Справа № 464/5044/24
№ провадження 2/196/347/2024
УХВАЛА

28.08.2024 смт Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Костюков Д.Г., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Царичанського районного суду Дніпропетровської області від Сихівського районного суду м.Львова за підсудністю надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вважаю, що зазначену позовну заяву слід залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, з огляду на таке.

Стаття 175 ЦПК України встановлює обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Так, відповідно до вимог пункту 2 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Як вбачається з позовної заяви, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 Цивільного процесуального кодексу України, заява не містить: відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача; відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача; відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Крім того, відповідно до пунктів 5, 8 частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити, докази, що підтверджують обставини вказані позивачем, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до позовної заяви про розірвання шлюбу додаються: оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

Так, позивач, звертаючись до суду з заявою про розірвання шлюбу, повинен надати суду оригінал свідоцтва про шлюб, однак у матеріалах, доданих до позову, оригінал даного свідоцтва відсутній.

У випадку відсутності оригіналу свідоцтва про шлюб, сторони не позбавлені можливості звернутись до відповідного органу ДРАЦС із заявою про отримання дублікату свідоцтва про шлюб.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Таким чином, позивачу необхідно усунути вищевказані недоліки та надати оригінал свідоцтва про шлюб, зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача та відповідача, відомі позивачу номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачем не додано до позовної заяви документу, що підтверджує сплату судового збору.

Як зазначено у позовній заяві до неї додається квитанція про сплату судового збору. Проте, згідно з актом №13/24 від 17.07.2024, складеним працівниками Сихівського районного суду м.Львова, при отриманні позовної заяви про розірвання шлюбу, яка надійшла від ОСОБА_1 , встановлено, що в додатку зазначено, що долучено квитанцію про сплату судового збору, але квитанцію не долучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,4 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 211, 20 грн.

Отже, сплаті позивачем підлягає судовий збір у сумі 1 211, 20 грн.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

При таких обставинах, відповідно до ст. 185 ЦПК України, вважаю, що позов підлягає залишенню без руху та позивачу слід надати строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Г. Костюков