ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м.Суми

Справа №592/19265/23

Номер провадження 22-ц/816/1050/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 січня 2024 року у складі судді Онайка Р.А., ухваленого в м. Суми, повний текст якого виготовлено 24 січня 2024 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути на його користь 7000 грн 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

Свої вимоги мотивував тим, що інспектором Конотопського РВП ГУНП в Сумській області було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу за ч.2 ст.126 КУпАП, яка була скасована рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 22 листопада 2023 року, а адміністративне провадження за ч.2 ст.126 КУпАП закрите за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що внаслідок незаконного притягнення його до відповідальності йому було завдано моральної шкоди, що полягала у приниженні його честі та гідності як водія, порушенні нормального життєвого ритму, спричинених переживаннях, та яку він оцінює у 7000 грн 00 коп., крім того посилається на те, що згідно чинного законодавства Держава відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішенням, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ним своїх повноважень, а тому просить стягнути моральну шкоду за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 січня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 1000 грн 00 коп. (одну тисячу гривень 00 коп.) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Судовий збір вирішено компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, ГУНП в Сумській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесення ним душевних страждань, не доведено причинно-наслідкового зв`язку між притягненням його до адміністративної відповідальності та завданою моральною шкодою.

Вказує на те, що сам факт винесення постанови та звернення позивача до суду не може свідчити про реальне порушення його прав, а не погоджуючись з рішенням поліцейського, він в повному обсязі реалізував своє конституційне право на доступ до правосуддя, шляхом звернення до адміністративного суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Звертає увагу на те, що до позивача не було застосовано адміністративне стягнення та він не був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Головним управлінням Державної казначейської служби України в Сумській області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує на те, що управління заперечує проти задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди на користь позивача.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що 21 жовтня 2023 року інспектором Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Позовним О.В. було винесено постанову серії ЕАТ №7987315 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу 3400 грн 00 коп. (а.с.6-7).

Не погоджуючись з винесеною постановою позивачем було оскаржено дії поліцейського щодо накладення на нього адміністративного стягнення до Ковпаківського районного суду м.Суми.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 22 листопада 2023 року (а.с.9-11) постанову інспектора Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Позовним О.В. від 21 жовтня 2023 року серії ЕАТ №7987315 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу 3400 грн 00 коп. скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та часткового задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що встановлено наявність спричинення посадовими особами Конотопського РВП ГУНП в Сумській області моральної шкоди позивачу, в тому числі наявний причинний зв`язок між шкодою і протиправними діяннями заподіювача.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд першої інстанції виходив з того, що відшкодування моральної шкоди повинно бути спрямоване на досягнення сатисфакції і не може бути джерелом збагачення позивача, а тому стягнення морального відшкодування в розмірі 1000 грн 00 коп. на думку суду, відповідає принципу справедливості та розумності, враховуючи обставини завдання шкоди позивачу, тривалість зусиль для відновлення своїх порушених прав.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (частина перша статті 1173 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, їх посадовими та службовими особами.

Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (частини перша-друга статті 1176 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Статтями 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Системний аналіз положень статті 1 та 2 Закону надає підстави для висновку, що закриття справи про адміністративне правопорушення є підставою для відшкодування особі, відносно якої порушувалась адміністративна справа, а в подальшому така справа була закрита, компенсації моральної шкоди.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18) викладено правовий висновок про те, що на підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо наявності правових підстав для відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, яка була йому завдана внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що постановою інспектора Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Позовного О.В. від 21 жовтня 2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності ч.2 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн 00 коп., яка була рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 листопада 2023 року скасована, а адміністративне провадження закрито.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність спричинення позивачу моральної шкоди колегія суддів вважає непереконливими, адже, як уже зазначалося, закриття адміністративного провадження відносно позивача, є підставою для компенсації йому моральної шкоди. Внаслідок незаконних дій посадової особи Конотопського РВП, які виразилися у притягненні позивача до адміністративної відповідальності, було порушено звичайний розклад життя позивача, він змушений був доводити свою невинуватість у суді, що призвело до душевних хвилювань.

Колегія суддів вважає безпідставними ствердження відповідача про те, що позивач не притягувався до адміністративної відповідальності, зважаючи на застосоване до нього адміністративне стягнення постановою інспектора Конотопського РВП ГУНП в Сумській області.

При визначенні розміру моральної шкоди, судом першої інстанції в повній мірі враховано обставини справи, характер та обсяг моральних страждань позивача, яких він зазнав внаслідок неправомірного притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому із застосуванням засад розумності, виваженості зроблено правильний висновок про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000 грн 00 коп.

Такий висновок суду щодо розміру відшкодування моральної шкоди узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), згідно з яким розмір моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен проводити до її безпідставного збагачення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова