ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 серпня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 754/11553/20

Головуючий у першій інстанції Гагаріна Т.О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/972/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

сторони:

позивач: Акціонерне товариство ТАСКОМБАНК

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Гагаріної Т.О. від 17 травня 2024 року, місце постановлення ухвали - м.Ніжин, у справі за позовом Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року Акціонерне товариство ТАСКОМБАНК звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 99001_CASH від 11.08.2015 року, яка станом на 27.12.2019 року становить 68 495,98 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 20 524,21 грн.; заборгованість по відсотках - 21 634,27 грн.; заборгованість по комісії - 26 337,50 грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 22.12.2020 року позовні вимоги було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК заборгованість за кредитним договором №99001_CASH від 11.08.2015 року в розмірі 68 495,98 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 20.09.2023 року вказане заочне рішення суду першої інстанції від 22.12.2020 року, було скасовано, і призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, із призначенням підготовчого судового засідання на 14.00 год. 09.10.2023 року.

09.10.2023 року ухвалою Деснянського районного суду м.Києва цивільну справу №754/11553/20 за позовом Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, було передано за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.03.2024 року позов Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, було залишено без розгляду. Стягнуто з Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

05.04.2024 року до суду першої інстанції надійшла заява представника відповідача - адвоката Белінського В.А. про ухвалення у справі додаткового рішення, яким сторона відповідача просила стягнути із позивача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 500 грн. та 288,80 грн. витрат, пов`язаних із доставкою поштової кореспонденції.

Оскаржуваною ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.05.2024 року заяву представника відповідача - адвоката Белінського В.А. про ухвалення додаткового рішення, задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу - 15 788 грн. 80 коп. В іншій частині заявлених вимог, судом відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство ТАСКОМБАНК просить скасувати ухвалу Ніжинського міськрайонного суду від 17.05.2024 року, а цивільну справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, зокрема, для вирішення по суті питання про заміну позивача на належного. Доводи апеляційної скарги АТ ТАСКОМБАНК вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 17.05.2024 року підлягає скасуванню, оскільки є необґрунтованою, прийнятою із неповним з`ясуванням судом обставин справи, які мають значення для її вирішення, має місце невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги АТ ТАСКОМБАНК вказують на помилковість вказівки суду першої інстанції на відсутність посилання у клопотанні представника АТ ТАСКОМБАНК про зупинення провадження на жоден із передбачених статтею 251 ЦПК України випадків. За доводами апелянта, банк у змісті наведеного клопотання посилався на п.6 ч.1 статті 251 ЦПК України, згідно з яким суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. В обґрунтування наведеного АТ ТАСКОМБАНК повідомив суд, що ухвала Ніжинського міськрайонного суду від 29.03.2024 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом АТ ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, перебуває на оскарженнi у Чернігівському апеляційному суді, із підстав неналежності особи позивача у даному процесі. Апелянт стверджує, що АТ Таскомбанк відступило право вимоги за спірним зобов`язанням - ТОВ ВЕРДИКТ КАПІТАЛ, відповідно до умов договору факторингу №б/н від 08.02.2021 року, та у відповідності до норм статті 1077 ЦК України, ТОВ ВЕРДИКТ КАПІТАЛ отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 , який мав зобов`язання перед АТ ТАСКОМБАНК за кредитним договором №99001_CASH від 11.08.2015 року. За доводами апелянта, правонаступником АТ ТАСКОМБАНК за даним зобов`язанням з 08.02.2021 року, є ТОВ ВЕРДИКТ КАПІТАЛ.

У відзиві на апеляційну скаргу сторона відповідача просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, поданої АТ ТАСКОМБАНК у справі №754/11553/20 на ухвалу від 17.05.2024 року Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, і покласти судові витрати, пов`язані із апеляційним розглядом справи, на апелянта.

У заяві про розподіл судових витрат, яка надійшла із додатками на адресу апеляційного суду 23.08.2024 року (а.с.93-98, том 2), сторона відповідача просить приєднати до матеріалів справи попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи у апеляційному суді, та стягнути із позивача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 15 000 грн. та витрати на відправку поштової кореспонденції у сумі 500 грн.

В судовому засіданні апеляційного суду, в режимі відеоконференції, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Белінський В.А. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін оскаржувану ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.04.2024 року, поклавши на позивача судові витрати відповідача, пов`язані із апеляційним розглядом справи.

В судове засідання апеляційного суду представник позивача, відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились.

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, у вересні 2020 року Акціонерне товариство ТАСКОМБАНК звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 99001_CASH від 11.08.2015 року, яка станом на 27.12.2019 року становить 68 495,98 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 20 524,21 грн.; заборгованість по відсотках - 21 634,27 грн.; заборгованість по комісії - 26 337,50 грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 22.12.2020 року позовні вимоги було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК заборгованість за кредитним договором №99001_CASH від 11.08.2015 року в розмірі 68 495,98 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 20.09.2023 року вказане заочне рішення суду першої інстанції від 22.12.2020 року, було скасовано, і призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, із призначенням підготовчого судового засідання на 14.00 год. 09.10.2023 року.

09.10.2023 року ухвалою Деснянського районного суду м.Києва цивільну справу №754/11553/20 за позовом Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, було передано за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.03.2024 року позов Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, було залишено без розгляду. Стягнуто з Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

05.04.2024 року до суду першої інстанції надійшла заява представника відповідача - адвоката Белінського В.А. про ухвалення у справі додаткового рішення, яким сторона відповідача просила стягнути із позивача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 500 грн. та 288,80 грн. витрат, пов`язаних із доставкою поштової кореспонденції.

Оскаржуваною ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.05.2024 року заяву представника відповідача - адвоката Белінського В.А. про ухвалення додаткового рішення, задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу - 15 788 грн. 80 коп. В іншій частині заявлених вимог, судом відмовлено.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 17.05.2024 року, частково задовольняючи заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Белінського В.А. про ухвалення у справі додаткового рішення, суд першої інстанції зазначив, що ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.03.2024 року позовну заяву АТ ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, було залишено без розгляду, на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, у зв`язку з тим, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки. Суд стягнув з АТ ТАСКОМБАНК на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. Разом з тим, вказаним рішенням не було вирішено питання про судові витрати відповідача, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу адвоката, оскільки представник відповідача - адвокат Белінський В.А. просив стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 18 500 грн., а також витрати за подання заяви про перегляд заочного рішення в сумі 536, 80 грн. та витрати на доставку кореспонденції у розмірі 700 грн., при цьому, у клопотанні від 08.01.2024 року зазначив, що докази щодо розміру судових витрат, понесених відповідачем, будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення. Проаналізувавши матеріали справи, суд першої інстанції зазначив, що у призначені по даній справі судові засідання: 19.01.2024 року, 27.02.2024 року, 29.03.2024 року позивач повторно не з`явився, без поважних на те причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, і тому ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.03.2024 року позовну заяву АТ ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, залишено без розгляду, на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України. Судом першої інстанції вказано, що оскільки неявка позивача або його представника в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом, то у оскаржуваній ухвалі від 17.05.2024 року суд дійшов висновку, що в діях позивача наявні ознаки зловживання процесуальними правами. Із посиланням на ч.5 статті 142 ЦПК України, якою передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, виходячи із співмірності та розумності розміру понесених судових витрат відповідачем, а також зважаючи на відсутність заперечень сторони позивача щодо розміру таких витрат, суд першої інстанції дійшов висновку, що із позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 500 грн., які надані відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг, та витрати за оплату поштових відправлень в розмірі, підтвердженому належним чином доказами, а саме, на суму 288, 80 грн.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги АТ ТАСКОМБАНК відносно того, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 17.05.2024 року підлягає скасуванню, оскільки її висновки не узгоджуються із положеннями норм процесуального права, які регулюють дані правовідносини, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.1 ч.3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно приписів ч.5 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Як вбачається із роз`яснень, викладених у п.38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишено без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно частини 9 статті 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Виходячи із правового аналізу зазначених вище норм Закону вбачається, що обов`язковою умовою для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, є зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи, має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Із системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України вбачається, що необґрунтовані дії позивача, як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Згідно матеріалів справи, ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.03.2024 року позовну заяву АТ ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, було залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 статті 257 ЦПК України. Як зазначено судом першої інстанції у даній ухвалі від 29.03.2024 року: … Позивач у судові засідання не з`являється, про поважність причин своєї неявки та про можливу зміну місця свого проживання (перебування), про розгляд справи без їх участі, суд також не повідомив. Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції зауважив, що позовну заяву АТ ТАСКОМБАНК підписано представником АТ ТАСКОМБАНК Пономаренком О.В., на підтвердження повноважень якого надано копію довіреності №70 від 02.03.2020 року, виданої АТ ТАСКОМБАНК в особі тимчасово виконуючого обов`язки Голови Правління ОСОБА_2 . У заяві від 19.10.2020 року ОСОБА_3 просив провести розгляд справи без участі представника АТ ТАСКОМБАНК. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що додана до позовної заяви довіреність №70 від 02.03.2020 року дійсна до 01.03.2021 року, інших документів на підтвердження повноважень керівника юридичної особи, станом на момент звернення до суду, не надано, що є перешкодою розгляду справи за відсутності позивача, і тому суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність залишення позову без розгляду.

Як вбачається із ухвали суду першої інстанції від 29.03.2024 року про залишення без розгляду позовної заяви АТ ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, судом не визнавались необґрунтованими дії позивача. За даних обставин, є необґрунтованим висновок суду першої інстанції, викладений у оскаржуваній ухвалі суду від 17.05.2024 року, відносно того, що в діях позивача наявні ознаки зловживання процесуальними правами, що в свою чергу, відповідно до ч.5 статті 142 ЦПК України, є підставою для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи наведене вище, оскільки будь-яких свідомих недобросовісних дії позивача, які свідчать про зловживання позивачем процесуальними правами, в ході судового розгляду даної справи судом першої інстанції встановлено не було, як і не було судом застосовано до позивача будь-яких заходів, у зв`язку із зловживанням правами, а позов було залишено судом без розгляду не через необґрунтовані дії позивача, а у зв`язку із його повторною неявкою в судове засідання, у позивача відсутній обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу, у контексті положень ч.5 статті 142 ЦПК України.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч.1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення із позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із доставкою поштової кореспонденції, сторона відповідача посилалась на ч.1, ч.2 статті 137, ч.1, п.1 ч.2, ч.8 статті 141 ЦПК України, яка регулюють питання щодо розподілу судових витрат між сторонами за наслідками розгляду справи.

Відповідно до приписів ч.5 статті 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У заяві про ухвалення додаткового рішення суду (а.с.201-204, том 1), стороною відповідача вимога про стягнення здійснених відповідачем витрат, у контексті положень ч.5 статті 142 ЦПК України, не заявлялась. Відповідних доводів щодо необґрунтованих дій позивача, як підстави для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч.5 статті 142 ЦПК України, дана заява сторони відповідача, також в собі не містить, і тому відсутні підстави для задоволення заяви сторони відповідача про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Оскільки стороною відповідача вимоги поданої заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі приписами ч.5 статті 142 ЦПК України не обґрунтовувались, застосування судом першої інстанції вказаної норми права у оскаржуваній ухвалі від 17.05.2024 року, не узгоджується із засадами та принципами диспозитивності цивільного судочинства.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК - небхідно задовольнити, ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.05.2024 року - скасувати. При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

За даних обставин, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, відсутні підстави для стягнення із позивача на користь відповідача понесених відповідачем судових витрат на стадії апеляційного перегляду даної справи.

Керуючись статтями: 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК - задовольнити.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 травня 2024 року - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, пердбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: