ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/3028/23Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/817/738/24 Доповідач - Гірський Б.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Гірський Б.О.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

за участю секретаря - Іванюта О.М.

у відстуності сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №608/3028/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 червня 2024 року (постановлену суддею Лисюк І.О., повна ухвала складена 18 червня 2024 року) в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2024 року розірвано шлюб між ним та ОСОБА_2 ..

Зазначав, що під час розгляду даної справи у суді першої інстанції проходив службу в Збройних Силах України та не мав змоги подати заяву про залишення позову без розгляду, з підстав їх примирення.

У зв`язку з вищенаведеним просив рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2024 року скасувати, а позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 червня 2024 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, скасувати судове рішення і залишивши позов без розгляду. Вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції помилково не враховано факт проходження ним військової служби, що унеможливило подачу ним заяви про залишення позову без розгляду, оскільки в зоні проведення бойових дій відсутній стабільний зв`язок.

Наголошує, що додані довідки про безпосередню участь в бойових діях в період з 05 вересня 2023 року до 28 серпня 2023 року є не доказом, а додатком до його посвідчення учасника бойових дій.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У судове засідання сторони не з`явилися без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, тому враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що у грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Чортківського районного суду Тернопільської області з позовом про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2 ..

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2023 року справу було передано на розгляд Гусятинському районному суду Тернопільської області.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 січня 2024 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 23).

Ухвалою суду першої інстанції від 20 лютого 2024 року постановлено проводити розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні, яке було призначене на 20 лютого 2024 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано строк для примирення терміном на 1 (один) місяць, до 22 березня 2024 року (а.с. 32).

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволено.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який вони зареєстрували 29 грудня 2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, відповідний актовий запис №1403.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1073, 60 грн. (а.с. 42-43).

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані заявником обставини, не є нововиявленими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 цієї статті визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч.4 ст.423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі №919/11027/18, провадження №12-7звг22, пункт 5.3).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі №127/10129/17, провадження №14-549зц18, пункт 26).

Обставини, які могли бути встановлені при розгляді справи в разі виконання учасниками справи та судом вимог процесуального закону (змагальність, диспозитивність тощо), не можуть визнаватися нововиявленими (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №345/1362/20, провадження №61-8675св21).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі №127/10129/17, провадження №14-549зц18, пункти 27, 28).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №9901/819/18, провадження №11-430заі20, пункт 6.38).

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» №2).

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття «нововиявлені обставини». ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26 червня 2018 року у справі «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України», від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

Враховуючи викладене, як за чинним процесуальним законодавством, так і за сталою практикою ЄСПЛ, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Визначені законодавчо як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі №910/11027/18).

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , а саме його участь у зоні бойових дій не є нововиявленою обставиною в розумінні положень статті 423 ЦПК України, у зв`язку з чим Гусятинський районний суд Тернопільської області обґрунтовано відмовив в задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги такого висновку суду першої інстанції не спростовують та за своїм змістом фактично є доводами заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, про що зазначив в мотивувальній частині ухвали, а відтак такі доводи не потребують додаткового правового аналізу з боку суду апеляційної інстанції.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинна відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, цивільному процесуальному закону та має бути збалансована з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 21 серпня 2024 року.

Головуючий Гірський Б.О.

Судді: Хома М.В.

Костів О.З.