справа № 363/1978/23
провадження № 22-з/824/1091/2024
головуючий у суді І інстанції Баличева М.Б.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у справі за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , що діє від свого імені та як законний представник малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року позивач ОСОБА_4 , що діє від свого імені та як законний представник малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, та стягнення страхового відшкодування. У подальшому збільшивши свої позовні вимоги, просив: стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 (страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 15 600 грн; стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 2 679 грн 78 коп., три відсотки річних у розмірі 161 грн 56 коп., інфляційні втрати у розмірі 235 грн 03 коп., а всього разом -3 076 грн 37 коп.; стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 , який є законним представником малолітнього ОСОБА_2 страхове відшкодування у зв`язку із втратою годувальника та моральної шкоди у загальному розмірі 249 600 грн; стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 , який є законним представником малолітнього ОСОБА_2 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 42 876 грн 49 коп., три відсотки річних у розмірі 2 584 грн 90 коп., інфляційні втрати у розмірі 3 760 грн 49 коп., а всього разом -49 221 грн 88 коп.; стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 , який є законним представником малолітньої ОСОБА_3 страхове відшкодування у зв`язку із втратою годувальника та моральної шкоди у загальному розмірі 249 600 грн; стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 , який є законним представником малолітньої ОСОБА_3 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 42 876 грн 49 коп., три відсотки річних у розмірі 2 584 грн 90 коп., інфляційні втрати у розмірі 3 760 грн 49 коп., а всього разом -49 221 грн 88 коп.; стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 , що діє від свого імені та як законний представник малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування задоволено.

Стягнуто з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 15 600 грн.

Стягнуто з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 2 679 грн 78 коп., три відсотки річних у розмірі 161 грн 56 коп., інфляційні втрати у розмірі 235 грн 03 коп., а всього разом -3 076 грн 37 коп.

Стягнуто з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 , який є законним представником малолітнього ОСОБА_2 , страхове відшкодування у зв`язку із втратою годувальника та моральної шкоди у загальному розмірі 249 600 грн.

Стягнуто з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 , який є законним представником малолітнього ОСОБА_2 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 42 876 грн 49 коп., три відсотки річних у розмірі 2 584 грн 90 коп., інфляційні втрати у розмірі 3 760 грн 49 коп., а всього разом - 49 221 грн 88 коп.

Стягнуто з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 , який є законним представником малолітньої ОСОБА_3 , страхове відшкодування у зв`язку із втратою годувальника та моральної шкоди у загальному розмірі 249 600 грн.

Стягнуто з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 , який є законним представником малолітньої ОСОБА_3 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 42 876 грн 49 коп., три відсотки річних у розмірі 2 584 грн 90 коп., інфляційні втрати у розмірі 3 760 грн 49 коп., а всього разом - 49 221 грн 88 коп.

Стягнуто з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

22 січня 2024 року відповідач звернувся до суду першої інстанції з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року заяву про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 грудня 2023 року по цивільній справі №363/1978/23 за позовом ОСОБА_1 , що діє від свого імені та як законний представник малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування - залишено без задоволення.

Не погоджуючись із указаним рішенням представник Моторного (транспортного) страхового бюро України - Гусєв П.В. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення регламентної виплати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення з відповідача 288 000 грн. Також просив стягнути з позивача витрати на правову допомогу.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишено без задоволення. Заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 грудня 2023 року залишено без змін.

20 червня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гудз Р.А. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, направлена до суду 19 червня 2024 року, в якій представник просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесені в апеляційному суді в розмірі 7 500 грн.

В обґрунтування заяви вказує, що адвокат позивача у відзиві на апеляційну скаргу заявляла про попередній орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу та повідомляла суду, що докази понесених витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вказує, що з метою ефективного захисту ОСОБА_4 звернувся за професійною правничою допомогою до адвоката Гудз Р.А., в результаті чого ОСОБА_4 поніс витрати на правничу допомогу у апеляційному суді в розмірі 7 500 грн, які просить стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення до Київського апеляційного суду не надходили.

У судове засідання сторони не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, що підтверджується звітом про доставку (а.с. 163-169, Т.2). Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу представником позивача в порядку ч.1 ст.134 ЦПК України та ч.8 ст.141 ЦПК України було зазначено попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які ОСОБА_4 очікує понести у зв`язку із розглядом справи у апеляційному суді.

20 червня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гудз Р.А. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, направлена до суду 19 червня 2024 року, в якій представник просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесені в апеляційному суді в розмірі 7 500 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у апеляційному суді та їх відшкодування було надано: детальний опис наданих послуг на підставі договору про надання правової допомоги № 17/23 від 7 березня 2023 року.

Матеріалами справи також встановлено, що всі докази понесення витрат на правову допомогу у апеляційному суді були направлені стороні позивача.

В той же час, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з урахуванням наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, апеляційний суд зауважує, що:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

У справі, що переглядається позивач у відзиві на апеляційну скаргу заявляв попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правничу допомогу у розмірі 7 500 грн та вказав, що докази розміру витрат подасть до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В той же час, зміст відзиву та заяви про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтування поважних причин неподання позивачем доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Тобто у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 10 січня 2024 року (справа №285/5547/21).

Отже, законодавчо не визначено, що докази понесених витрат на правничу допомогу мають подаватись лише після ухвалення рішення суду.

Жодних доводів в обґрунтування неможливості подання доказів до ухвалення рішення стороною спору не надано, а суд не наділений повноваженнями встановлювати відповідні обставини за власною ініціативою.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, оскільки стороною позивача не було доведено поважності причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі.

Керуючись ст. 133,134,174, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у справі за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , що діє від свого імені та як законний представник малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба