Справа № 381/4704/23
Провадження № 2/369/3301/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12.06.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастрофи» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2023 року Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.11.2021 року в Київській області, в м. Боярка, по вулиці Незалежності, сталося ДТП за участі автомобіля Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1 та Citroen Jumper д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Києво-Святошинського районного суду по справі № 369/16529/21 від 17.01.2022 року визнано відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили та сторонами не оскаржувалася.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1 застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (далі АТ «СГ «ТАС»), згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 9764736 від 21.04.2021 (далі Поліс).

Представник позивача звернувся до АТ «СГ «ТАС» щодо виплати страхового відшкодування. АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 95341,54 грн. за виключенням франшизи, яка становить 2500,00 грн.

24.06.2022 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОПАССАЖ» було укладено договір №36 (далі Договір) на послуги з ремонту та технічного обслуговування транспортного засобу НОМЕР_3 , вартість якого становить 121 597,86 грн.

Відповідно до умов Договору та розрахунку суми страхового відшкодування, що є Додатком 1 до Страхового акту № 01905/40/922 від 20.01.2022 року (далі Страховий акт) Сторони погодили, що частину вартості, у розмірі 95 341,54 грн. сплачено АТ «СГ «ТАС» відшкодування шкоди згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а частину коштів у розмірі 26 256,32 грн., яка не відшкодована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ТАС» оплачується позивачем.

У листі АТ «СГ «ТАС» за вих. № 01392/9122 від 20.01.2022 року зазначено, що позивачу була перерахована сума страхового відшкодування згідно його заяви, за виключенням суми франшизи та суми зносу замінених складових, у розмірі 95341,54 грн., що підтверджується Страховим актом № 01905/40/922 від 20.01.2022 року та розрахунком суми страхового відшкодування.

Також, згідно даного Листа та листа АТ «СГ «ТАС» № 1090 від 22.09.2022 року, коефіцієнт зносу замінених складових Автомобіля становить 23 756,32 грн.

Вартість франшизи, згідно Полісу, становить 2 500,00 грн.

На підставі вище наведеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь різницю між розміром матеріального збитку та страховим відшкодуванням у розмірі 26256 (двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят шість) гривень 32 коп. та понесені судові витрати.

27.12.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду.

12.06.2024 року сторони в судове засідання не з`явилися, про дату. час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Представником позивача через канцелярію суду 18.03.2024 року було зареєстровано заяву, у якій останній просив суд здійснювати розгляд справи у його відсутності, вказував, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи погоджується з доводами позивача та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Києво-Святошинського районного суду по справі № 369/16529/21 від 17.01.2022 року визнано відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Постанова набрала законної сили та сторонами не оскаржувалася.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до вимог п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1 застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно Полісу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховик здійснив виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 95 341,54 грн., а загальний розмір витрат позивача на ремонт транспортного засобу склав 121 597,86 грн.

Оскільки позивач звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання його особою, яка завдала шкоди.

Статтею 29 цього Закону визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно з п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

У постанові Верховного Суду у справі № 753/21303/16-ц від 30.01.2019 року, , суд дійшов висновку про те, що відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

У постанові Верховного Суду України у справі № 6-691 цс15 від 02.12.2015 року, зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Верховний Суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15. На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту безпосередній винуватець.

Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу 26 256 (двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят шість) гривень 32 коп. різниці між фактичним розміром спричиненого матеріального збитку та страховою виплатою.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 247, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (м. Київ, вул. Загорівська, 1, ) матеріальну шкоду у розмірі 26 256 (двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят шість) гривень 32 копійки та суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви (майнова вимога) у розмірі 2 482 (дві тисячі чотириста вісімдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 02.09.2024 року.

Суддя А.В. Янченко