Справа № 713/2060/24
Провадження №2/713/411/24
РІШЕННЯ

іменем України

05.09.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини батьком,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини батьком.

У позові вказував, що 16.01.2013 року уклав шлюб з відповідачкою. У шлюбі народилося двоє дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачкою не склалося і рішенням Вижницького районного суду від 04.09.2023 року по цивільній справі №713/2008/23 шлюб між ними розірвано.

Крім того, оскільки між ними не було спору щодо визначення місця проживання їх дочок, тому за їх згодою та з урахуванням правових висновків Верховного Суду суд констатував їх місце проживання не визначаючи його та зазначив у резолютивній частині рішення: малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом з батьком - ОСОБА_1 . Малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати разом з матір`ю - ОСОБА_2 .

Він зареєстрований фізичною особою-підприємцем, за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2023 року ним отримано дохід у розмірі 4980000,00 гривень. Тобто, від здійснення підприємницької діяльності має стабільний і достатній для них з дочкою дохід, що достовірно знає відповідачка і не буде заперечувати.

За місцем проживання характеризується позитивно. За період навчання постійно цікавиться шкільним життям доньки, відвідує батьківські збори і всі інші загальношкільні заходи. Приділяє належну увагу вихованню і навчанню доньки.

Служба у справах дітей Вижницької міської ради провела обстеження його сім`ї в АДРЕСА_1 та встановила, що умови проживання хороші. ОСОБА_4 має окрему кімнату, оснащену спальним місцем, робочим столом та куточком для відпочинку. Він є приватним підприємцем, має постійний, стабільний дохід. Умови проживання відповідають інтересам дитини. Веде належний догляд за донькою, піклується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Дитина забезпечена всім необхідним для життя та розвитку.

Мати дитини зареєстрована та проживає за іншою адресою з молодшою дочкою ОСОБА_5 , участь у житті дочки ОСОБА_4 приймає виключно шляхом спілкування по телефону, за їх домовленістю матеріально дитину не утримує, а це здійснює виключно він.

Встановлення у судовому порядку факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини не породжує спір про право, а має для нього важливе юридичне значення, оскільки: підтвердить та юридично закріпить статус «одинокого батька»; надасть можливість виконати вимоги ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та на підставі п.4 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і в Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Іншого порядку встановлення такого факту законодавством України не передбачено, а про необхідність надання саме «рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини» міститься пряма вказівка в Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560.

Просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він самостійно виховує та утримує неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання надав до канцелярії суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав повністю та просив справу розглядати за його відсутності.

У судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, належно повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого засідання надала до канцелярії суду заяву, у якій повідомила, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю, оскільки спору про місце проживання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 немає, за їх спільною згодою проживає з батьком на його самостійному вихованні та утриманні. Батько належним чином виконує батьківські обов`язки, забезпечує дочку всім необхідним, піклується про її фізичний та духовний розвиток.

У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області сідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання надав до канцелярії суду заяву, у якій просив справу розглядати за відсутності їх представника, покладаються на суд.

Ухвалою від 19.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 15.08.2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачкою, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

На підтвердження позовних вимог позивачем ОСОБА_1 надано такі докази:

копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 05.10.2001 року Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, згідно якого ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

копію рішення Вижницького районного суду від 04.09.2023 року по цивільній справі №713/2008/23, яким задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та вирішено:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований 16.01.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №03.

Малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом з батьком - ОСОБА_1 .

Малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати разом з матір`ю - ОСОБА_2 .

Рішення набрало законної сили 04.10.2023 року;

рішенням суду встановлено та відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України не потребує доказуванню, що у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

копію Витягу з Реєстру платників єдиного податку №091 від 23.07.2021 року, згідно якого - з 01.05.2021 року ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем;

відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 21.05.2024 року, згідно яких - за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2023 року ФОП ОСОБА_1 отримав дохід у розмірі 4980000,00 грн;

довідку ЦНАП Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №05-16/555 від 23.05.2024 року, згідно якої неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та проживає за місцем реєстрації батька по АДРЕСА_1 ;

характеристику виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №02-18/719 від 23.05.2024 року, згідно якої - за час проживання в місті Вижниця ніяких скарг на ОСОБА_1 у виконком міської ради не надходило, займається підприємницькою діяльністю. За місцем проживання характеризується позитивно, у громадських місцях веде себе тактовно, у спілкуванні з оточуючими ввічливий, з сусідами в доброзичливих відносинах;

