЦПК України, за договорами оренди 3573,44 грн., судом встановлено, що три проценти річних за вказаний період складають: (з 26/12/2023 до 31/12/2023) 3573,44 x 3 % x 6 : 365 : 100 = 1,76 грн.; (з 01/01/2024 до 05/06/2024) 3573,44 x 3 % x 157 : 366 : 100 = 45,99 грн., а всього становить = 47,75 гривень.
За таких обставин, судом встановлено, що три проценти річних, які підлягають стягнення з відповідача за договорами оренди землі від 20.10.2013 року складають 202,70 гривень (154,95 + 47,75).
Окрім того, відповідно до пунктів 14 договорів оренди від 20.10.2013 року, у разі невнесення орендної плати у визначені строки справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення.
Розрахунок пені здійснюється за формулою: Сума санкції = С x Z x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Z - відсоток річних, зазначений в договорі.
Провівши розрахунок пені за період з 26.12.2022 по 05.06.2024 (день звернення з позовом до суду) на заборгованість по орендній платі, яка склала, з врахуванням вимог ст.264 ЦПК України, за договорами оренди 3573,44 грн., судом встановлено, що пеня за вказаний період складає: (з 26/12/2022 до 31/12/2023) 3 573,44 x 0.01 % x 371 : 365 : 100 = 0,36 грн.; (з 01/01/2024 до 05/06/2024) 3573,44 x 0.01 % x 157 : 366 : 100 = 0,15 грн., а всього становить = 0,52 гривень.
Провівши розрахунок пені за період з 26.12.2023 по 05.06.2024 (день звернення з позовом до суду) на заборгованість по орендній платі, яка склала, з врахуванням вимог ст.264 ЦПК України, за договорами оренди 3573,44 грн., судом встановлено, що пеня за вказаний період складає: (з 26/12/2023 до 31/12/2023) 3573,44 x 0.01 % x 6 : 365 : 100 = 0,01 грн.; (з 01/01/2024 до 05/06/2024) 3573,44 x 0.01 % x 157 : 366 : 100 = 0,15 грн., а всього становить = 0,16 гривень.
За таких обставин, судом встановлено, що пеня, яка підлягає стягненню з відповідача за договорами оренди землі від 20.10.2013 року складає 0,68 гривень (0,52 + 0,16).
Відтак, з ТОВ «Агріс Полісся» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути заборгованість за двома договорами оренди землі від 20 жовтня 2013 року, з урахуванням пені та трьох процентів річних за весь час прострочення, у сумі 7350,26 грн. (3573,44 грн. + 3573,44 + 202,70 + 0,68 грн.)
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.
На підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивача звільнено судом від сплати судового збору за подання позову, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.
Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судовий збір за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3470,81 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 76-79, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 354 ЦПК України, ст.ст. 3, 6, 14, 526, 628, 629, 651 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 15, 21, 22, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріс Полісся» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріс Полісся» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами оренди землі від 20 жовтня 2013 року, з урахуванням пені та трьох процентів річних за весь час прострочення, у сумі 7350,26 грн. (сім тисяч триста п`ятдесят грн. 26 коп.)
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріс Полісся» на користь держави судовий збір у розмірі 3470 гривень 81 копійку.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Повний текст рішення буде складено 29.08.2024 року.
Суддя А.М.Збаражський