Єдиний унікальний номер 725/7716/24
Номер провадження 2/725/1481/24
УХВАЛА

02.09.2024 року. Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Чернівецького виконавчого округу Кондрюка Костянтина Олександровича, треті особи: ДП «Сетам», ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

29.08.2024 ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву в новій редакції, де просив зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , який був накладений приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О.

Окрім того, подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення продажу арештованого майна на прилюдних торгах ДП «Сетам» по квартири АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні №62385992.

Свою заяву мотивував тим, що на даний час на примусовому виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №62385992, де боржником є ОСОБА_2

Нещодавно йому стало відомо, що приватний виконавець подав заявку до ДП «Сетам» на реалізацію на електронних торгах належного йому (позивачу) на праві власності нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , аукціон призначений на 02 вересня 2024 року.

Разом з тим, на його думку, такі дії приватного виконавця є незаконними та такими, що порушують його охоронювані законом інтереси як власника майна.

Так, ОСОБА_2 до 18.12.2017 була власником квартири АДРЕСА_1 . Однак з 18.12.2017 він на підставі рішення суду набув право власності на вказане майно та в подальшому об`єднав спірну квартиру АДРЕСА_2 з квартирою АДРЕСА_3 .

Таким чином, на даний час ОСОБА_2 жодного відношення до квартири АДРЕСА_2 не має, а у нього відсутні боргові зобов`язання перед будь-якими особами.

Оскільки на даний час існує велика ймовірність реалізації приватним виконавцем спірного майна, що призведе до неправомірного позбавлення його права власності на житло, просив заяву задовольнити.

Дослідивши частково матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Так, відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно з ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту заяви позивача вбачається, що він просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна на прилюдних торгах.

Разом з тим, зупинення продажу арештованого майна є спеціальним способом забезпечення позову, який застосовується лише у справах за позовом про визнання права власності на це майно. Саме для такого випадку законодавець передбачив можливість забезпечення позову шляхом зупиненням продажу арештованого майна.

Отже, на думку суду, звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач обирає невірний спосіб забезпечення позову, який не узгоджується із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Таким чином, з урахуванням обставин справи, завдань цивільного судочинства та забезпечення рівності прав і охоронюваних законом інтересів сторін, а також те, що позивачем заявлено вид забезпечення позову, який є спеціальним способом забезпечення позову та застосовується лише у конкретній категорії справ, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.149-152,353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич