Справа № 450/4102/24 Провадження № 2-з/450/7/24
УХВАЛА

03 вересня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Качмар М.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

в с т а н о в и в:

представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом винесення ухвали про заборону Товариству з обмеженою відповідальність «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» вчиняти дії щодо припинення/відключення газопостачання та послуг розподілу/постачання природного газу до об`єкта газопостачання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та допустити ухвалу до негайного виконання. В обґрунтування заяви покликається на те, що 28 серпня 2024 року ОСОБА_1 (отримала від Товариства з обмеженою відповідальність «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» лист повідомлення про припинення споживання природного газу, оскільки вона, як власниця будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 побутовий споживач природного газу за даними ТОВ «Нафтогаз» має заборгованість з оплати за нібито спожитий природний газ за період з 01.05.2022 по 31.07.2024 в розмірі 46254,14 грн. Одночасно ТОВ «Нафтогаз» запропонував погасити цю нібито заборгованість в строк до 04.09.2024, та повідомив, що у випадку її (заборгованості) непогашення до 04.09.2024 на об`єкт буде припинене постачання природного газу. ОСОБА_1 ніколи не визнавала та не визнає на даний час наявність в неї будь-якої заборгованості, в т.ч. в розмірі 46254,14 грн., і тим більше який виник за період з 01.05.2022. ОСОБА_1 стала власницею цього будинку лише у червні 2023 року, як нерухомого майна не реалізованого на електронних торгах з примусової реалізації майна боржника ( ОСОБА_3 ) та залишеного стягувачем ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу в порядку ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, ОСОБА_1 реально отримала змогу користуватись цим будинком лише з 30 жовтня 2023 року. Більше того споживачем природного газу на об`єкті за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 .) ОСОБА_1 є лише з грудня 2023 року. Фактично споживати газ на об`єкті ОСОБА_1 почала лише з 13.12.2023, мах. можлива кількість споживання газу через ПЛГ з 13 по 31 грудня 2023 року (19 календарних днів) становить 1824,00 куб.м., тому в січні 2024 року ОСОБА_1 оплатила за спожитий нею газ суму 4378,00 грн. ОСОБА_1 має намір скористатись своїм правом на судовий захист та звернутись до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою до ТОВ «Нафтогаз» з позовними вимогами про визнання незаконними дій відповідача ТОВ «Нафтогаз» щодо нарахування позивачу ОСОБА_1 боргу за послуги з постачання газу в розмірі 46 254,14 грн. станом на 31.07.2024; визнання незаконними дій відповідача ТОВ «Нафтогаз» в частині порушення права позивача на отримання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації щодо розрахунків та такими, що порушують п.4 ст.4 закону України «Про захист прав споживачів». Однак, зважаючи на повідомлення від 21.08.2024 про припинення споживання природного газу з 04.09.2024 існує реальна загроза порушення прав майбутнього позивача щодо отриманнями нею послуг з постачання природного газу майбутнім відповідачем в період розгляду спору щодо наявності чи відсутності в неї заборгованості за спожитий природний газ. Відключення природного газу восени в період зниження температури та перед початком опалювального сезону становитиме загрозу для здоров`я та життя ОСОБА_1 та членів її родини, що проживають в будинку, в т.ч. її доньки та зятя, а також їхніх неповнолітніх дітей, так як переохолодження може викликати захворювання та у разі встановлення судом незаконності дій відповідача ТОВ «Нафтогаз», в подальшому може потягти судові спори щодо відшкодування завданої шкоди та відновлення газопостачання. Забезпечення позову існує виключно з метою забезпечення гарантії подальшого виконання судового рішення або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Дослідивши подані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, зокрема, до пред`явлення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Представником заявника не наведено та судом не встановлено жодного ризику неможливості виконання рішення суду за майбутнім позовом.

Заявником не надано суду доказів виникнення реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявником не наведено достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Аналізуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду.

СуддяД. А. Кукса