Макарівський районний суд Київської області
УХВАЛА

02.09.2024 року Справа № 756/13396/23

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на тварину,

в с т а н о в и в :

19.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Макарівського районного суду Київської області із заявою про забезпечення позову, в якій просить: 1) накласти арешт на тхора (фретку) на кличку Тор, який знаходиться у володінні відповідача; 2) заборонити вчиняти такі дії щодо тхора (фретку) на кличку Тор, а саме: кастрацію/стерилізацію або інші втручання у його репродуктивну систему, окрім екстрених показань, які можуть бути засвідчені виключно державним лікарем ветеринарної медицини - без згоди позивача; 3) застосувати спеціальний вид зберігання - судовий секвестр у відповідності до положень ч.2 ст.976 ЦК України, за яким спірну тварину передати на зберігання позивачу.

Заяву мотивує тим, що у витязі ЄРДР від 24.10.2023 зазначено, що ОСОБА_2 забрав та продав тхора на кличку ТОР без відома ОСОБА_1 .

З огляду на те, що відповідач незаконно відчужував тхора у позивача, збував його, тому позивач не може бути впевнений, що дані дії не повторяться знову враховуючи, індивідуально архаїчні погляди відповідача на суспільний інститут утримання та відповідальності щодо домашніх тварин.

Враховуючи зазначені обставини заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, не дозволить без ускладнень здійснити виконання рішення суду, або взагалі зведе його нанівець.

Розглянувши вказану заяву, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено визначений перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно ж до вимог п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Так, предметом спору в справі є вимоги про визнання права власності на тварину тхора (фретку) на кличку Тор.

У заяві про забезпечення позову позивач посилається на те, що відповідач у справі ОСОБА_2 забрав тхора та продав тхора на кличку Тор без відома заявника. При цьому, існує реальна загроза вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження тхора, тому заявник не може бути впевнений, що дії не повторяться знову, враховуючи погляди відповідача на суспільний інститут утримання та відповідальності щодо домашніх тварин.

Проте, наведені у заяві про забезпечення позову підстави позивача ґрунтуються лише на припущеннях, тоді як забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, доказів чого позивач не надав.

Враховуючи викладене вище, характер спору, що виник, співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач з позовними вимогами, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту, що відповідач на даний час вчиняє дії щодо відчуження тхора на кличку Тор, існування реальної загрози здійснення відповідачем таких дій в майбутньому є лише припущенням позивача, та не може слугувати підставою для забезпечення позову, а тому не вбачає підстав для забезпечення позову, відтак заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149, 183, 260, 353-355 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а у судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, чи розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 02.09.2024 року.

Суддя А.В. Косенко