Справа № 522/4928/24
Провадження № 2/513/836/24
Саратський районний суд Одеської області
27 серпня 2024 року суддя Саратського районного суду Одеської області Миргород В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бакуліна Дмитра Олександровича до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -
В С Т А Н О В И В:
29 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бакуліна Д.О. звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 27 березня 2020 року між нею та відповідачем уповноваженим органом реєстрації актів цивільного стану м. Бохум Федеративна Республіка Німеччина зареєстровано шлюб. Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що уповноваженим органом реєстрації актів цивільного стану м. Кастроп-Рауксель, Федеративна Республіка Німеччина, видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . Сумісне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різність поглядів на сімейні цінності та відносини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з вересня 2021 року. Позивач вважає, що примирення між ними не є можливим, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам дитини, а тому просить шлюб розірвати.
Згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 травня 2024 року справу передано за підсудністю Татарбунарському районного суду Одеської області, за місцем реєстрації місця проживання позивача.
Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області О.А.Дем`янової від 25 червня 2024 року № 312, справу передано на розгляд Саратському районному суду Одеської області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 липня 2024 року справу передано у провадження судді Миргород В.С.
Ухвалою суду від 07 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху. 16 серпня 2024 року надійшла заява позивача на усунення недоліків.
Позовну заяву подано з додержанням вимог, викладених у статтях 175-177, 189 ЦПК України.
Підстав для відмови у відкритті провадження у справі (ст.186 ЦПК України) та повернення позову (ч.4 ст.185 ЦПК України) не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.
У частині шостій статті 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень процесуального закону, суд має право віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому за змістом пункту 1 частини шостої цієї статті справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу притаманних їм властивостей, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета.
Звертаючись до суду, позивач просить розірвати шлюб.
Згідно з ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Зважаючи на те, що справа не віднесена до переліку тих, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч.6 ст.19, ч.1 ст.274, ч.7 ст.277, ч.5 ст.279 ЦПК України, суд вирішує проводити розгляд вищевказаної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином Федеративної Республіки Німеччина, паспорт С7NJYP6NS, виданий 15 липня 2019 року, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.
Порядок надіслання судових доручень судом України до компетентного органу Федеративної Республіки Німеччини у цивільних справах врегульовано Гаазькою Конвенцією про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах, від 18.03.1970, до якої 19 жовтня 2000 року приєдналася України.
Відповідно до Глави І Статті 1 Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970 року у цивільних або комерційних справах судовий орган Договірної Держави може відповідно до положень законодавства цієї Держави шляхом надіслання судового доручення звернутися до компетентного органу другої Договірної Держави з проханням отримати докази або провести інші процесуальні дії.
Відповідно до п.п.2.1.7., 2.2. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, у разі потреби в одному дорученні може міститися прохання про вручення документів, про виконання процесуальних дій чи надання іншої правової допомоги, якщо це стосується однієї і тієї самої особи, чи в інших випадках, коли це обумовлено доцільністю; у разі надіслання судом України доручення для виконання за кордоном цивільна справа, у зв`язку з якою складається доручення, призначається до розгляду з урахуванням розумних строків пересилання документів та виконання направленого доручення за кордоном.
Відповідно до п. 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом міністерства юстиції від 27.06.2008 року № 1092/5/54 суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму.
Ураховуючи, що відповідач ОСОБА_2 мешкає на території Федеративної Республіки Німеччина, виникла необхідність направити доручення про виконання окремих процесуальних дій відповідно до Конвенції.
При призначенні наступної дати судового засідання суд враховує вимоги пункту 2.2 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах по врученню документів, витребуванню доказів, визнанню і виконанню судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2008 року №1092/5/54, стосовно строків призначення таких справ до розгляду.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.
У зв`язку з направленням цього доручення, вважаю за необхідне з власної ініціативи зупинити провадження у справі до отримання документів, пов`язаних з виконанням цього доручення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 498 ЦПК України, ст.80 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», положеннями Гаазької Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18 березня 1970 року,
П О С Т А Н О В И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - прийняти до розгляду та відкрити провадження у вказаній справі спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Доручити компетентному суду Федеративної Республіки Німеччина виконати такі процесуальні дії:
1) вручити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином Федеративної Республіки Німеччина, паспорт С7NJYP6NS, виданий 15 липня 2019 року, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу;
2) допитати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином Федеративної Республіки Німеччина, паспорт С7NJYP6NS, виданий 15 липня 2019 року, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в якості відповідача у справі про розірвання шлюбу з таких питань:
- чи визнає відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу?
- якщо не визнає, то з яких підстав?
- чи вважає відповідач за можливе розглядати справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу у його відсутність або/чи бажає він брати участь в судовому засіданні особисто чи через представника?
Призначити дату судового засідання на 27.12.2024 року, резервну дату 27.01.2025 року.
Провадження у справі зупинити до отримання документів, пов`язаних із виконанням цього доручення.
Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя В. С. Миргород