Справа № 515/978/24
Провадження № 4-с/513/4/24
Саратський районний суд Одеської області
03 вересня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Миргород В.С.,
при секретарях судового засідання Аркуші І.О., Филипчук Л.В.
за участю представника скаржника адвоката Шидерової Н.С. (у режимі відеоконференції),
представника органу виконавчої служби Барбінягру В.В. ( у режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу №515/978/24 за скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» в особі представника адвоката Наталії Шидерової, суб`єкт оскарження дій: старший державний виконавець Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лісецька Анастасія Валеріївна, стягувач: ОСОБА_1 (померла) на дії державного виконавця, суд, -
В С Т А Н О В И В:
14 червня 2024 року заявник через свого представника адвоката Н. Шидерову, в рамках виконавчого провадження № 43170813 з примусового виконання виконавчого листа №2-376/10, виданого Татарбунарським районним судом Одеської області 18 травня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитом у розмірі 295 711,79 грн, звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця, в якій просив скасувати постанову старшого державного виконавця Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лісецької А.В. від 07 листопада 2019 року про закінчення виконавчого провадження №43170813, у зв`язку зі смертю боржника, оскільки така є передчасною та не відповідає нормам чинного законодавства, у зв`язку з неперевіркою державним виконавцем допущення відповідних правовідносин правонаступництва.
У вказаній скарзі заявник просив поновити строк на подання скарги, у зв`язку з його пропуском з поважних причин, посилаючись на те, що про винесення 07 листопада 2019 року державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження №43170813, АТ «Ощадбанк» стало відомо 06 червня 2024 року з автоматизованої системи виконавчих проваджень. Станом на 07 червня 2024 року на адресу Банку вказаної постанови не надходило.
Ухвалою суду від 01 серпня 2024 року відкрито провадження за скаргою; запропоновано державному виконавцю подати письмові заперечення проти скарги та докази, якими вони обґрунтовуються; витребувано у Татарбунарському відділі державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) завірену належним чином копію виконавчого провадження №43170813 з примусового виконання виконавчого листа №2-376, виданого Татарбунарським районним судом Одеської області 18 травня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» боргу у розмірі 295 711,79 грн.
На виконання ухвали суду від 01 серпня 2024 року державним виконавцем надано акт вилучення виконавчого провадження №43170813 для знищення від 26 січня 2023 року та згідно з цим актом проведенно знищення виконавчих проваджень завершених у 2019 році, через закінчення строків їх зберігання у тому числі і виконавчого провадження №43170813.
У судовому засідання представник заявника адвокат Шидерова Н.С. скаргу підтримала, з підстав викладених у ній обставин та просила скаргу задовільнити.
Представник Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Барбінягру В.В. у задоволенні скарги просила відмовити, мотивуючи тим, що вжила всіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо виконання судового рішення. Приймаючи оскаржувану постанову керувалася п.3 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, яким не передбачено обов`язку державного виконавця перевіряти наявність правонаступників померлого боржника - фізичної особи, а стягувач з відповідною заявою до державного виконавця про заміну боржника його правонаступником не звертався.
Заслухавши учасників справи, вивчивши зміст скарги, дослідивши додані до неї матеріали, суд прийшов до таких висновків.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
У пункті 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною 4 статті 10 ЦПК України.
Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Відповідно до статті 1 Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частинами 1, 2 статті 18 цього закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина. 1 статті 74 Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII).

Згідно з ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як зазначає заявник у своїй скарзі та це підтверджується доданими до скарги матеріалами, 02 січня 2020 року на адресу Банку надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження за іншим виконавчим провадженням № 54128868 від 07 листопада 2019 року з примусового виконання виконавчого листа №515/2362/14-ц, виданого Татарбунарським районним судом Одеської області про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_1 , в якій зазначено, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №9760 від 22 вересня 2019 року.

22 січня 2020 року АТ «Ощадбанк» звернувся до Татарбунарської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття заяви як кредитора з вимогою до спадкоємців ОСОБА_1 , оскільки дотепер за боржником обліковується: заборгованість у розмірі 302182,76 грн за виконавчим листом №515/2362/14-ц, виданим Татарбунарським районним судом Одеської області про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №544 від 27 червня 2008 року; заборгованість у розмірі 3021,82 грн за виконавчим листом №515/2362/14-ц, виданим Татарбунарським районним судом Одеської області; заборгованість у розмірі 295 831,47 грн за виконавчим листом №2-376/10, виданим 18 травня 2010 року Татарбунарським районним судом Одеської області.

31 серпня 2020 року на адресу Банку надійшов лист від Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області про те, що заведена спадкова справа №16-2020 щодо майна ОСОБА_1 ..

Тобто, АТ «Ощадбанк» було відомо про смерть боржника та про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № 43170813, з виконавчого провадження № 54128868, оскільки Банком вчинялися дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки кредитором спадкодавця.

Натомість АТ «Ощадбанк» до суду звернувся лише 10 червня 2024 року.

Відповідно ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заявник пропустив строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, без поважних причин, оскільки про смерть боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження №43170813, заявнику фактично було відомо 02 січня 2020 року при отриманні постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 54128868 про звернення стягнення на предмет іпотеки що належить ОСОБА_1 , до суду із скаргою банк звернувся лише 10 червня 2024 року.

Крім того, відповідно до ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Тобто сторона по справі наділена правом самостійно ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них копії та виписки.

За такого, АТ «Ощадбанк», як стягувач у виконавчому провадженні, мав право ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження №43170813 та доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження.

При цьому, наведені представником заявника обставини в обґрунтування поважності причин пропущеного строку не пов`язані з істотними труднощами, які б могли об`єктивно зашкодити йому своєчасно звернутися до суду у визначений законом строк, тому скарга на дії державного виконавця підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 260, 447, 448, 449 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про поновлення строку для подання скарги на постанову старшого державного виконавця Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Анастасія Валеріївна від 07.11.2019 року, про закінчення виконавчого провадження №43179813 - залишити без задоволення.

Скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», суб`єкт оскарження дій: старший державний виконавець Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лісецька Анастасія Валеріївна, стягувач: ОСОБА_1 (померла) на дії державного виконавця - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, скаргу якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення скарги без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Повний текст ухвали виготовлений 05 вересня 2024 року.

Суддя В. С. Миргород