справа № 361/4124/21
провадження № 2/361/196/24
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Панек А.С., Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь завдану майнову шкоду в розмірі 224826 грн та моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . 26 листопада 2020 року приблизно о 5.00 год. ранку відбулося залиття водою її квартири. Згідно із актом № 1 від 26 листопада 2020 року про наслідки залиття житлового приміщення, залиття цієї квартири сталося внаслідок розриву водяної труби, що знаходиться поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2 будинку, власником якої є відповідач ОСОБА_2 . Актом від 29 грудня 2020 року,підписаним нею (позивачем), відповідачем (з відміткою не згідна) і свідками встановлено об`єм ушкоджень, яких зазнала її квартира у результаті залиття водою. Згідно зі звітом № 1553/2020 від 25 березня 2021 року про оцінку вартості, розмір майнових збитків, завданих затопленням належної їй квартири АДРЕСА_1 , становить 224826 грн. Позивач вважає, що саме неправомірні дії відповідача ОСОБА_2 стали причиною залиття її квартири. У порядку досудового врегулювання та відшкодування майнової шкоди, вона неодноразово зверталася до ОСОБА_2 , однак відповідачем не вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Крім того, вказувала, що вона є людиною похилого віку, єдиним джерелом її доходу є пенсія та в неї відсутня можливість здійснити відновлювальний ремонт пошкодженого внаслідок залиття її квартири майна, тому вона змушена проживати у приміщенні, де частково не функціонує електрична мережа, відклеюються шпалери, де залишилися сліди підтікання води, порушено штукатурне покриття, пошкоджена вагонка, почала розростатися пліснява, поздувався ламінат і лінолеум, почала гнити дерев`яна коробка. Найгіршим чинником є поведінка відповідача ОСОБА_2 , яка взагалі не вбачає у своїх діях жодної провини, навіть не намагається якимось чином залагодити свою вину та відшкодувати їй завдану шкоду. У зв`язку з цим, у неї (позивача) погіршилося самопочуття, підвищується тиск, підвищилися необхідність у прийнятті нею заспокійливих ліків. Усе це призводить до того, що вона змушена частіше звертатися за допомогою до своїх родичів та близьких, що є дуже нелегкою та фінансово затратною справою. Таким чином, вона стала залежною від обставин та можливостей своїх родичів і близьких, що призводить до додаткових переживань, наростання напруги між нею та її оточенням, повсякденним погіршенням настрою. Враховуючи наведене та розмір завданого збитку, розмір моральної шкоди, яку їй завдано неправомірними діями та поведінкою відповідача ОСОБА_2 , вона оцінює у 50000 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Грабовський О.О. у суді позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному вище, просив суд задовольнити позов повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, представник відповідача адвокат Балашов Ю.В. у суді позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував, подав до суду відзив на позов, у якому, посилаючись на те, що позивачем не надано до суду достатніх доказів, які у своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, у тому числі не доведено факт події 26 листопада 2020 року із місцем розповсюдження квартира АДРЕСА_3 , протиправну поведінку відповідача, настання шкоди у заявленому позивачем розмірі та причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача і настанням шкоди, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

З`ясувавши позицію сторін, заслухавши показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1 . Над цією квартирою АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_2 , відповідач у справі. Будинок АДРЕСА_5 обслуговується ЖБК Домобудівник-2.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом про відшкодування шкоди, завданої їй залиттям 26 листопада 2020 року належної квартири АДРЕСА_4 , що знаходиться поверхом вище та належить відповідачу, правовими підставами позову визначила правила ст. 1166 ЦК України.

Представник відповідача адвокат Балашов Ю.В. позов не визнав та вказував на те, що вина відповідача ОСОБА_2 у затопленні квартири позивача ОСОБА_1 відсутня.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є деліктними, оскільки виникли у зв`язку із спричиненням шкоди, тому вони регулюються главою 82 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 2 постанови № 6 від 27 березня 1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди роз`яснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Аналіз наведених норм, дає підстави для висновку, що для застосування ст. 1166 ЦК України до предмету доказування у такій категорії справ, суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме: якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина особи до якої подано позов.

Верховний Суд у постанові від 22 травня 2018 року у справі № 915/1015/16 зазначив, що у спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки.

У справах про відшкодування шкоди потерпілі подають докази, що підтверджують факт завдання їм шкоди за участю відповідача, розмір такої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, тобто встановлення факту неправомірних дій саме відповідачем, яким було завдано майнових збитків позивачу, при цьому обов`язок доведення відсутності вини несе відповідач. Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. Тобто саме позивач має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Верховний Суд у постанові від 13 грудня 2023 року у справі № 279/1808/22 виклав правовий висновок та зазначив, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

У ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_1 на підтвердження заявлених нею позовних вимог подала до суду акт № 1 від 26 листопада 2020 року про наслідки залиття житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 ; акт від 29 грудня 2020 року про залиття внаслідок аварії, що трапилася на системі водопостачання; звіт № 1553/2020 від 25 березня 2021 року про оцінку вартості об`єкта: вартість відновлювальних робіт після затоплення трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 ; флеш носій із відео та фото фіксацією пошкоджень належної їй квартири АДРЕСА_7 внаслідок її залиття; клопотання про допит у суді свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Із акта № 1 від 26 листопада 2020 року про наслідки залиття житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 вбачається, що комісією у складі голови правління ЖБК Домобудівник-2 Пономаренко О.О. та слюсаря-сантехника даного ЖБК ОСОБА_7 складено цей акт про те, що комісією була обстежена квартира АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 на предмет залиття із розташованої вище квартири АДРЕСА_2 . Квартира розташована на 1 поверсі 10-поверхового будинку, 1993 року побудови, складається із трьох кімнат. На день обстеження комісія встановила: під час залиття в квартирі постраждали шпалери на стінах у кімнатах, на кухні та в туалеті; ламінат на підлозі був всюди мокрим; стеля по кутках кімнат була мокра частково; з електророзеток збігала вода. При огляді квартири АДРЕСА_7 бачила видимі пошкодження, але можливі пошкодження, які приховані візуально. У результаті обстеження розташованої вище квартири АДРЕСА_2 виявлено розрив водяної труби на кухні. Таким чином, причиною залиття квартири АДРЕСА_7 став розрив труби на кухні, розташованої поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2 власниця ОСОБА_2 . Необхідно провести ремонт силами власниці квартири АДРЕСА_2 . Винуватець шкоди від підпису відмовилася. Цей акт складений за зовнішнім оглядом. При обстеженні присутня комісія у складі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

У даному акті напроти прізвищ ОСОБА_8 і ОСОБА_7 містяться підписи та печатка ЖБК Домобудівник-2.

Із акта про залиття внаслідок аварії, що трапилася на системі водопостачання від 29 грудня 2020 року, вбачається, що даний акт складений про те, що 26 листопада 2020 року о 05.00 год. ранку у будинку АДРЕСА_5 у трикімнатній квартирі АДРЕСА_7 трапилося залиття. При огляді квартири виявлені пошкодження у трьох житлових кімнатах, кухні, коридорі, туалеті, ванній. Також у квартирі почала йти пліснява по стінах і стелі, що може спричинити пошкодження здоров`я мешканців. На даний момент це видимі пошкодження, але можливі пошкодження, які приховані візуально. Причиною затоплення цієї квартири став розрив водяної труби холодного водопостачання на кухні у квартирі АДРЕСА_2 , що знаходиться на другому поверсі будинку, власник ОСОБА_2 . Матеріал труби та частина розриву невідомі.

Із даним актом ознайомлені та в ньому містяться підписи: винуватець, квартира АДРЕСА_2 ОСОБА_2 напроти прізвища зазначено не згідна; власник, квартира АДРЕСА_7 ОСОБА_1 , свідки: квартира АДРЕСА_8 ОСОБА_9 , квартира АДРЕСА_7 ОСОБА_10 , квартира АДРЕСА_9 ОСОБА_11 , квартира АДРЕСА_10 ОСОБА_12 , квартира АДРЕСА_7 ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_11 ОСОБА_3 , квартира АДРЕСА_12 ОСОБА_6 .

Із наданих суду показань свідків зі сторони позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище та належить відповідачу ОСОБА_2 , свідки не були, підтвердили у суді наявність пошкоджень внаслідок залиття водою у квартирі АДРЕСА_7 .

Свідок ОСОБА_5 у суді показав, що він та його дружина ОСОБА_4 проживають у квартирі його бабусі ОСОБА_1 , позивача у даній справі, о 5.00 год. ранку 2020 року, точної дати він не пам`ятає, почала бігти зі стелі вода по всій квартирі АДРЕСА_7 , крім санвузла і двох балконів. Він піднявся до квартири АДРЕСА_2 сусідки з 2-го поверху ОСОБА_2 , вона відкрила двері та скрізь була вода, також у спільному коридорі, він перекрив у ванній кімнаті відповідача ОСОБА_2 воду та помітив, що на кухні прорвало шланг, який йде до мийки. Після цього він повернувся додому, черпати воду. У той же день чи на наступний, він не пам`ятає, відповідач ОСОБА_2 прийшла до них та запропонувала 200 доларів США на ремонт, оскільки більше грошей вона немає.

На спростування заявлених позовних вимог стороною відповідача подано до суду відповіді голови правління ЖБК Домобудівник-2 ОСОБА_8 та слюсаря-сантехника ЖБК Домобудівник-2 ОСОБА_7 , надані на адвокатські запити від 07 вересня 2021 року та від 03 грудня 2022 року адвоката Балашова Ю.В. та подано до суду клопотання про допит цих осіб як свідків у суді.

Зі змісту відповіді голови правління ЖБК Домобудівник-2 Пономаренко О.П. на адвокатський запит від 07 вересня 2021 року вбачається, зокрема, що будинок АДРЕСА_5 побудований у 1993 році за панельною технологією. Капітальний ремонт будинкових мереж водопостачання та теплопостачання ніколи не робився. Приблизно три роки тому розпочалося періодичне протікання мереж водопостачання по стояку, який проходить у тому числі через квартири АДРЕСА_4 та вище, розташований між кухнею і туалетом, протікання тривало з різною періодичністю приблизно 1,5 року, працівники ЖБК неодноразово викликалися з цього приводу. Внаслідок протікання у квартирах АДРЕСА_7 , АДРЕСА_2 було видно сліди залиття та плісняви. 26 листопада 2020 року у квартиру АДРЕСА_2 вона не заходила, про залиття та їх причини їй повідомили мешканці квартири АДРЕСА_7 пізніше. Акт № 1 щодо залиття квартири АДРЕСА_7 , датований 26 листопада 2020 року, відповідно до повідомлення мешканців квартири АДРЕСА_7 підписувався пізніше, точну дату вона не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_8 у суді обставини, викладені нею у відповіді на адвокатський запит, підтвердила та пояснила, що вона вважає, що залиття квартири АДРЕСА_7 сталося внаслідок розриву труби на кухні у квартирі АДРЕСА_2 .

Із відповіді слюсаря-сантехника ЖБК Домобудівник-2 Лавринця А.М. на адвокатський запит від 03 грудня 2022 року вбачається, що 21 листопада 2020 року та пізніше він не був у квартирі АДРЕСА_3 , відповідно не бачив затоплення та місце прориву води. Акт № 1 від 26 листопада 2020 року він не підписував, що свідок ОСОБА_7 також підтвердив у суді.

При вирішенні цього спору, у контексті із заявленими позивачем позовними вимогами, та наданими стороною відповідача запереченнями на позовні вимоги, оцінюючи вказані вище акти в сукупності із наданими показаннями свідків, суд дійшов наступних висновків.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (п. 2.3.6 цих Правил).

Форма акта визначена у додатку № 4 до Правил, зокрема, визначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії їх підписи; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково затверджується начальником житлово-експлуатаційної організації та скріплюється підписами потерпілої та винної сторони.

Зазначеним вимогам акт № 1 від 26 листопада 2020 року про наслідки залиття житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 не відповідає, виходячи із показань свідків: голови правління ЖБК Домобудівник-2 Пономаренко О.П. та слюсаря-сантехника ЖБК ОСОБА_7 обстеження ними як комісією належної відповідачу квартири АДРЕСА_2 проведено не було, хоча в акті зазначено про обстеження цієї квартири та виявлення розриву труби на кухні; слюсар-сантехник ЖБК ОСОБА_7 цей акт не підписувався; акт складений пізніше зазначеної у ньому дати; в акті відсутні підписи потерпілої та винної сторін; зазначення в акті про те, що винуватець від підпису відмовилася надруковано на комп`ютері, що свідчить про відсутність пропозиції останній підписати цей акт.

Виходячи з наведеного, суд не вважає даний акт належним доказом на підтвердження того, що залиття належної позивачу ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_13 сталося внаслідок розриву водяної труби на кухні квартири АДРЕСА_2 будинку, яка належить відповідачу ОСОБА_2 .

Акт про залиття внаслідок аварії, що трапилася на системі водопостачання, від 29 грудня 2020 року взагалі неможливо взяти до уваги, оскільки він датований 29 грудня 2020 року, тобто він складений майже через півтора місяця після події, що сталася та яка у ньому описується, зазначення в акті про причини залиття квартири АДРЕСА_4 , ґрунтується на припущеннях, оскільки особи, які підписали цей акт у квартирі АДРЕСА_2 не були.

Із урахуванням зазначеного, суд визнає акти від 26 листопада та 29 грудня 2020 року недопустимими доказами у справі та відхиляє їх.

Також на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем ОСОБА_1 надано суду складений 25 березня 2021 року на її замовлення звіт № 1553/2020 про оцінку вартості розміру відновлювальних робіт після затоплення квартири АДРЕСА_1 , який здійснений оцінювачем Приватного підприємства Габ?яно ОСОБА_13 .

Із дослідженого у суді звіту видно, що оцінювач здійснював оцінку у період з 15 січня по 25 березня 2021 року, тобто майже через два місяці після 26 листопада 2020 року; даний звіт ґрунтується, зокрема, на акті № 1 від 26 листопада 2020 року про наслідки залиття житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 та акті про залиття внаслідок аварії, що трапилася на системі водопостачання, датованому 29 грудня 2020 року; звіт не містить висновку про причинний зв`язок між залиттям і розміром ремонтних робіт, а також того, що дії відповідача були неправомірними між ними та шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Під час складання звіту досліджено було лише приміщення квартири АДРЕСА_7 . Таким чином, цим звітом не було встановлено факту залиття квартири АДРЕСА_7 саме 26 листопада 2020 року внаслідок розриву труби на кухні у квартирі АДРЕСА_2 , що знаходиться у будинку поверхом вище та належить відповідачу.

Крім того, із відповіді на адвокатський запит та наданих у суді показань свідка голови ЖБК Домобудівник-2 ОСОБА_8 вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_5 побудований у 1993 році за панельною технологією; капітальний ремонт всередині будинкових мереж водопостачання та теплопостачання ніколи не робився; приблизно три роки тому розпочалося періодичне протікання мереж водопостачання по стояку, який проходить у тому числі через квартири АДРЕСА_4 та вище, розташований між кухнею і туалетом; протікання тривало з різною періодичністю приблизно 1,5 року; працівники ЖБК неодноразово викликалися з цього приводу. Внаслідок протікання у квартирах АДРЕСА_4 було видно сліди залиття і плісняви. Тобто достовірно стверджувати, що пошкодження від залиття, про які зазначено у звіті № 1553/2020 виникли 26 листопада 2020 року внаслідок залиття квартири АДРЕСА_7 , достовірно стверджувати неможливо, звіт цих відомостей не містить.

Також суд не може взяти до уваги подані стороною позивача відео та фото фіксації пошкоджень квартири АДРЕСА_7 , оскільки вони не можуть достовірно підтверджувати факт того, що ці пошкодження виникли саме 26 листопада 2020 року внаслідок протиправної поведінки відповідача та що саме ОСОБА_2 є заподіювачем шкоди, причинний зв`язок між цією шкодою та протиправною поведінкою останньої.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не довела належними і допустимими доказами факт завдання шкоди за участю відповідача ОСОБА_2 , розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди, якими саме неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 їй заподіяно шкоду і того, що між цими діями та завданою шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина відповідача, подані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог докази, спростовані стороною відповідача, тобто відсутня сукупність елементів для настання цивільно-правової відповідальності відповідача ОСОБА_2 , тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди в розмірі 224826 грн є необґрунтованими та у суді недоведеними, тому позов у цій частині вимог задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про відшкодування завданої моральної шкоди, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ч. 1, п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

У ч. 4 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Оскільки доказів вини відповідача у пошкодженні квартири позивача судом не здобуто, передбачені законом правові підстави для покладення на відповідача ОСОБА_2 обов`язку по відшкодуванню моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 теж відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства щодо розгляду судом цивільних справ у межах заявлених позивачем вимог, суд на підставі встановлених обставини справи та оцінки наданих сторонами доказів дійшов висновку про недоведеність заявлених ОСОБА_1 позовних вимог і в частині стягнення на її користь із відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди, тому позов і в цій частині задоволення не підлягає.

На підставі викладеного вище, керуючись 4, 5, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 89, 259, 263 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.