Провадження №2/369/6660/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., вивчивши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Разом з позовною заявою на адресу суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову. Просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відносно земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:5180, площею 0,8009 га, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

Свою заяву мотивував тим, що предметом позову є стягнення коштів у зв`язку із невиконанням відповідачем, як забудовником зобов`язань по укладенню договору купівлі-продажу квартири, а тому позивача є підстави вважати, що відповідач вчинить дії щодо відчуження свого майна на користь третіх осіб.

Враховуючи викладені обставини просив суд задовольнити заяву.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, а тому вирішення питання забезпечення позову здійснюється без присутності осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи представника позивача, матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено можливість накладення арешту в порядку забезпечення позову на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. За загальним правилом, арешт як спосіб забезпечення накладається з метою збереження майна, яке може бути відчужене відповідачем, і коли він відповідає за законом своїм майном за зобов`язаннями, що виникають зі спірних правовідносин.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що представник позивача просить суд заборонити державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відносно земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:5180, площею 0,8009 га, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

Відповідно до попереднього договору купівлі-продажу від 25.10.2019 року, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вбачається, що сторони зобов`язується в майбутньому укласти і належним чином нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу квартири в житловому будинку, який знаходиться на стадії будівництва та споруджується за будівельною адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:008:5180.

Тобто судом було встановлено, що на даній земельній ділянці знаходиться об`єкт будівництва.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:5180 є ОСОБА_3 , правокористувач земельної ділянки ТОВ «Житловий комплекс «Власна» та ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене суд приходить до переконання, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки накладення заборони вчиняти будь-які дії щодо вищевказаної земельної ділянки у даній справі може вплинути на права осіб, які не є учасниками справи.

За таких обставин заява представника позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 153,258 ЦПК України, суддя-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської .

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки:http://ks.ko.court.gov.ua.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