УХВАЛА

26 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 359/6728/22

провадження № 61-10269ск24

Верховний Суд у складі суддів Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. (судді-доповідача), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Коломієць Г. В., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Київської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - ГУ НП

в Київській області), Київської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України (далі - ДКС України), в якому просив суд стягнути солідарно з ГУ НП

в Київській області, Київської обласної прокуратури та ДКС України моральну шкоду

в розмірі 400 000,00 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня

2023 року позов ОСОБА_1 до ГУ НП в Київській області, Київської обласної прокуратури, ДКС України про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 40 000,00 грн шляхом списання уповноваженим на це казначейством грошових коштів з відповідного рахунку Державного бюджету України.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 червня 2024 року апеляційні скарги Київської обласної прокуратури, ГУ НП в Київській області задоволено частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня

2023 року змінено в резолютивній частині, викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Київської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень.»

В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 24 жовтня 2023 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2024 року касаційну скаргу ГУ НП в Київській області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 24 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 червня 2024 року у вищевказаній справі повернуто заявнику.

17 липня 2024 року ГУ НП в Київській області через підсистему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 червня 2024 року (надійшла до суду 17 липня 2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимог.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 17 липня 2024 року касаційну скаргу передано судді-доповідачу Коломієць Г. В., судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І., Луспеник Д. Д.

19 липня 2024 року заступник керівника Київської обласної прокуратури засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 червня 2024 року (надійшла до суду 22 липня 2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду

від 22 липня 2024 року касаційну скаргу передано судді-доповідачу Коломієць Г. В., судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І., Луспеник Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. від 23 липня 2024 року касаційну скаргу

ГУ НП в Київській області залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали,

а також попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. від 23 липня 2024 року касаційну скаргу

заступника керівника Київської обласної прокуратури залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ НП в Київській області та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

05 серпня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І., Коломієць Г. В. та Луспеника Д. Д.

Відповідно до наказу Верховного Суду від 05 липня 2024 року № 204/0/201-24 суддя-доповідач Коломієць Г. В. перебувала у відпустці з 05 серпня 2024 року по 23 серпня 2024 року.

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І., Коломієць Г. В. та Луспеника Д. Д. передано у провадження судді Коломієць Г. В. 26 серпня

2024 року.

Заява про відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

Луспеника Д. Д. обґрунтована тим, що касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ НП в Київській області відкрито у справі з ціною позову 400 000,00 грн, а отже, справа не підлягає касаційному оскарженню, оскільки ціна позову не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також заявник звертає увагу на те, якою недбалою і безграмотною є мова касаційної скарги.

Розглянувши заяву про відвід, матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52,

від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що судді Коломієць Г. В., Гулько Б. І. , Луспеник Д. Д. виявили особисту заінтересованість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Разом із тим, доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Коломієць Г. В., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д. по своїй суті зводяться до незгоди заявника із прийнятим суддями процесуальним рішенням, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу суддів.

При цьому доводи заяви не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів Верховного Суду Коломієць Г. В., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Отже, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід суддів Верховного Суду Коломієць Г. В., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду

Коломієць Г. В., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Київської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду

Коломієць Г. В., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д. передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник