Справа № 598/1269/23
провадження № 2/598/44/2024
РІШЕННЯ

іменем України

"27" серпня 2024 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Казмірук Н.Г.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідачки адвоката Фільварочної О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Збаражі у справу за позовом Збаразької міської ради, як органу опіки і піклування, в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

Позивач Збаразька міська рада, як орган опіки і піклування звернувся до суду із позовом, в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до відповідачки ОСОБА_4 , про позбавлення відповідачки - матері дітей, батьківських прав відносно малолітніх синів: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнення із відповідачки аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі відповідно 1416.50 грн. та 1136.50 грн., щомісячно, однак не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову, перерахувавши аліменти на особисті рахунки дітей, та передавши дітей на опікування виконавчому комітету Збаразької міської ради, як органу опіки і піклування.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачка - мати дітей ухиляється від виконання батьківських обов`язків, здійснювала догляд за дітьми перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. За фактами неналежного виконання відповідачкою

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 16.06.2023 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 12.09.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд даної справи.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, зазначивши при цьому, що за фактами неналежного виконання відповідачкою батьківських обов`язків у зв`язку із загрозою для життя і здоров`я малолітніх дітей тричі, а саме 28.10.2021 року, 21.12.2022 року та 26.05.2023 року були прийняті рішення виконавчого комітету про негайне відібрання від ОСОБА_4 її дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та на даний час діти перебувають у комунальній установі Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний центр соціально-психологічної допомоги «Родинний Затишок».

Відповідачка та її представник адвокат Фільварочна О.Б. позовні вимоги не визнала, та заперечують щодо позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, щодо малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки відповідачка любить своїх дітей, цікавиться їх здоров`ям, фізичний, духовним та моральним розвитком, відвідує дітей, з 29.05.2023 року по 02.06.2023 року пройшла протиалкогольне лікування терміном на 5 років, однак проживає сама, допомоги не має, захворіла на онкологічне захворювання, періодично проходить курси стаціонарного лікування хіміотерапію та не має змоги забезпечити належні умови для повернення їй дітей в даний час.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши сторони суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною-інвалідом першої групи та потребує постійного догляду, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18-19,78).

Із показань представника позивача, свідка ОСОБА_7 , допитаних в судовому засіданні, актів обстежень умов проживання відповідачки, актів проведення оцінки рівня безпеки малолітніх дітей вбачається, що діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 28.12.2020 року перебували на обліку служби у справах дітей Збаразької районної державної адміністрації, як діти, батьки яких ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, та з 11.02.2021 року перебувають на обліку служби у справах дітей Збаразької міської ради(а.с.83).

Працівниками служби у справах дітей Збаразької міської ради, фахівцями із соціальної роботи, інспекторами ювенальної превенції та дільничними офіцерами поліції 17.12.2020р., 16.02.2021р., 18.02.2021р., 22.03.2021р., 22.07.2021р., 23.07.2021р., 18.08.2021р., 30.09.2021р., 13.10.2021р., 25.10.2021р., 28.10.2021р., 26.11.2022.р., 19.12.2022р., 21.12.2022р., 19.05.2023р., 20.05.2023р., 25.05.2023р., 02.06.2023р. встановлено факти неналежного виконання ОСОБА_4 батьківських обов`язків, зокрема вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння та не забезпечила належні матеріально-побутові умови для проживання дітей (а.с.24-33, 39-46, 57-66, 92-120, 137).

За фактами неналежного виконання ОСОБА_4 батьківських обов`язків 28.10.2021 року, 22.12.2022 року та 26.05.2023 року прийняті рішення виконавчого комітету про негайне відібрання від ОСОБА_4 її дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак після повернення дітей відповідачці продовжували мати місце факти неналежного виконання батьківських обов`язків та на даний час діти перебувають у комунальній установі Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний центр соціально-психологічної допомоги «Родинний Затишок» (а.с.35, 47, 53-54,67).

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Збаразької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Збаразької міської ради від 26.05.2023 року №1356, орган опіки і піклування вважає за доцільне, в інтересах дітей, позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно її малолітніх синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дітей від 25.05.2023 року подальше перебування дітей в сім`ї було небезпечним та загрожувало їх життю і здоров`ю (а.с.22-23).

Як вбачається із інформації комунального некомерційного підприємства «Збаразька центральна лікарня» Збаразької міської ради від 09.02 2024 року ОСОБА_4 знаходиться під спостереженням лікаря нарколога з 2021 року, останні звернення у КНП «Збаразька центральна лікарня» мали місце у грудні 2022 року, у КНП «ТОМЦСНЗ» Тернопільської обласної ради у червні 2023 року, де в період з 29.05.2023 року по 02.06.2023 року пройшла протиалкогольне лікування терміном на 5 років (а.с.182-183).

Згідно інформації комунального некомерційного підприємства «Тернопільський обласний клінічний онкологічний диспансер» Тернопільської обласної ради від28.03.2024 року №151/01 ОСОБА_4 знаходиться на обліку в КНП «ТОКОД» ТОР з 2023 року з діагнозом С-r правої молочної залози Т2NIMO (мультицентричний ріст) ІІ кл. гр.. Отримала курси хіміотерапії 16.08.2023р., 15.02.2024р., 07.03.2024р. та 27.03.2024р, знаходилася на стаціонарному лікуванні в умовах КНП «ТОКОД» ТОР (а.с.201-203).

Із актів обстеження умов проживання ОСОБА_4 від 25.10.2023р., 08.03.2024р., 02.04.2024р., 13.05.2024р. умови проживання відповідачки задовільні, в будинку тепло, чисто, в кімнатах, де проживали діти зроблений ремонт (а.с.194-196.198).

Із інформації комунальної установи Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний центр соціально-психологічної допомоги «Родинний Затишок» від.05.04.2024р. №59 вбачається, що діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зараховані у заклад з 05.06.2023 року. Мати провідувала дітей 19.08.2023р. та 09.01.2024р., проявляла до них турботу і ласку, годувала, переодягала, пригортала до себе. Діти також горнулися до неї, плакали після її від`їзду. Вигляд ОСОБА_10 під час останнього відвідування був дуже виснаженої і хворої, та наявні наслідки хіміотерапії, під час лікування онкологічної хвороби (а.с.200).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння.

Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частини першої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із частиною першою статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною четвертою статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Як слідує із змісту ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою правові наслідки як для батька/матері, так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Таким чином, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно переконатися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню дитини, а також встановити, що батько чи мати ухиляється від їх виконання умисно та свідомо, при наявності вини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, при вирішення сімейних питань, в тому числі можливе лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (справа «Мамчур проти України» (CASE OF MAMCHUR v. UKRAINE) від 16 липня 2015 року).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Вказані правові висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року у справі № 462/4705/19.

Проаналізувавши та належно оцінивши докази, подані учасниками справи, суд встановив, що у матеріалах справи немає беззаперечних та достатніх доказів, які б підтверджували умисну, винну та свідому поведінку відповідачки щодо ухилення від участі у вихованні синів, умисне і свідоме нехтування обов`язками матері та дійшов обґрунтованого висновку про те, що не встановлено правових підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав. При вирішенні даного спору не встановлено, що поведінка відповідачки відносно дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, не забезпечення інтересів дітей, а є наслідком збігу життєвих обставин, які склалися навколо неї та її дітей.

Отже, суд звертає увагу, що причиною недостатньої участі матері у вихованні дітей є онкологічне захворювання та тривале лікування, відсутність сторонньої допомоги, що не може бути підставою для позбавлення її батьківських прав, оскільки відсутня умисна вина відповідачки в ухиленні від виконання батьківських обов`язків.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачка не може належним чином здійснювати свої батьківські обов`язки в даний час із-за важкого онкологічного захворювання, однак вона любить своїх дітей і бажає проживати з ними, займатися їх вихованням та турбуватися про них, провела ремонт у будинку, чим створила належні побутові умови для проживання дітей.

Не заслуговують на увагу доводи представника позивача про те, що відповідачка є алкогольно-залежною, оскільки вона в період з 29.05.2023 року по 02.06.2023 року пройшла протиалкогольне лікування терміном на 5 років, та суду не надано доказів, що після цього вона зловживає алкогольними напоями, з приводу чого перебуває на обліку у лікаря нарколога.

При вирішенні даного спору, суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дітей», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

Крім цього, слід зважувати на те, що позбавлення батьківських прав матері, на дітей та усвідомлення цього самими дітьми, вже несе в собі негативний вплив на їх свідомість, що суперечить якнайкращим інтересам дітей.

Таким чином, з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, та з відсутністю підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав, суд не погоджується з висновком органу опіки і піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, оскільки позивачем не доведено та не надано суду доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків відносно її дітей.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 до задоволення не підлягає, оскільки такий висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, та судом не вставлені обставини, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків відносно синів ОСОБА_5 та ОСОБА_11 .

Крім того, суд беручи до уваги встановлені обставини по даній справі вважає за необхідне попередити відповідачку ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання своїх малолітніх синів, та покласти на Службу у справах дітей Збаразької міської ради, контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Згідно статті 19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України, суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Таким чином, беручи до уваги, обставини в їх сукупності, встановлені у даній справі, суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення мами дитини батьківських прав, оскільки він є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дітей.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки судом встановлено, що малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_12 з 05.06.2023 року по даний час перебувають на повному утриманні комунальної установи Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний центр соціально-психологічної допомоги «Родинний Затишок», а відповідачка, яка проживає окремо, зобов`язана утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому в даному конкретному випадку, необхідно визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1416.50 грн., щомісячно, однак не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи з 02 червня 2023 року, перерахувавши аліменти на його особистий рахунок, та на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1136.50 грн., щомісячно, однак не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи з 02 червня 2023 року, перерахувавши аліменти на його особистий рахунок.

У відповідності до ст.141 ЦПК України та стягнути з відповідачки на користь держави 1211, 20 грн. судового збору в частині стягнення аліментів.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.19, 150, 152, 155, 164, 166, 180, 182 СК України, ст.12, 13, 15, 16, 81, 82, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1416.50 грн., щомісячно, однак не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02 червня 2023 року, перерахувавши аліменти на особистий рахунок дитини.

Стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1136.50 грн., щомісячно, однак не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02 червня 2023 року, перерахувавши аліменти на особистий рахунок дитини.

В задоволенні позову Збаразької міської ради, як органу опіки і піклування, в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поклавши на Службу у справах дітей Збаразької міської ради, контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1211, 20 грн. судового збору в частині стягнення аліментів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 29.08.2024 року.

Суддя Збаразького

районного суду Галина ЩЕРБАТА