Справа № 459/2258/24
Провадження № 2/459/629/2024
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд іншому суду

30 серпня 2024 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М. В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем.

Позивачка у позовній заяві зазначила місце проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (п.8 ст. 187 ЦПК України).

На виконання вищезазначених норм ЦПК України 27.08.2024 було отримано відповідь №754925 з Єдиного державного демографічного реєстру, згідно з якою відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з цим, ч. 2 ст. 28 ЦПК України передбачає, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Донька подружжя ОСОБА_3 . 31.10.2008 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (тобто з батьком). Доказів реєстрації інших дітей подружжя ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , 07.03.2018р) матеріали справи не містять.

Окрім цього, як вбачається з довідки №1305- від 28.05.2024 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд зауважує, що 22 листопада 2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яким закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 даного закону внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 даного закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Отже, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, розмежовується зареєстроване місце проживання та фактичне місця проживання внутрішньо переміщеної особи.

Таким чином, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує лише місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 вищевказаного закону.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, суддя вважає, що надана позивачкою довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання/перебування позивача за адресою: АДРЕСА_3 , а підтверджує лише факт внутрішнього переміщення особи та взяття її на облік за такою адресою. Також матеріали позовної заяви не підтверджують факт того, що на утриманні позивачки є малолітні або неповнолітні діти або що вона не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Отже, суддя дійшов до висновку, що у даному випадку, підлягають до застосування положення загальної підсудності, визначені ст. 27 ЦПК України (за місцезнаходженням відповідача).

У зв`язку з цим, встановлюючи зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача, суд враховує відомості отримані з Єдиного державного демографічного реєстру, а тому дана справа територіально відноситься до юрисдикції Волноваського районного суду Донецької області

Однак, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06.03.2022 № 1/0/9-22, змінив територіальну підсудність судових справ Волноваського районного суду Донецької області, на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на вищевикладене та у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України зазначену справу слід передати на розгляд Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська.

Керуючись ст. ст. 31, 165, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повну ухвалу виготовлено 30.08.2024.

Суддя: М. В. Мельникович