Справа № 604/820/24
Провадження № 2/604/297/24
03 вересня 2024 року Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Сіянко В.М.,
при секретарі Феньо О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в с-щі Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН-2017» про розірвання договору оренди землі,-
06 червня 2024 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ «ЛАН-2017» про розірвання договору оренди землі.
Відповідач порушує умови договору щодо своєчасної оплати за користування земельною ділянкою, починаючи з 2022 року не обробляє земельну ділянку. Враховуючи викладене, позивач просив розірвати договір оренди землі №13 від 31.10.2016, укладений між ТОВ «ЛАН-2017» та ОСОБА_1 .
В судове засідання позивач та його представник адвокат Юзьвак І.Я. не з`явилися. В підготовчому засіданні позивач позов підтримав, наполягав на його задоволенні.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав.
За таких обставин, керуючись положеннями ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів та ухвалити у справі заочне рішення.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши сторони, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до положень ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
Положеннями ч.1 ст.6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Відповідно до положень ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до положень ст.21 вказаного Закону орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Положеннями ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою.
Згідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Положеннями ст.31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
Відповідно до положень ч.1 ст.32 вказаного Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України.
Відповідно до п."д" ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Позивач, звертаючись до суду з позовом, посилається на невиконання орендарем обов`язків, передбачених ст.24 Закону України «Про оренду землі» та умов договору, а саме щодо своєчасної сплати орендної плати.
Підтвердження виплати орендної плати на користь орендодавця відповідачем до суду не надано.
Згідно з наданими позивачем письмовими доказами ОСОБА_1 сплатив за 2022 та 2023 роки суми податкового зобов`язання.
У правовому висновку у справі №6-977цс16 від 28 вересня 2016 року Верховний суд зазначив, що відповідно до ч.1 ст.32 зазначеного Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України. Згідно із п."д" ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі№6-146цс12.
В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача, зазначені в позовній заяві, щодо факту систематичної несплати відповідачем орендної плати, що на думку суду є істотним порушенням з боку орендаря умов договору, тому суд вважає, що наявні передбачені законом підстави для припинення договору оренди, шляхом його розірвання.
За вказаних обставин, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з положеннями частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН-2017» про розірвання договору оренди землі задовольнити повністю.
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко