Справа № 473/3384/24
УХВАЛА

іменем України

"03" вересня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Гоженко В.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ

в червні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, поданим в його інтересах адвокатом Лукіянчиним Ігорем Петровичем, до ОСОБА_2 про стягнення коштів в розмірі 162160 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 22 червня 2020 року сторони домовилися про майбутнє укладення договору купівлі - продажу частки житлового будинку АДРЕСА_1 (на підтвердження домовленості між сторонами укладено попередній договір у письмовій формі). На підтвердження такої домовленості позивач в якості авансу передав відповідачці кошти в сумі 4 000 доларів США. Проте договір купівлі-продажу житлового будинку не було укладено та відповідачка наміру цього робити не має. При цьому отримані в якості авансу кошти відповідачка не бажає повертати, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 26 червня 2024 року відкрито провадження по вказаній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

На час судового засідання по вказаній справі від позивача надійшла заява про закриття провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Частиною 1 ст.255 ЦПК України передбачені підстави для закриття провадження по справі. Зокрема, згідно п.4 ч.1 даної статті суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони самостійно розпоряджаються своїми процесуальними правами, позивач розпоряджається своїми правами щодо предмету спору.

Згідно до ч.ч. 1-3 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відмова позивача від позову підлягає прийняттю судом (з наслідками закриття провадження по справі позивач ознайомлений), а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п.4 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Л.В.Лузан