У х в а л а

27 серпня 2024 року

м. Київ

Справа № 462/5662/19

Провадження № 61-8107ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - відповідач), інтереси якого представляє адвокат Довгань Володимир Ігорович (далі - адвокат),

на постанову Львівського апеляційного суду від 3 квітня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач), правонаступником якого є ОСОБА_3 (далі - правонаступник позивача), до відповідача за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Третьої Львівської державної нотаріальної контори (далі - третя особа) - про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини та

в с т а н о в и в:

1. У вересні 2019 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив встановити факт його постійного проживання зі спадкодавицею - ОСОБА_4 (далі - спадкодавиця) - на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 (далі - квартира). Мотивував вимогу так:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавиця. За життя - 13 червня 2009 року - вона склала заповіт, згідно з яким на випадок смерті заповіла належну їй квартиру позивачу та ОСОБА_5 у рівних частках кожному;

- позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавиці, бо на момент відкриття спадщини проживав разом із нею у квартирі та вів із нею спільне господарство;

- третя особа протиправно відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що він пропустив строк для прийняття спадщини і не надав докази спільного проживання зі спадкодавицею, яка була зареєстрована у квартирі одна.

2. 4 лютого 2020 року Залізничний районний суд міста Львова ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову. Мотивував так:

- позивач не довів факт спільного проживання зі спадкодавицею не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини;

- акт Львівського комунального підприємства «Балатон-409» від 14 грудня 2017 року (далі - акт від 14 грудня 2017 року) про проживання позивача у квартирі разом зі спадкодавицею і ведення ними спільного господарства не містить відміток про реєстрацію позивача, тобто є неналежним доказом.

3. 15 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував рішення суду першої інстанції й ухвалив нове - про задоволення позову. Мотивував так:

- позивач надав належні докази, зокрема копії квитанцій про сплату комунальних послуг за період із 2005 року до 2014 року та частково за 2018 рік, акт від 14 грудня 2017 року, довідку Комунального підприємства «Управляюча компанія «Надія» від 26 липня 2019 року № 4835 про те, що позивач не проживає за місцем його реєстрації у місті Стрию, й інші;

- суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження.

4. 24 листопада 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду прийняв постанову, згідно з якою скасував постанову апеляційного суду та скерував справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Мотивував тим, що останній не з`ясував, чи є належним відповідач, ураховуючи те, що спадкодавиця склала заповіт на позивача та ОСОБА_5 .

5. 20 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд постановив ухвалу, згідно з якою залучив до участі у справі правонаступника позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

6. 3 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував рішення суду першої інстанції й ухвалив нове - про задоволення позову. Мотивував так: відповідач є спадкоємцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; позивач довів, що тривалий час проживав разом зі спадкодавицею, а відповідач це не спростував.

7. 3 червня 2024 року адвокат в інтересах відповідачасформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 18993/0/220-24 від 3 червня 2024 року), у якій просить: (1) поновити строк на касаційне оскарження; (2) скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 3 квітня 2024 року та залишити в силі рішення Залізничного районного суду міста Львова від 4 лютого 2020 року; (3) зупинити на час розгляду касаційної скарги виконання постанови суду апеляційної інстанції.Обґрунтував скаргу так:

- суд апеляційної інстанції не врахував висновки, викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2024 року у справі № 688/2822/22 (провадження № 61-13659св23), Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 303/1816/17 (провадження № 61-35690св18) та від 10 листопада 2021 року у справі № 572/1774/20 (провадження № 61-8679св21), про необхідність встановлення обставин саме постійного, а не тимчасового проживання спадкодавця зі спадкоємцем для визнання останнього таким, що прийняв спадщину;

- суд апеляційної інстанції не мотивував відхилення аргументів відповідача про неналежність і недопустимість доказів, які надав позивач. Жоден із цих доказів не підтверджує постійне проживання позивача зі спадкодавицею. Так, акт від 14 грудня 2017 року про постійне проживання позивача зі спадкодавицею ґрунтується на показаннях свідків, які самі не проживають постійно у будинку, в якому є квартира. Апеляційний суд належно не оцінив показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що позивач не проживав постійно зі спадкодавицею, а лише час від часу провідував її;

- позивач уже намагався захистити своє право шляхом звернення до суду з двома позовами про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавиці. Обидва позови Шевченківський районний суд міста Львова залишив без розгляду (ухвали від 5 лютого 2019 року у справі № 466/7869/18 та від 11 вересня 2019 року у справі № 466/4304/19).

8. У касаційній скарзі відповідач просив поновити строк на касаційне оскарження. Поважність причин пропуску цього строку обґрунтував тим, що копію постанови апеляційний суд надіслав 25 квітня 2024 року, а відповідач її отримав 6 травня 2024 року. Це підтверджують надані відповідачем копії супровідного листа Львівського апеляційного суду від 25 квітня 2024 року № 462/5662/19/13032/2024, поштового конверта та трекінгу відстеження рекомендованого відправлення.

8.1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

8.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

8.3. Оскільки відповідач подав касаційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії оскарженої постанови апеляційного суду, то пропущений строк на касаційне оскарження слід поновити.

9. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

10. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У цій скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктами 1 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.

11. Відповідач у касаційній скарзі просить зупинити виконання постанови Львівського апеляційного суду від 3 квітня 2024 року до завершення перегляду справи у касаційному порядку. Обґрунтував тим, що позивач може зареєструвати за собою право власності на частину спадкового майна, тому з метою забезпечення балансу прав та інтересів сторін виконання постанови слід зупинити.

11.1. За наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (абзац другий частини восьмої статті 394 ЦПК України).

11.2. Суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала (частини перша та друга статті 436 ЦПК України).

11.3. За змістом наведених приписів можна зупинити виконання лише того судового рішення, яке передбачає примусове виконання. Згідно з оскарженою постановою апеляційний суд встановив факт спільного проживання позивача зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. Таке рішення не передбачає можливості його примусового виконання. Крім того, у заяві про зупинення виконання чи дії оскаржених судових рішень має бути підтвердження необхідності такого зупинення. Відповідач не обґрунтував зупинення дії оскарженої постанови, відповідні докази на підтвердження потреби у такому зупиненні не надав. Тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 3 квітня 2024 року.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 3 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Третьої Львівської державної нотаріальної контори - про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини.

3. Витребувати із Залізничного районного суду міста Львова цивільну справу № 462/5662/19.

4. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 3 квітня 2024 року.

5. Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко