Справа № 536/1600/24
Провадження № 2/536/916/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Коваль В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради - про визначення місця проживання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позовна обґрунтована зокрема тим, що 16 листопада 2002 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 , який вони зареєстрували в селі Кам`яні Потоки Кременчуцького району.

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Кременчуцького районного суду м. Кременчук Полтавської області від 21 лютого 2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Він з колишньою дружиною проживаємо окремо один від одного, а їхня малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилась проживати разом з ним.

Після розірвання шлюбу Відповідач забрала доньку ОСОБА_3 та переїхала проживати разом з нею до своїх батьків де по теперішній час і проживає.

На протязі короткого часу проживання доньки з матір`ю під час його спілкування з донькою, ОСОБА_3 постійно скаржилась на їх сварки, донька дуже хвилюється та знаходиться в незадовільному психологічному стані так як з її слів відсутня належна турбота і її виховання, що мати до неї не проявляє повагу.

Час від часу Відповідач залишає своє місце проживання та зі слів доньки ОСОБА_3 мати їздить на заробітки за кордон, а її залишає проживати з бабусею та дідусем таким чином відповідач не надає відповідного часу на виховання дитини.

З цього приводу він неодноразово звертався до Відповідачки з проханнями про належне ставлення до виховання доньки ОСОБА_3 та чемного ставлення до її особистості, але всі його намагання виявлялися марними.

Коли відповідач поверталась із-за кордону, і він хотів забрати дитину до себе то Відповідач нецензурно висловлювалась у його сторону та забороняла щоб донька ОСОБА_3 проживала разом з ним.

До того ж Відповідач не має достатнього доходу для матеріального забезпечення умов проживання доньки, мешкає у будинку який належить її батькам.

На протязі всього часу з моменту розірвання шлюбу з Відповідачем, донька ОСОБА_3 постійно вказує на своє бажання жити разом з ним, у зв`язку з тим, що дуже прив`язана до нього і їй подобається у неї, окрім того така можливість мається так як він має власне житло де все необхідне для життя, навчання дитини облаштоване.

Під час коли проживала донька ОСОБА_3 у нього дома, дитина підтримувала дружні та добрі стосунки з друзями, їй дуже подобається спілкуватися та товаришувати з його батьком.

Зі слів доньки, дитина висловлює велике бажання проживати разом з ним.

На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким:

- визначити місце проживання малолітньої доньки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання сторони не з`явилися. Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Від відповідача надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, проти визначення місця проживання дитини разом з позивачем не заперечувала.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить такого висновку.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що 16 листопада 2002 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_2 , який вони зареєстрували в селі Кам`яні Потоки Кременчуцького району.

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 видане Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області актовий запис № 41.

Рішенням Кременчуцького районного суду м. Кременчук Полтавської області від 21 лютого 2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Позивач з колишньою дружиною проживаємо окремо один від одного, а їхня малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилась проживати разом з ним.

Після розірвання шлюбу Відповідач забрала доньку ОСОБА_3 та переїхала проживати разом з нею до своїх батьків де по теперішній час і проживає.

На протязі короткого часу проживання доньки з матір`ю під час спілкування позивача з донькою, ОСОБА_3 постійно скаржилась на їх сварки, донька дуже хвилюється та знаходиться в незадовільному психологічному стані так як з її слів відсутня належна турбота і її виховання, що мати до неї не проявляє повагу.

Час від часу Відповідач залишає своє місце проживання та зі слів доньки ОСОБА_3 мати їздить на заробітки за кордон, а її залишає проживати з бабусею та дідусем таким чином відповідач не надає відповідного часу на виховання дитини.

З цього приводу позивач неодноразово звертався до Відповідачки з проханнями про належне ставлення до виховання доньки ОСОБА_3 та чемного ставлення до її особистості, але всі його намагання виявлялися марними.

Коли відповідач поверталась із-за кордону, і позивач хотів забрати дитину до себе то Відповідач нецензурно висловлювалась у його сторону та забороняла щоб донька ОСОБА_3 проживала разом з ним.

До того ж Відповідач не має достатнього доходу для матеріального забезпечення умов проживання доньки, мешкає у будинку який належить її батькам.

На протязі всього часу з моменту розірвання шлюбу з Відповідачем, донька ОСОБА_3 постійно вказує на своє бажання жити разом з позивачем, у зв`язку з тим, що дуже прив`язана до нього і їй подобається у неї, окрім того така можливість мається так як він має власне житло де все необхідне для життя, навчання дитини облаштоване.

Під час коли проживала донька Маграрита у позивача дома, дитина підтримувала дружні та добрі стосунки з друзями, їй дуже подобається спілкуватися та товаришувати з батьком позивача.

Відповідно до висновку комісії захисту прав дитини виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , комісія вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частини перша, друга статті 15 Закону).

Відповідно до ст. 29 ЦК України місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Положеннями ст. 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Положеннями ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними» може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що тлумачення ч. 1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Враховуючи викладене та не заперечення відповідачем задоволення позову, суд вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з батьком.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 160-161, 171 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради - про визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський