провадження №: 2-з/752/238/24
У Х В А Л А

Іменем України

22.08.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Садове товариство «Блакитна затока» про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним та скасування реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Садове товариство «Блакитна затока» про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним та скасування реєстрації права власності.

У серпні 2024 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку від № 453 кадастровий номер :90:191:0453, яка розташована на Острові Водників у Голосіївському районі м. Києва, а також заборони проводити будь-які будівельні, землевпорядні та облаштувальні роботи на вказаній земельній ділянці.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що 27.10.2005 року Київською міською радою було прийнято рішення № 354/3815, яким у ЗАТ «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» за його згоди з постійного користування було вилучено земельну ділянку загальною площею 20,99 га, розташовану на Острові водників у Голосіївському районі м. Києва ат затверджено проект відведення земельних ділянок вилученої землі громадянам - членам садового товариства «Блакитна затока» та передання цих земельних ділянок у власності громадянам - членам садового товариства «Блакитна затока» та самому товариству. Зокрема земельна ділянка під № НОМЕР_1 кадастровий номер :90:191:0453 була виділена ОСОБА_1 . Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.10.2006 року визнано протиправною бездіяльність Київської міської рад та Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, щодо внесення змін до Додатку до рішення київської міської ради від 27.10.2005 року за № 354/3815 про перелік земельних ділянок, які передаються у приватну власність та зокрема перелічено певних осіб, яким передаються вказані земельні ділянки та вважати здійснену наступну заміну у Додатку до рішення Київської міської ради від 27.10.2005 року за № 354/3815 про Перелік земельних ділянок, які передаються у приватну власність: замість осіб, визначених у ньому додаткові, вказати осіб визначених у Списку змін до переліку земельних ділянок, які передаються громадянам у приватну власність згідно рішення Київради № 354/3815, прийнятий та затверджений рішенням правління Садового товариства «Блакитна затока» № 04/10 від 04.10.2006 року та зобов`язано Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації у відповідності до Списку змін до Переліку земельних ділянок, які передаються громадянам у приватну власність згідно рішення Київради № 354/3815. Як зазначає позивач, земельна ділянка № НОМЕР_1 кадастровий номер :90:191:0453 була виділена іншій людині, а саме ОСОБА_2 . Пізніше позивачу стало відомо, що 21.05.2021 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки. Враховуючи наведене, заявник вважає, що існує велика вірогідність того, що за час розгляду даної справи зазначена ділянка може бути і далі перепродана; на вказаній ділянці розпочнеться будівництво.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу вимог своєї заяви, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, № 9 постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Однак, в порушення вказаних процесуальних норм та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, вимоги заяви про забезпечення позову та позовні вимоги є неспівмірними.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги викладені у заяві доводи позивача та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд прийшов до висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку із цим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Садове товариство «Блакитна затока» про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним та скасування реєстрації права власності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Ю.Ю.Мазур