Справа № 569/4333/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретаря судового засідання Баланович М.О.

за участю представника скаржника - адвоката Маєвського О.А.

представника Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гуменюка А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника ОСОБА_1 звертаючись до суду зі скаргою на бездіяльність начальника Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просив Зобов`язати Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії щодо зняття арешту, накладеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції на підставі постанови від 02.07.2014 у межах виконавчого провадження №43694224 та скасувати всі інші заходи з примусового виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області у цивільній справі №2-4532/11 від 27.12.2011 року, вжиті на підстав виконавчого листа від 05.11.2013 року.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, представник заявника вказує, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції на підставі постанови від 02.07.2014 у межах виконавчого провадження №43694224 було накладено арешт та обтяження на майно та кошти боржника ОСОБА_1 , що були внесені в процесі виконання виконавчого листа №2-4532/11, виданого 05.11.2013 року Рівненським міським судом Рівненської області. Стягувач ОСОБА_2 немає будь-яких майнових вимог та претензій до ОСОБА_1 , що вбачається із нотаріальної заяви ОСОБА_2 від 08.06.2018 року. На звернення до державної виконавчої служби від 22.01.2024 року, заявник не отримав відповідь, тому змушений звернутися до суду. Наявність нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача порушує права ОСОБА_1

08.04.2024 року до суду надійшов відзив на скаргу від Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. На виконанні перебувало ВП 43694224 та ВП 48927486, наразі виконавчі провадження завершені з підстав, які не передбачають зняття арешту з майна боржника та скасування заходів примусового виконання рішення, а тому у державного виконавця відсутні підстави щодо зняття арешту.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав вимоги скарги.

Представники заінтересованої особи Гуменюк А.А. в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог скарги, з підстав зазначених у відзиві.

Вислухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно достатті 447 Цивільного процесуального кодексу України, частини першої статті19, частини п`ятої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, порушено їхні права чи свободи.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. (ст.2 Цивільного процесуального кодексу України)

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Право на звернення зі скаргою до суду в рамках виконання судового рішення у цивільній справі регламентовано ст. 447 ЦПК України.

Згідно з частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Відповідно до ч.ч.1,2ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт намайно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арештмайна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно з ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Гуменюк А.А. ствердив, що будь-яких виконавчих проваджень, де скаржник є стороною (боржником), на виконанні у Рівненському РВ ДВС Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Львів) не має.

Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

На підставі зазначеного суд вважає, що порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання ДВС зняти арешт з майна боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.353,354,441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - задовольнити.

Зобов`язати Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії щодо зняття арешту, накладеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції на підставі постанови від 02.07.2014 у межах виконавчого провадження №43694224 та зняти арешти та обтяження накладені на майно та кошти боржника ОСОБА_1 , що були внесені в процесі виконання виконавчого листа №2-4532/11, виданого 05.11.2013 року Рівненським міським судом Рівненської області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено 09.09.2024.

Суддя І.О.Гордійчук