Номер провадження: 22-ц/813/5392/24
Справа № 496/2317/23
Головуючий у першій інстанції Буран В.М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Драгомерецького М.М.,

Дришлюка А.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сафронюка Павла Віталійовича на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 березня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Бурана В.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування, різницю між вартістю ремонту автомобіля та страховим відшкодуванням, судових витрат,

встановив:

30.03.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 , в якому просила суд:

- стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» невиплачену частину страхового відшкодування у розмірі 80 896,23 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 різницю між вартістю ремонту та страховим відшкодуванням у розмірі 40 631,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Маяки, Одеської області Одеського району, відбулася ДТП за участю транспортного засобу HYUNDAI IONIQ, держномер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та транспортного засобу MERCEDES-BENZ, держномер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Власником автомобіля HYUNDAI IONIQ, держномер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .

Постановою Біляївського районного суду Одеської області у справі № 496/618/23 від 20.02.2023 року ОСОБА_2 визнаний винним в порушенні ПДР України за ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», згідно поліса № 211572241. Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну 160 000,00 грн., франшиза 3 200,00 грн.

15.03.2023 року ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» перерахував ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 75 903,77 грн.

Згідно висновку експерта вартість матеріального збитку складає 197 431, 22 грн., в тому числі 11 405, 61 грн. втрата товарної вартості.

Розмір завданого збитку, який має сплатити ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з врахуванням положень ст. 36.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежується страховою сумою у 160 000,00 грн., в той час як стягненню підлягає різниця між страховою сумою та вже виплаченою частиною страхового відшкодування, тобто 80 896, 23 грн.

Від виконання свого обов`язку щодо виплати страхового відшкодування в належному розмірі страхова компанія відмовляється, що стало підставою звернення до суду з відповідним позовом.

Крім того, позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування у розмірі 40 631,22 грн.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 21.03.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.119-126).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Сафронюк П.В. ставить питання про скасування рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21.03.2024 року, ухвалення нового судового рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.130-132).

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги (а.с.146-153).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з перебуванням суддів Сегеди С.М., Драгомерецького М.М. і Дришлюка А.І. у відпустці, а також у зв`язку з перебуванням судді Сегеди С.М. на лікарняному, датою ухвалення цього судового рішення є 30.08.2024 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.05.2024 року (а.с.142), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України. Колегія суддів також зазначає, що учасники справи належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження та про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи (а.с.143-145,162-163).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що страховик здійснив виплату страхового відшкодування, а тому у відповідача відсутні будь-які зобов`язання перед позивачем (а.с.119-126).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст. 29.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з ремонтом транспортного засобу з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу

Статтею 12 цього Закону визначено, що страхове відшкодування завжди зменшується на розмір франшизи.

Відповідно полісу страхування № 211572241, ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну становить 160 000,00 грн., франшиза 3 200,00 грн.

Тобто, розмір завданого збитку, який має сплатити страховик з врахуванням положень ст. 36.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежується страховою сумою у 160 000,00 грн.

Згідно висновку № 82/02-33 від 14.02.2023 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу HYUNDAI IONIQ, держномер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку становила 197 431,22 грн. (а.с.7).

15.03.2023 року ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» перерахував ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 75 903,77 грн.

Згідно ст. 36.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму , розмір страхової виплати обмежується страховою сумою. В даному випадку ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну становить 160 000,00 грн.

Тобто розмір завданого збитку, який має сплатити ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», з врахуванням положень ст. 36.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежується страховою сумою 160 000,00 грн.

Таким чином, враховуючи викладене, з відповідача ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_1 слід стягнути різницю між страховою сумою та вже виплаченою частиною страхового відшкодування у загальному розмірі 80 896,23 грн.

Згідно ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилами ст. 1194 ЦК України, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди винуватець пригоди зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року Верховний Суд зазначив, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виникає обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Страховик за договором обов`язкового страхування відповідає в межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу та франшизи, а за решту безпосередній винуватець.

Тобто, розмір збитків, який має бути компенсований за рахунок безпосереднього винуватця ДТП визначається як різниця між вартістю матеріальної шкоди та страховою виплатою.

Зважаючи на викладене, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між вартістю матеріальної шкоди та страховою виплатою у розмірі 40 631,22 грн. (197 431, 22 - 156 800 = 40 631, 22 грн).

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21.03.2024 року скасувати, та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування, різницю між вартістю ремонту автомобіля та страховим відшкодуванням, судових витрат, задовольнити.

Крім того, у відповідності ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви ОСОБА_1 сплатила 1 220,00 грн. (а.с.6). За подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1 830,00 (а.с.135).

Таким чином, враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у повному обсязі, а позовні вимоги задоволенню, з відповідачів у рівних частках на користь позивачки слід стягнути в рівних частках судовий збір у загальному розмірі 3 050,00 грн. (1 220,00 + 1 830,00 = 3 050,00 грн.), всього по 1 525,00 грн. (3 050,00 : 2 = 1 525,00 грн.) з кожного.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сафронюка Павла Віталійовича, задовольнити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 березня 2024 року, скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування, різницю між вартістю ремонту автомобіля та страховим відшкодуванням, судових витрат, задовольнити.

Стягнути Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , невиплачену частину страхового відшкодування у розмірі 80 896,23 (вісімдесят тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 23 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , різницю між вартістю ремонту та страховим відшкодуванням у розмірі 40 631,22 (сорок тисяч шістсот тридцять одну гривню 22 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в рівних частках сплачений судовий збір у загальному розмірі 3 050,00 (три тисячі п`ятдесят гривень 00 коп.), по 1 525,00 (одна тисяча п`ятсот двадцять п`ять гривень 00 коп.).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

М.М.Драгомерецький

А.І.Дришлюк