Справа № 574/748/24
Провадження 2/574/304/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Гук Т.Р., перевіривши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Буринської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Буринського районного суду Сумської області із позовом до Буринської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Вивчивши матеріали заяви на предмет дотримання позивачами вимог цивільного процесуального законодавства під час звернення з цією позовною заявою до суду, суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Параграф третій другої глави ЦПК України регулює інститут територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Із позовної заяви вбачається, що кожен з позивачів просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , терміном два місяці після набрання рішення законної сили.

При цьому свої позовні вимоги вони обґрунтовують тим, що після смерті ОСОБА_1 залишилося спадкове майно, а саме:

- земельна ділянка, розташована на території Тернівської селищної ради, Недригайлівського району, Сумської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,16 га, яка йому належала відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №644649 від 12.12.2002 року виданого на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації Ради народних депутатів від 15.08.2002 року №299 України та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1215;

- земельна ділянка, розташована на території Тернівської селищної ради, Недригайлівського району, Сумської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,78 га, яка йому належала відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №648908 від 12.12. 2002 року виданого на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації Ради народних депутатів від 15.08.2002 року №299 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1214;

- земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,9042 га, кадастровий номер :06:001:0086, яка розташована на території Суховерхівської сільської ради, Буринського району, Сумської області та йому належала відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №870809 від 26.07.2005 року виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 24.03.2005 року №330 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №44;

- земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 0,4770 га, кадастровий номер :07:002:0054, яка розташована на території Суховерхівської сільської ради, Буринського району, Сумської області та йому належала відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №870809 від 26 липня 2005 року виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 24.03.2005 року №330 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №44.

Згідно доданих до позовної заяви копій заповітів, посвідчених 16.10.2018 року та 20.11.2018 року приватним нотаріусом Головенською Л.В., вищевказані земельні ділянки, розташовані на території Тернівської селищної ради, Недригайлівського району, Сумської області, ОСОБА_1 заповів позивачу ОСОБА_2 , а земельні ділянки розташовані на території Суховерхівської сільської ради, Буринського району, Сумської області, - позивачу ОСОБА_1 .

Таким чином, заявлені позовні вимоги територіально підлягають розгляду у двох різних судах, оскільки за правилами виключної підсудності позовна вимога ОСОБА_1 підсудна Буринському районному суду Сумської області, а позовна вимога ОСОБА_2 Недригайлівському районному суду Сумської області.

Відповідно до ч.5 ст.188 ЦПК України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Пунктом 2 ч.4 ст.185 ЦПК України передбачено, що заява повертається у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Згідно з ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, необгрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідоме безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з цією самою метою. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

За встановлених обставин, наявні підстави для повернення спільної позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , так як позивачами заявлено позовні вимоги, об`єднання яких в одному провадженні є недопустимим в силу положень цивільного процесуального законодавства, оскільки щодо них законом визначена виключна підсудність різним судам.

Разом з цим, ч.7 ст.185 ЦПК України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 185,188, 259-260, 354 ЦПК України, суд,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Буринської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини повернути позивачам.

Роз`яснити позивачам, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї документами направити позивачам.

Ухвала набирає законної з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 05.09.2024 року.

Суддя: Т.Р. Гук