характеристику Вижницького опорного ліцею імені Юрія Федьковича Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №72 від 22.05.2024 року, згідно якої - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у 5-А класі даного закладу з першого класу по даний період включно. Зарекомендувала себе старанною та відповідальною ученицею. Має зразкову поведінку. Навчається на високому та достатньому рівні. За період навчання батько ОСОБА_1 постійно цікавиться шкільним життям доньки, відвідує батьківські збори і всі інші загальношкільні заходи. Приділяє належну увагу вихованню і навчанню доньки. Пропусків уроків донька не має;

акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №72, складений 04.06.2024 року комісією у складі начальника Служби у справах дітей Вижницької міської ради Олексюк О.В. та провідного спеціаліста Служби у справах дітей Вижницької міської ради Кудрик В.П., згідно якого вказана комісія провела обстеження сім`ї ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 та встановила, що у склад його сім`ї входять: власник - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; онука - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Умови проживання хороші. Аріна має окрему кімнату, оснащену спальним місцем, робочим столом та куточком для відпочинку. ОСОБА_1 є приватним підприємцем, має постійний, стабільний дохід.

При вирішенні позовних вимог про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини батьком суд застосовує такі норми права.

Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (ст.1 СК України).

У статті 7 СК України визначено, що суд при розгляді справ про регулювання сімейних відносин повинен забезпечити можливість здійснення прав дитини, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні та максимально можливо враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У ч.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» закріплено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції прав людини, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР від 27.02.1991 року, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

У принципі 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

У ч.1 ст.15 ЗУ «Про охорону дитинства» закріплено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

У частинах 1-3 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Стаття 160 СК України закріплює, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно зі ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Чинним законодавством України не конкретизовано перелік пільг та гарантій, право на отримання яких надається одинокому батьку, однак він користується тими ж правами та гарантіями, що і одинока матір.

Порядок встановлення правового статусу «одинокого батька» не врегульовано законодавством, водночас Верховний Суд вбачає можливим застосування аналогії поняття «одинокої матері», тлумачення якого є у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Таким чином, для набуття статусу «Одинокий батько», необхідні дві умови: не перебування у шлюбі; виховання та утримання дитини самим батьком, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини.

У п.4 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, яка чинна з 19.05.2024 року) визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Переліком документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», який є додатком 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року визначено: документом, що підтверджує право на відстрочку у осіб, зазначених у п.4 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є зокрема рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З наданих позивачем та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів судом установлено, що:

- з 16.01.2013 року сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Вижницького районного суду від 04.09.2023 року;

- сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- рішенням Вижницького районного суду від 04.09.2023 року констатовано місце проживання неповнолітніх дітей сторін:

малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати разом з батьком - ОСОБА_1 ;

малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати разом з матір`ю - ОСОБА_2 ;

- позивач ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем і від підприємницької діяльності має дохід, розмір якого за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2023 року склав 4980000,00 грн, а отже він має реальну можливість самостійно фінансово утримувати неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- за місцем проживання позивач ОСОБА_1 самостійно створив умови, які відповідають інтересам дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , веде належний догляд за нею, піклується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, цікавиться успіхами у школі, забезпечив її всім необхідним для життя та розвитку;

- відповідачка ОСОБА_2 визнала позов та підтвердила, що спору про місце проживання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 немає, за їх спільною згодою вона проживає з батьком на його самостійному вихованні та утриманні. Батько належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує дочку всім необхідним, піклується про її фізичний та духовний розвиток.

Крім того судом установлено, що встановлення факту самостійного виховання та повного утримання дитини батьком у судовому порядку надасть можливість позивачу виконати вимоги ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та на підставі п.4 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і в Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Іншого порядку встановлення такого факту законодавством України не передбачено, а про необхідність надання саме «рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини» дійсно міститься пряма вказівка в Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560.

Тобто Судом установлено, що позивачем ОСОБА_1 виконано закріплений у ст.ст.12, 81 ЦПК України обов`язок з доведення належними, достатніми та допустимими доказами наявності обставин, які мають значення для справи і на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини батьком.

Враховуючи наведені вище вимоги закону, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини батьком обґрунтовані належними, достатніми та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

На підставі викладеного, принципу 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, ст.ст.7, 19, 141, 153, 157, 160 СК України, ст.ч.8, 15 ЗУ «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-82, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 самостійно виховує та утримує неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, юридична адреса: вул. Українська, 34, м. Вижниця, Вижницький район, Чернівецька область, .

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК