РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/633/24

Провадження №2/568/200/24

30 липня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судового засідання Мельничук Л.І., представника позивача адвоката Вишковської В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року позивачка через свого представника адвоката Вишковську В.І. звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала таким.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла свекруха позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Після її смерті спадщину прийняв її син (чоловік позивачки), ОСОБА_4 , шляхом фактичного вступу у володіння майном, адже фактично проживав разом на момент її смерті. Разом з цим, ОСОБА_4 не встиг оформити своїх спадкових прав у зв`язку зі смертю. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. До складу спадщини після його смерті увійшов, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 та його син ОСОБА_2 . Спадщину після смерті чоловіка своєчасно прийняла позивачка, шляхом звернення до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний вище будинок позивачка не має змоги, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджував би право власності на даний будинок, оскільки покійна свекруха не оформила право власності за собою.

Враховуючи викладене, позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськимим будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та який в порядку спадкування перейшов до ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, свої інтереси в суді довірила представляти адвокату Вишковській В.І.

Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Від представника відповідача Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Срібне Радивилівського району Рівненської області, актовий запис № 5 (а.с.8).

Згідно з виписки з погосподарської книги, виданої Крупецькою сільською радою Дубенського району Рівненської області 02.02.2024 року № 176, встановлено, що згідно запису погосподарської книги №9 об`єкта ПГО 06-0017 за 2016-2023 роки, в АДРЕСА_1 , дійсно значиться домоволодіння, власником якого була ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, зокрема на вказане вище домоволодіння.

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_4 її син. На підтвердження родинних відносин надано копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане 24 серпня 1973 року Теміртауським ЗАГС Карагандинської області, актовий запис № 2491, згідно з яким ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , виданого повторно 07.06.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_5 , актовий запис№ 32, після цього остання отримала прізвище ОСОБА_6 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 , виданого повторно 07.06.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №12, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_7 , батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 , виданого Крупецькою сільською радою Дубенського району Рівненської області ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 95 (а.с. 12).

З Довідки, виданої приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Гордійчуком В.І. від 01.02.2024 року № 33-01/16, встановлено, що згідно спадкової справи № 174/2023, заведеної після смерті ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 є спадкоємцем його майна за законом, в тому числі житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с. 14).

З довідки № 146/1 від 27.02.2024 року, виданої КП «Радивилівське БТІ» Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області, встановлено, що реєстрація права власності на домоволодіння в АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_3 , на підставі запису погосподарської книги Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області №9, № об`єкта ПГО 06-0017, в КП «Радивилівське бюро технічної інвентаризації» до 01.01.2013 року не проводилась (а.с. 16).

Згідно довідки № 175 від 02.02.2024 року, виданої Крупецькою сільською радою Дубенського району Рівненської області, встановлено, що домоволодіння в АДРЕСА_1 , перебувало у власності ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка постійно мешкала в с. Срібне, до дня своєї смерті і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час смерті її сім`я складалась з: син - ОСОБА_4 1973 р.н. (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), невістка ОСОБА_1 , онук ОСОБА_2 (а.с. 17).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 112 02/31 від 17.04.2024 року, виданої приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу, Гордійчуком В.І., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , по спадковій справі 174/2023, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 18).

Згідно висновку про технічний стан № 146/2 від 17.04.2024 року, виданого КП «Радивилівське БТІ» ОСОБА_3 належить домоволодіння АДРЕСА_1 , запис згідно погосподарської книги № 9 № об`єкта ПГО 06-0017, згідно з виписки з погосподарської книги Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області № 176 від 02.02.2024 року. Також встановлено, що реєстрація права власності на вищевказане домоволодіння в КП «Радивилівське БТІ» до 01.01.2013 року не здійснювалось (а.с. 19).

Згідно копії спадкової справи після смерті ОСОБА_4 у передбачений законом термін з заявою про прийняття спадщини звернулася позивач ОСОБА_1 , а відповідач ОСОБА_8 звернувся з заявою про відмову від спадщини на користь матері ОСОБА_1 .

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст. 1217 ЦК України.

В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини, за нормою ст. 1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст. 1222 ЦК України.

Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

По положенню ст. ст.1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

17.04.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , по спадковій справі 174/2023, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

За п. 3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Права, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав - ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення будівництва.

За даними технічного паспорту, виготовленого 27 лютого 2024 року, будинок садибного типу з господарськими та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , складається з: житлового будинку- А-1, площею основи забудови 81,7 м2; прибудова а-1, площею 39,0 м2; сараю Б-1, площею 72,0 м2; погріб- ПГ, площею 9,0 м2; огорожа, площею 96 м2; ворота 6 м2, рік будівництва 1955-1990 роки.

Питання набуття права власності на той час регулювалося Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пунктом 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначено, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог вказаного законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду викладеному у постанові від 06 березня 2018 року у справі № 175/2254/15.

Крім того, по приватних житлових будинках, що збудовані до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення в експлуатацію при оформленні права власності. Таким чином, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи (п. 3.2 Листа ВССУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Згідно з п. 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (далі - Інструкція), яка втратила чинність 19 січня 1996 року, передбачалася реєстрація будинків і домоволодінь на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року (втратила чинність 07 липня 1994 року) підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Згідно з довідки виданої Крупецькою сільською радою Дубенського району Рівненської області на підставі погосподарської книги №9 № об`єкта ПГО 06-0017, домоволодіння в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка постійно до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 там проживала. На час смерті її сім`я складалась з: син - ОСОБА_4 1973 р.н. (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), невістка ОСОБА_1 , онук ОСОБА_2 (а.с. 17). Виходячи з зазначеного, ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом постійного проживання на час смерті зі спадкодавцем, зокрема на спірне домоволодіння.

Згідно висновку про технічний стан № 146/2 від 17.04.2024 року виданої КП «Радивилівське БТІ» Інвентаризаційна вартість вищезазначеного об`єкта нерухомого майна складає 180 763 грн. 00 коп. та реєстрація права власності на нього до 01.01.2013 року не здійснювалась (а.с. 19).

Остільки, позивач довів наявність спадкового майна, підстави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення.

На прохання позивача суд не стягує з відповідача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 і який належав останньому в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.08.2024 року.

Суддя О.М. Делалова