КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-о/947/380/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

присяжних Фартушняк Н.Б.

Якимів Р.Б.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Органа опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про продовження строку дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 08.08.2022 року по справі №947/11149/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуном,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання від ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Органа опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про продовження строку дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 08.08.2022 року по справі №947/11149/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуном, з посиланням на те, що стан останньої з дня ухвалення рішення суду є незмінним.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 17.06.2024 року вищевказану заяву залишено без руху.

24.06.2024 року через підсистему «Електронний суд» заявником подано до суду заяву про усунення недоліків.

Дослідивши подані до суду документи, суддею встановлено, що заявником виконані вимоги ухвали суду від 17.06.2024 року, підстави для залишення позовної заяви без руху або відмови у відкритті провадження, визначених у ст. 185, 186 ЦПК України, відсутні.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 26.06.2024 року на підставі вищевказаної заяви відкрито провадження по справі та призначено дату і час проведення судового засідання.

У судове засідання призначене на 28.08.2024 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, однак представник заявника надала до суду заява про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутності.

Приймаючи викладене, судом було ухвалено провести розгляд справи за наявною явкою сторін по справі в судовому засіданні 28.08.2024 року на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши, вивчивши і проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 будучи онуком ОСОБА_2 , 09.06.2022 року звернувся до Київського районного суду міста Одеси з заявою про визнання ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною, встановлення опіки над екю, призначивши її опікуном - ОСОБА_1 (справа №947/11149/22).

В рамках вказаної справи, у відношенні ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1, Комунальним некомерційним підприємством «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради була проведена судово-психіатрична експертиза, за наслідком якої складено висновок судово-психіатричних експертів № 316, складений 20.07.2022 року експертами, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Судинної деменції внаслідок церебрального атеросклерозу (F01.8 за МКХ-10), внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до подання заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.08.2022 року № П-445, поданому в рамках розгляду цивільної справи №947/11149/22, орган опіки та піклування вважає доцільним призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі вищевказаних доказів, 08.08.2022 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення за наслідком розгляду цивільної справи №947/11149/22, яким визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 28 лютого 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатною. Встановлено над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 28 лютого 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 опіку та призначено опікуном ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Київським РВ у м.Одесі ГУДМС України в Одеській області 09 грудня 2014 року, зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_2 .

У рішенні суду зазначено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначено у два роки з наступного дня після дня набрання рішенням суду законної сили.

Вказане рішення суду не оскаржувалось, а відтак набрало законної сили.

Відповідно до частини другої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законої сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключено ті обставини, які безпосередньо досліджувалисяі встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

При цьому на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц, провадження № 14-20цс21).

Вище встановлені судом обставини та висновки є встановленими рішенням Київського районного суду міста Одеси від 08.08.2022 року по справі №947/11149/22, яке набрало законної сили, а відтак в силу преюдиції вищевказані обставини судом не ставляться під сумнів та додатковому доказуванню не підлягають.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30.08.2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012)).

Так, за змістом ст. 300 ЦПК України, у рішенні суду про визнання особи недієздатною, слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 300 ЦПК України. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Як, вбачається строк дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 08.08.2022 року по справі №947/11149/22, встановлений терміном в два роки, закінчився, що стало підставою для звернення заявника до суду з цим клопотанням про продовження строку дії рішення суду.

На виконання приписів статті 300 ЦПК України, ОСОБА_1 до даного клопотання надано висновок судово-психіатричного експерта № 345, складеного 07.05.2024 року експертами Одеської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Деменції альцгеймеровського типу» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F00.1» за МКХ-10), внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Приймаючи вищевикладене, суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на психічну хворобу, внаслідок чого позбавлена усвідомлювати значення своїх дій, та стан останньої, який слугував підставою для визнання її недієздатною рішенням Київського районного суду міста Одеси від 08.08.2022 року по справі №947/11149/22, наразі не змінився, що підтверджується відповідним висновком судово-психіатричного експерта № 345, складеного 07.05.2024 року експертами Одеської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», у зв`язку з чим суд доходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання заявника про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною, та продовження строку дії рішення про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, терміном на два роки.

Оскільки судом прийнято рішення про продовження строку дії рішення суду про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, то повноваження ОСОБА_1 щодо опіки над недієздатною також продовжуються та не потребують повторного вирішення питання про призначення опікуна, оскільки останній від виконання обов`язків не звільнявся та не відмовляється.

Судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, а також продовженням строку рішення суду про визнання особи недієздатною, у відповідності до положень ч.2 ст. 299, ст. 300 ЦПК України, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11, 12, 76-81, 102-103, 105, 298-300, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Клопотання ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), за участі заінтересованої особи: Органа опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 9) про продовження строку дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 08 серпня 2022 року по справі №947/11149/22 про визнання фізичної особи - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною - задовольнити.

Строк дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 08 серпня 2022 року по справі №947/11149/22, яким визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 28 лютого 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено опікуном ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Київським РВ у м.Одесі ГУДМС України в Одеській області 09 грудня 2014 року, зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_2 , продовжити на 2 (два) роки, з дня набрання рішенням законної сили.

Роз`яснити учасникам процесу положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якої, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка визнана недієздатною, у разі видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування, такої особи, визнаної недієздатною, або її адвоката.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 28 серпня 2024 року.

Головуючий Калініченко Л. В.

Присяжні