Справа № 638/6149/23
Провадження № 2-п/643/53/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.

за участю секретаря Іщенко Ю.Д.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК», в особі Харківської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.02.2024 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК», в особі Харківської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК», задоволені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», в особі Харківської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК», заборгованість за Кредитним договором № 0145/12/2017/0278 від 14.12.2017 у розмірі 447 459 грн. 50 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», в особі Харківської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК», судовий збір в розмірі 5 369 грн. 51 коп., в рівних частках по 2 684 грн. 55 коп. з кожного.

29.03.2024 відповідачі, в особі представника адвоката Кайдашова В.С., звернулися до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, в якій просять поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, застосувати позовну давність до всіх вимог позивача, скасувати заочне рішення від 13.02.2024 у справі № 638/6149/23, позовні вимоги залишити без задоволення. В обгрунтування заяви посилалися на ті обставини, що існування вказаного рішення відповідачі дізналися 23.08.2023 після того, як їм у застосунок Дія надійшла інформація про винесення постанови про арешт коштів у межах виконавчого провадження 74576832 та 74576917 (відкриті 28.03.2024). У матеріалах судової справи відсутні будь-які відомості про належне відправлення та вручення відповідачам повісток, викликів, судових рішень тощо. Зважаючи на вказане, просять суд поновити строк для подання цієї заяви про перегляд Заочного рішення та рахувати його з 28.03.2024. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (касаційне провадження № 14-10цс18). Як підтверджено матеріалами справи, через невиконання боржником умов основного кредитного договору, банк та боржник про наступне. Відповідно до п.1.1 Додаткової угоди № 1 від 09.04.2020 до кредитного договору, позичальник здійснює сплату процентів за користування кредитними коштами по кредитному договору, нарахованих за період з 01.03.2020 по 31.05.2020, а також нарахованих та несплачених до дати підписання цієї додаткової угоди процентів та/або комісій не пізніше 10.12.2020. Таким чином, вже станом на 09.04.2020 існував факт невиконання боржником умов кредитного договору, що є підставою для дострокового стягнення всієї заборгованості (згідно з умовами основного кредитного договору, п.4.2.3 Кредитного договору), що у свою чергу є підставою для припинення нарахування відсотків за користування кредитом. Таким чином, позивач мав право нараховувати проценти за користування кредитними грошовими коштами лише до 09.04.2020, тобто до моменту фактичного пред`явлення вимоги про дострокове повернення коштів. Відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не можна визнати належним та достатнім доказом наявності кредитних правовідносин, оскільки він не є первинним документом, що містить інформації про те, коли і у якому розмірі відповідачеві були надані в користування грошові кошти та на яких умовах. У даній справі позивач на підтвердження наявності заборгованості та її розміру не надав виписку по кредитному договору. З урахуванням того, що позивач до позовної заяви не надав виписки з особового рахунку відповідача, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що позивач довів належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку. П. 62 вказаного Положення вказує, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на існування у відповідача перед позивачем заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять. У справі немає ані належним чином складеного розрахунку заборгованості (із зазначенням періодів її виникнення, застосованого розміру відсотків, формул розрахунку), ані виписки по рахунку позичальника. Сам лише бездоказовий факт констатації наявності заборгованості не може слугувати підставою для задоволення позову. 17.04.2018 Велика Палата Верховного Суду у справі №200/11343/14-ц зазначила, що не дослідивши кредитний договір і проведений позивачем розрахунок процентів і пені за цим договором, не визначивши початок перебігу позовної давності за вимогами позивача про стягнення таких процентів і пені та визнав безпідставними доводи відповідача стосовно того, що вказаний розрахунок є помилковим, і що позивач звернувся до суду, пропустивши позовну давність. Дослідження зазначених обставин, на які посилався відповідач у заяві про перегляд заочного рішення, мало істотне значення для вирішення спору, оскільки у разі їх підтвердження у задоволенні позову може бути відмовлено. Необхідно застосування позовної давності до всіх вимог Позивача. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на право відповідачів заявляти про застосування позовної давності навіть в суді апеляційної інстанції за умови, якщо вони були позбавлені такого права в суді першої інстанції (у т.ч. й за умови ухвалення заочного рішення у справі). Вказують, що прострочення з боку боржника допускалося з 2017 року, а відповідне прострочення є підставою для дострокового стягнення всієї заборгованості (згідно з умовами основного кредитного договору, п.4.2.3 Кредитного договору). Отже з 2017 року має обраховуватися трирічний строк позовної давності, який позивач наразі пропустив. Внаслідок укладення додаткової угоди від 09.04.2020 обсяг відповідальності поручителя збільшився, у т.ч. за рахунок лонгації строку кредитування; протягом 3 років з моменту прострочення (тобто з 2017 року) позивач не звернувся із вимогою до поручителя про стягнення боргу. Таким чином, позивач не мав права вимоги до поручителя, а отже суд 1 інстанції не мав задовольняти позов до поручителя.

Ухвалою суду від 02 квітня 2024 року заява про перегляд заочного рішення суду прийнята до провадження та призначена до розгляду в судовому засіданні на 22.04.2024.

22.04.2024 представник АБ «УКРГАЗБАНК» Невечеров Д.В., який діє на підставі виданої довіреності, направив суду відзив на заяву, в якому зазначив, що дії відповідачів щодо подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 13.02.2024, які до речі продовжують на даний час користуватись грошовими коштами АБ «Укргазбанк», є такими, що свідчить про їх недобросовісність, оскільки отримавши та добровільно не повернувши Банку грошові кошти просять Суд відмовити в задоволенні законних та обгрунтованих позовних вимог Кредитора про стягнення з них (Боржників) існуючої та документально підтвердженої суми заборгованості за Кредитним договором в примусовому порядку. Подання позову про примусове дострокове стягнення заборгованості та додаткові витрати Банку, пов`язані з поданням позовної заяви були викликані неналежною поведінкою Позичальника та Поручителя щодо своєчасного повернення Кредитору отриманих (Позичальником) грошових коштів та сплатою відсотків за користування ними (коштами Банку) згідно умов кредитного договору та відповідних положень чинного законодавства України. Не погоджуючись з позовними вимогами АБ «Укргазбанк» та Рішенням суду від 13.02.2024р. про задоволення позову на примусове стягнення заборгованості Боржники звернулись до суду з заявою про перегляд заочного рішення, запереченнями на позовну заяву/застосуванням строку позовної давності, в яких вони на свій розсуд протлумачили умови Кредитного договору та положення чинного законодавства України, що, в свою чергу, підкреслює їх недобросовісність. В той же час, заперечуючи на позовні вимоги Банку та просячи Суд про повну відмову Банку в задоволенні позовних вимог недобросовісні Боржники нічого не повідомляють суду про отримання та користування грошовими коштами АБ «УКРГАЗБАНК» протягом кількох років. Також зазначили, що заборгованість за кредитним договором частково погашалась (виписки в матеріалах справи). Вважають, що заява про перегляд та скасування заочного рішення в справі від 13.02.2024р. безпідставна і не підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідачі зазначають, що не були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, а відтак були позбавлені можливості захищати свої інтереси, надавати пояснення, докази, які мають значення для законного розгляду справи. Однак, з матеріалів справи вбачається, що судом було вжито всіх необхідних заходів повідомлення відповідачів про дату, час та місце судових засідань. Також, про обізнаність Відповідачів про даний судовий процес свідчать беззаперечні докази наявні в матеріалах справи, зокрема клопотання та розписка про ознайомлення з матеріалами справи їх представника. Відтак, твердження стосовно того, що Відповідачі не були своєчасно повідомлені про слухання справи і дату засідання не відповідає дійсності та спростовується належними доказами, які містяться в матеріалах справи. Крім того, Відповідачами в порушення вимог ч. 2 ст. 285 ЦПК України не зазначено в заяві обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду і докази про це та посилань на докази, якими відповідачі обґрунтовують свої заперечення проти вимог позивача. Лише у своїй сукупності наявні обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з підстав не надає правових підстав для скасування заочного рішення. Поважність причин неявки повинна бути підтверджена відповідними доказами. У числі обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи можуть бути нові докази або посилання на нові обставини, які спростовують факти, викладені у заочному рішенні. Також, вважають помилковими та безпідставними посилання на необгрунтованість заявлених банком позовних вимог до Боржників, оскільки дані заперечення висмикнуті з практики Верховного Суду при розгляді справи зовсім з іншими фактичними обставинами справи (відсутність доказів, заміна кредитора, нарахування пені та інш.). Щодо заявлених заперечень на припинення поруки зазначають, що дані твердження заявлені внаслідок неналежного вивчення умов Договору поруки № 0145/12/2017/0278-Р від 14.12.2017р., або з метою ухилення від відповідальності за невиконання умов договорів в частині повернення Кредитору грошових коштів. Умовами кредитного договору передбачено, що повернення кредитних коштів у повному обсязі в термін не пізніше 13.12.2024 року та у порядку, передбаченому цим Договором якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений за домовленістю Сторін на підставі Додаткової угоди до цього Договору або достроково, відповідно до умов цього Договору (п.1.2.2 Кредитного договору). В свою чергу, Поручитель поручився перед АБ «Укргазбанк» за виконання Позичальником зобов`язань по кредитному договору № 0145/12/2017/0278 від 14.12.2017 р., за умовами якого Позичальник зобов`язаний Кредитору у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбаченими кредитним договором (прострочена заборгованість), а також комісії та неустойку у розмірах та випадках, передбачених кредитним договором, договором забезпечення та цим Договором (п. 1.1. Договору поруки). Відповідно до п. 1.2. Договору поруки, Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобов`язань по Кредитному договору. Пунктом 1.4. Договору поруки передбачено, що Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором. Порукою за цим Договором також забезпечується виконання Позичальником зобов`язань по кредиту у разі вимоги Кредитора про дострокове виконання зобов`язань по кредитному договору, на умовах та з підстав, передбачених у кредитному договорі. 27.04.2023 року ПАТ АБ «Укргазбанк» направив Поручителю лист-вимогу під вих. № 129/15743/2023 про сплату заборгованості. Відповідно до п. 5.1. Договору поруки - договір набрав чинності з моменту підписання сторонами і діє протягом 17 років. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Враховуючи зазначені обставини, підтверджені належними доказами (в матеріалах справи) вважають заперечення Боржників в цій частині припинення поруки надуманими та безпідставними, а рішення суду законним та обгрунтованим. Відповідачі, достеменно знаючи про даний судовий процес та ігноруючи виклики суду - не скористались своїми процесуальними правами в процесі слухання справи, в т.ч. правом на подання відзиву на позовну заяву та інш., а заява про перегляд заочного рішення подана лише з метою подальшого затягування процесу примусового повернення грошових коштів АБ «Укргазбанк», оскільки вона безпідставна і не містить посилань на обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які б спростовували факти викладені в законному та обгрунтованому заочному рішенні Московського районного суду м. Харкова від 13.02.2024р. З огляду на викладене вважають, що правові підстави для скасування та перегляду заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.02.2024р. відсутні та просили залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

В судові засідання, призначені для розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду, 22.04.2024, 14.05.2024, 01.07.2024, 25.07.2024 представник відповідачів адвокат Кайдашов В.С. не з`явився, звертаючись до суду з клопотаннями про відкладення розгляду заяви, в зв`язку з зайнятістю в інших справах.

Згідно з ч.2 ст. 286 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження.

Частиною першою статті 287 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник позивача АТ «УКРГАЗБАНК» Невечеров Д.В., який діє на підставі виданої довіреності, направив суду заяву, в якій просив судове засідання проводити за його відсутності. Щодо задоволення заяви відповідачів про перегляд заочного рішення заперечує і заперечення містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та надані докази, вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною першою статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши доводи заяви про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідачів та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

Отже, суд вважає можливим поновити представнику відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокату Кайдашову Віталію Сергійовичу строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.02.2024 року у справі № 638/6149/23 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК», в особі Харківської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Кайдашова В.С. про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.02.2024 року по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК», в особі Харківської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором суд залишає без задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 268, 287, 288 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Поновити представнику відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокату Кайдашову Віталію Сергійовичу строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.02.2024 року у справі № 638/6149/23 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК», в особі Харківської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Кайдашова Віталія Сергійовича про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.02.2024 року по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК», в особі Харківської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що вони мають право оскаржити заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.02.2024 року в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повна ухвала суду буде складена до 30 липня 2024 року.

Суддя Харченко А.М.