РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року

м. Рівне

Справа № 760/28245/23

Провадження № 22-ц/4815/995/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст

Україна",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Войтович Людмилою Василівною на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 липня 2024 року (постановлену у складі судді Зейкана І.Ю.) про відмову в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду від 06.06.2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ТзОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" звернулося до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва суду від 30 листопада 2023 року дану цивільну справу передано на розгляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області, яким 05 лютого 2024 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 червня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" заборгованість за кредитним договором № 5198968 від 10.12.2021 року в сумі 33455,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.

26 червня 2024 року представником ОСОБА_1 адвокатом Войтович Л.В. до Кузнецовського міського суду Рівненської області подано заяву про розстрочення виконання вищезазначеного рішення суду.

Заяву обґрунтовано тим, що відповідач не має змоги одночасно сплатити усі кошти, стягнуті з неї рішенням місцевого суду, у зв`язку із складним фінансовим становищем.

Така ситуація склалася через несприятливу економічну ситуацію в країні, яка утворилася внаслідок спалаху у 2020 році пандемії нової коронавірусної інфекції та внаслідок військової агресії рф проти України та введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 року.

Вона має намір повністю та добровільно погасити борг перед позивачем, проте її доходу недостатньо навіть для задоволення, у повній мірі, власних побутових потреб.

Просила розстрочити виконання рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 червня 2024 року на один рік.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 липня 2024 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення суду від 06.06.2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено повністю.

Судове рішення обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 не наведено виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Заявницею не надано доказів, які б підтверджували, що, у зв`язку із збройною агресією росії, воєнними діями, у неї немає можливості працевлаштуватися або їй було відмовлено у працевлаштуванні чи здійснювати підприємницьку діяльність особисто, не підтверджено доказами перебування у скрутному матеріальному становищі.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Войтович Л.В. оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що, при постановленні оскаржуваної ухвали судом не враховано матеріальний стан відповідача, що є прямим порушенням п. 2 ч. 4 ст. 435 ЦПК України.

З урахуванням того, що у відповідача немає коштів для задоволення своїх мінімальних побутових потреб, було б несправедливо відмовити у розстроченні виконання судового рішення, зважаючи на те, що вона не відмовляється від виконання своїх зобов`язань.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву про розстрочення виконання рішення.

09 серпня 2024 року ТзОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що, з урахуванням встановлених обставин, інтересів як боржника так і стягувача, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання, заява відповідача про розстрочення виконання рішення суду не має правових підстав для задоволення.

Просило залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відмову її задоволенні, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не наведено виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Також нею не надано доказів, які б підтверджували, що, у зв`язку із збройною агресією росії, воєнними діями, у неї немає можливості працевлаштуватися або їй було відмовлено у працевлаштуванні чи здійснювати підприємницьку діяльність особисто, не підтверджено доказами перебування у скрутному матеріальному становищі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За правилами ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435 ЦПК України).

Відповідно до ч 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення або відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10).

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність виняткових обставин, які б перешкоджали належному виконанню боржником рішення суду, ускладнювали б його виконання або робили виконання неможливим.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочення, заявник посилалася на несприятливу економічну ситуацію в країні, яка утворилася внаслідок спалаху у 2020 році пандемії нової коронавірусної інфекції та погіршення її матеріального становища у зв`язку із введенням на території України воєнного стану.

Між тим, колегія суддів зазначає, що пандемія коронавірусу чи введення та продовження строку воєнного стану в Україні не свідчить ні про наявність виняткових обставин, ні про поважність причин невиконання рішення суду.

Додані до матеріалів справи відомості про суму заробітку для нарахування пенсії за 2019-2020 роки не є доказами скрутного матеріального становища та відсутності доходів станом на 2024 рік.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо клопотання ТзОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна", заявленому у відзиві, про стягнення з ОСОБА_1 на його користь витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 8000,00 грн., варто зазначити наступне.

Статтею 141 ЦПК передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

За результатами розгляду справи Кузнецовським міським судом Рівненської області від 06 червня 2024 року ухвалено рішення, яке набрало законної сили та яким, зокрема, було вирішено спір по суті та вирішено питання розподілу судових витрат, в тому числі і стягнення витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Разом з тим, ухвала Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 липня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду не вирішує/змінює спір сторін по суті, а також не містить висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішує вимоги, не досліджені у судовому засіданні щодо спору по суті, що є підставою для розподілу судових витрат у справі на підставі положень статті 141 ЦПК України, а тому клопотання ТзОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 141, 375, 381, 382 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Войтович Людмилою Василівною залишити без задоволення.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 липня 2024 року залишити без змін.

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 23 серпня 2024 року.

Головуючий суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.