Справа № 461/6783/23 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/110/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Галицького районного суду міста Львова від 30 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання права власності у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

23.08.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила визнати за нею право власності на пенсію в розмірі 46999,81 грн за період з 01.04.2018 року по 30.11.2020 року в порядку спадкування за законом, яка була нарахована та належала її чоловікові - ОСОБА_2 на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак не була йому виплачена за життя, та стягнути з ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області в її користь недоотриману за життя її чоловіком ОСОБА_2 пенсію в розмірі 46999,81 грн за період з 01.04.2018 року по 30.11.2020 року.

Позов обгрунтовувала тим, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 року у справі № 380/3097/20 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання до вчинення дій задоволено, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Листом № 1300-5308-8/96035 від 24.11.2020 року Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області повідомило про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 року у справі № 380/3097/20 та зазначило, що доплата пенсії ОСОБА_3 за період з 01.04.2018 року по 30.11.2020 року становить 46999,81 грн. Крім того, у листі пенсійного фонду було зазначено про те, що виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету України. До зазначеного листа відповідач додав розрахунок доплати пенсії ОСОБА_3 за період з 01.04.2018 року по 30.11.2020 року, розмір якої становив 46999,81 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік - ОСОБА_2 помер. Для отримання в подальшому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка вона звернулася з заявою до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Радзієвської О.В., яка 18.02.2021 року зареєструвала спадкову справу у Спадковому реєстрі за № 67223725 та визнала її ( ОСОБА_1 ) спадкоємцем померлого ОСОБА_4 . Перевіряючи склад спадкового майна, нотаріус звернулася з запитом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яке надало відповідь, згідно якої доплата пенсії в сумі 46999,81 грн, нарахована на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 року, не включається до складу спадщини та може бути виплачена особі за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому. 12.05.2023 року вона звернулась з письмовою заявою до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області, в якій просила виплатити їй недоотримані за життя її чоловіком пенсійні виплати в розмірі 46999,81 грн за період з 01.04.2018 року по 30.11.2020 року шляхом перерахунку. Листом від 26.05.2023 року відповідач відмовив їй у виплаті пенсії та повідомив про те, що доплату, яка здійснена на виконання судового рішення, можливо отримати за умови покладення судом зобов`язання в частині виплати пенсії спадкоємцю. Зазначену відмову Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області на отримання пенсійних виплат вважала незаконною та такою, що порушує її права.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на грошові кошти в сумі 46999,81 грн в порядку спадкування за законом.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в користь ОСОБА_1 недоотриману за життя її чоловіком ОСОБА_2 пенсію за період з 01.04.2018 року по 30.11.2020 року в розмірі 46999,81 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,6 грн.

Рішення суду оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що управлінням Пенсійного фонду на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 року у справі № 380/3097/20 проведено відповідний перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням виплачених сум в порядку, встановленому законом. Розмір пенсійної виплати ОСОБА_2 з 01.12.2020 року становив 9300,43 грн. Сума доплати на виконання судового рішення за період з квітня 2018 року по листопад 2020 року становив 46999,81 грн. Разом з тим, ОСОБА_2 до суду з позовом про стягнення недоплаченої суми пенсії в розмірі 46 999,81 грн не звертався.

Відповідно до пункту 7 розділу II Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 21-2 від 31.08.2009 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1), видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. При цьому, згідно ст. 23, п. 20, 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, може бути здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України.

Крім того, виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, буде здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, та проведення такої не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, оскільки виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законом. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування, суд першої інстанції не врахував, що недоотримана за життя її чоловіком ОСОБА_2 пенсія за період з 01.04.2018 року по 30.11.2020 року в розмірі 46999,81 грн не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та не знаходиться на його рахунках, тому виконання судового рішення у повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Стягнення з територіального органу Пенсійного фонду України коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначених для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування Головного управління Пенсійного фонду, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанести шкоду необмеженій кількості осіб. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 420/6671/18.

Таким чином, стягнення з територіального органу Пенсійного фонду України коштів може завдати матеріальної шкоди державному бюджету, що призведе до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 проти скарги заперечила.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово. Ці спадкоємці набувають право на спадщину в рівних частках.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася не доотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення ч.ч. 2, 3 ст. 52 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплаті недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з до відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотримано пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, у постанові 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.

Згідно ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 від 31.10.1969 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 року у справі № 380/3097/20 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання до вчинення дій задоволено, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Згідно листа Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області № 1300-5308-8/96035 від 24.11.2020 року ОСОБА_2 було повідомлено про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 року у справі № 380/3097/20 та зазначено, що доплата пенсії ОСОБА_3 за період з 01.04.2018 року по 30.11.2020 року становить 46999,81 грн.

Крім того, зазначеним вище листом ОСОБА_2 було повідомлено про те, що виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету України.

До листа № 1300-5308-8/96035 від 24.11.2020 року відповідач додав розрахунок доплати пенсії ОСОБА_3 за період з 01.04.2018 року по 30.11.2020 року, розмір якої становить 46999,81 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 22.12.2020 року.

Згідно довідки № 390 від 21.06.2023 року до дня смерті ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 проживала разом з чоловіком у квартирі АДРЕСА_1 та знаходилась на його утриманні.

З метою оформлення спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги звернулася з заявою до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Радзієвської О.В. про прийняття спадщини, на підставі якої 18.02.2021 року нотаріусом заведено спадкову справу №15/2021, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Перевіряючи склад спадкового майна, приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Радзієвська О.В. звернулась з запитом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яке у відповідь повідомило, що доплата пенсії в сумі 46999,81 грн, яка нарахована на виконання судового рішення, не включається до складу спадщини та може бути виплачена особі за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому.

У зв`язку з цим, 12.05.2023 року позивач звернулась з письмовою заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій просила виплатити їй, ОСОБА_1 , недоотримані за життя її чоловіком, ОСОБА_2 , пенсійні виплати в розмірі 46999,81 грн за період з 01.04.2018 року по 30.11.2020 року шляхом перерахунку на її рахунок НОМЕР_3 у філії Львівського обласного управління AT «Ощадбанк» відповідних коштів.

Листом № 13909-13677/С-55/8-1300/23 від 26.05.2023 року відповідач відмовив позивачу у виплаті пенсії, що за життя належала її чоловікові ОСОБА_3 , та повідомив про те, що доплату, яка здійснена на виконання судового рішення, можливо отримати за умови покладення судом зобов`язання в частині виплати пенсії спадкоємцю.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, прийнявши спадщину від померлого ОСОБА_2 , має право на отримання усієї суми недоотриманої ним за життя пенсії. Заборгованість перед спадкодавцем виникла через неналежну діяльність відповідача, який несвоєчасно виконав свої зобов`язання та, до того ж, вчинив дії, які змусили спадкодавця звернутися до суду за захистом своїх інтересів. При цьому, районний суд враховував, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Відтак, своєчасне проведення соціальних виплат є прямим обов`язком відповідача, який підлягає неухильному виконанню останнім.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постановах від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18, згідно якої сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.

При цьому, згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22, невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації, коли нівелюється законна сила судового рішення.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, яка у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , а тому успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до ст. 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті, що є підставою для задоволення позову ОСОБА_6 про визнання за нею права власності на не отриману за життя її чоловіком пенсію в розмірі 46999,81 грн у порядку спадкування та стягнення такої з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 30 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 30 серпня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра