Провадження №: 2-о/755/526/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді - Гаврилової О.В.,

за участю секретаря - Зілінської М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу за заявою Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про призначення другого опікуна над недієздатним, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просить суд призначити другим опікуном над недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства безстроково, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не здатний захищати свої права, рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 27 травня 2015 року визнаний недієздатною особо. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 29 липня 2015 року над недієздатним ОСОБА_1 призначено опікуна - його матір ОСОБА_3 Квартира, в якій проживає недієздатний належить опікуну, житлово-побутові умови задовільні. Опікун ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи з 04 червня 2024 року, у своїй заяві вона пояснює, що у зв`язку з погіршенням стану її здоров`я дає згоду на призначення свого сина другим опікуном. Батько та дружина кандидата в опікуни також не заперечують проти призначення ОСОБА_2 . другим опікуном над недієздатним ОСОБА_1 . ОСОБА_2 одружений, працює на посаді аналітика консолідованої інформації в ТОВ «ПРОКСІМА РІСЕРЧ ІНТЕРНЕШНЛ», за місцем роботи характеризується позитивно, медичних протипоказань щодо призначення його другим опікуном не має, згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» МВС, на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 липня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

Представник заявника Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації - Тагірджанова В.В. в судовому засіданні заяву підтримала подання в повному обсязі та просила її задовольнити, надала пояснення аналогічні доводам, викладеним у заяві та додатково пояснила.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заяву про призначення його другим опікуном та пояснив, що стан здоров`я матері значно погіршився, вона має проблеми з тиском, не маже повноцінно давати ради підопічному, батько з початку війни пішов з сім`ї, дружина із сином знаходяться на заході України.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. (ч.1 ст.293 ЦПК України)

Судом установлено, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 27 травня 2015 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 29 липня 2015 року призначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м. Ковель Волинської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном над недієздатним сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-які правочини. Такі дії від імені недієздатної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

В рішенні у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 Конституційний Суд України зазначив, що системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, у тому числі право на свободу та особисту недоторканність, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. (абзаци перший, третій, четвертий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також убачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, та саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена можливості самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений Главою 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Як передбачено ч. 5 ст. 63 ЦК України, фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників.

При вирішенні питання про можливість призначення ОСОБА_2 другим опікуном ОСОБА_1 , судом установлено наступне.

ОСОБА_2 та недієздатний ОСОБА_1 є рідними братами, що підтверджується свідоцтвами по народження вказаних осіб.

Як убачається з долучених до заяви копій документів, ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , з 20 березня 2023 року працює на посаді аналітика консолідованої інформації в ТОВ «ПРОКСІМА РІСЕРЧ ІНТЕРНЕШНЛ», де йому надано формально позитивну характеристику, його дохід з січня 2024 року по червень 2024 року включно склав 283 188,34 грн, медичних протипоказань щодо призначення його опікуном не має, згідно витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» МВС, на території України станом на 25 червня 2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Відповідно до норм ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено встановлення судом опіки над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно витягу з протоколу засідання Опікунської ради Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 18 липня 2024 року №9, ухвалено підготувати заяву та подання органу опіки та піклування до Дніпровського районного суду міста Києва про доцільність призначення другим опікуном ОСОБА_2 над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 27 травня 2015 року визнаний недієздатною особою.

Відповідно до Подання органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 25 липня 2024 року №49-110 «Про доцільність призначення ОСОБА_2 другим опікуном над недієздатним братом ОСОБА_1 », орган опіки та піклування розглянувши заяву ОСОБА_2 з проханням визнати за доцільне призначення його другим опікуном над недієздатним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вивчивши матеріали справи, виходячи з інтересів ОСОБА_1 , враховуючи стосунки між майбутнім другим опікуном та підопічним, можливості та бажання ОСОБА_2 виконувати обов`язки другого опікуна, враховуючи пропозиції Опікунської ради Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, просить суд призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , другим опікуном над недієздатним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подання органу опіки та піклування обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства безстроково, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не здатний захищати свої права. Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 27 травня 2015 року ОСОБА_1 визнаний недієздатною особо. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 29 липня 2015 року призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_1 його матір ОСОБА_3 . Недієздатний ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_3 . Житлово-побутові умови проживання задовільні. Кандидат ОСОБА_2 одружений, працює на посаді аналітика консолідованої інформації в ТОВ «ПРОКСІМА РІСЕРЧ ІНТЕРНЕШНЛ», за місцем роботи характеризується позитивно. Медичних протипоказань щодо призначення ОСОБА_2 другим опікуном над недієздатним ОСОБА_1 немає. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» МВС ОСОБА_2 на території України до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. ОСОБА_2 має бажання та можливість дбати про свого брата ОСОБА_1 , створювати необхідні побутові умови, забезпечувати його належним доглядом та лікуванням, захищати його особисті та майнові інтереси.

При цьому, за матеріалами справи судом установлено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 29 липня 2015 року призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_1 його матір ОСОБА_3 , яка «у зв`язку із погіршенням стану здоров`я та встановленням їй інвалідності» 01 липня 2024 року подала органу опіки та піклування заяву, в якій надала згоду на призначення її сина ОСОБА_2 опікуном над її недієздатним сином ОСОБА_1 .

Так, за матеріалами справи, а саме з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, вбачається, що ОСОБА_3 з 04 червня 2024 року до 01 липня 2025 року встановлено ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням, вказана особа може працювати в спеціально створених умовах.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 від 26 червня 2024 року, їй встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба ІІІ ст, гіпертонічний криз від 13 травня 2024 року тощо.

При цьому, наявна в матеріалах справи медична документація не свідчить пор те, що наявне у ОСОБА_3 захворювання перешкоджає останній повною мірою виконувати обов`язки опікуна.

За змістом акту обстеження житлово-побутових умов особи, що перебуває під опікою від 12 липня 2024 року, опікуном підопічному створені належні умови проживання.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Проте, за змістом подання органу опіки та піклування, останній просить суд призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , другим опікуном над недієздатним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте, в поданні не наводиться жодного обґрунтування доцільності призначення ОСОБА_1 другого опікуна.

Разом із тим заявником не надані та в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 допомагав недієздатному брату реалізувати соціальні потреби, здійснював догляд за ним тощо.

За змістом подання органу опіки та піклування не вбачається, що при визначенні особи, яку орган опіки та піклування просить призначити другим опікуном, були враховані насамперед інтереси недієздатної особи, перевірялись відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За змістом подання взагалі не вбачається, що органом опіки та піклування або опікунською радою досліджувалось питання щодо необхідності та/або доцільності призначення другого опікуна ОСОБА_1 .

Разом із тим, станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що подання органу опіки та піклування є не обґрунтованим.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 ЦПК України)

Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про призначення другого опікуна над недієздатним є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 41, 55, 56, 58, 60, 62, 63 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 12, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 293, 294, 299, 300, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (, місцезнаходження: м. Київ, бульв. Івана Котляревського, буд. 1/1) в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), про призначення другого опікуна над недієздатним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 03 вересня 2024 року.

Суддя: