ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-947/2010 Номер провадження 22-ц/814/1652/24Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О.С. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

за участю секретаря Галушко А.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 грудня 2023 року, ухвалене суддею Алтуховою С.О., повний текст якого складено 19 грудня 2023 року, у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2010 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 14 квітня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, на підставі якого останній отримав споживчий кредит в сумі 31600 доларів США з умовою щомісячного погашення кредиту та виплати 13,3 % річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 13 квітня 2010 року.

В рахунок забезпечення зобов`язання між кредитодавцем, позичальником та ОСОБА_2 14 квітня 2008 року було укладено договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки виступило нерухоме майно: нежила будівля загальною площею 308,8 кв.м, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідачі своїх зобов`язань за кредитним договором не виконують, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 39059,71 доларів США.

Просило стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 39 059 доларів США 71 цент та звернути стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду від 08 червня 2010 року задоволено позовні вимоги позивача.

Додатковим рішенням Лубенського міськрайонного суду від 05 червня 2012 року задоволено заяву представника позивача, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 463 К-Ф від 14 квітня 2008 року в розмірі 39 059,71 доларів США, що еквівалентно 309 391,96 гривень.

26 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Лубенського міськрайонного суду від 08 червня 2010 року.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 07 червня 2021 року заочне рішення Лубенського міськрайонного суду від 08 червня 2010 року та додаткове рішення Лубенського міськрайонного суду від 05 червня 2012 року скасовано.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 грудня 2023 року позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 39059 доларів США 71 цент.

В частині позовних вимог до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки провадження закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судовий збір в розмірі 850 грн. та 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази отримання ним коштів, а саме видаткові касові ордери. Крім того, вважає, що суд не надав належної оцінки висновку експерта та не дослідив підстави неможливості проведення почеркознавчої експертизи. Тоді як він не підписував заяв на отримання кредитної лінії.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Головань О.І., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду в частині відмови у задоволенні позову позивачем не оскаржується у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для його перегляду в зазначеній частині.

Також колегія суддів звертає увагу, що відповідно до зазначених положень законодавства переглядає рішення суду лише в межах вимог та з підстав викладених в апеляційній скарзі.

З матеріалів справи вбачається, що 14 квітня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 463к-ф, на підставі якого останній отримав споживчий кредит в сумі 31600 доларів США з умовою щомісячного погашення кредиту та виплати 13,3 % річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 13 квітня 2010 року.

На підтвердження факту видачі коштів позивачем надано виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 USD з 14 квітня 2008 року по 26 березня 2010 року відповідно до якої ОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору № 463к-ф від 14 квітня 2008 року отримав 31600 доларів США. При цьому жодних коштів на погашення заборгованості не зараховувалося.

Відповідно до наданого розрахунку, станом на 24 квітня 2010 року розмір заборгованості складає 39059,71 доларів США, з яких заборгованість по кредиту 31600 доларів США, заборгованість по процентам 5769,30 доларів США, заборгованість по пені 1690,41 грн.

При розгляді справи судом першої інстанції представником ОСОБА_1 надано висновок експерта від 29 листопада 2023 року № СЕ-19/117-23/16416-ПЧ, з якого убачається, що до Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшла постанова від 23 жовтня 2023 про призначення судової почеркознавчої експертизи, винесена дізнавачем СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області по матеріалам кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000523 від 23 серпня 2023 року. Згідно висновку підписи від імені ОСОБА_1 у кредитному договорі № 463 к-ф від 14 квітня 2008 року, додатку № 2 до кредитного договору, плані-графіку погашення кредиту Додаток № 1 до кредитного договору виконані ОСОБА_1 ; вирішити питання про виконання ОСОБА_1 підписів у заявах про видачу кредитної лінії не представилось можливим у зв`язку з відсутністю однозначності в оцінці розбіжностей.

В рахунок забезпечення зобов`язання між кредитодавцем, позичальником та ОСОБА_2 14 квітня 2008 року було укладено договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки виступило нерухоме майно: нежила будівля загальною площею 308,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

05 червня 2016 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відмову у відкриті виконавчого провадження, згідно якої звернути стягнення на майно ОСОБА_2 у вигляді нежитлової будівлі загальною площею 308,80 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 , шляхом його реалізації з прилюдних торгів неможливо, оскільки його не існує. Цей факт встановлено неодноразово.

Відповідно до частин 1, 2 статті207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини 1 статті1048 ЦК України).

Частиною 2 статті1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 був укладений письмовий кредитний договір на виконання умов якого відповідачу видано кредит у розмірі 31600 доларів США, що підтверджується випискою по особовому рахунку.

У свою чергу доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

У постановах від 14 березня 2018 року у справі № 654/4006/14-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 554/12083/15, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц від 30 серпня 2023 року у справі № 753/20537/18 Верховний Суд зазначив, що виписки із банківських рахунків є належними і допустимими доказами надання кредитних коштів позичальнику.

За вказаних обставин безпідставними є посилання ОСОБА_1 на відсутність у матеріалах справи доказів отримання ним коштів.

При цьому, відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1 та 2 статі 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судовим експертом при проведенні експертизи встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 у кредитному договорі № 463 к-ф від 14 квітня 2008 року, додатку № 2 до кредитного договору, плані-графіку погашення кредиту Додаток № 1 до кредитного договору виконані ОСОБА_1 .

Тоді як вирішити питання про виконання ОСОБА_1 підписів у заявах про видачу кредитної лінії не представилось можливим у зв`язку з відсутністю однозначності в оцінці розбіжностей.

При цьому дослідивши зміст висновку експерта колегія суддів звертає увагу, що при порівнянні підписів та рукописних записів у заявах про видачу кредитної лінії методом співставлення встановлені як співпадаючі ознаки, так і розбіжності. В результаті не вдалося виявити сукупність ознак, достатню для позитивного або негативного висновку про виконавця.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи матеріали справи в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про доведеність факту укладення між сторонами кредитного договору та отримання ОСОБА_1 коштів на його виконання, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Тоді як достатніх та допустимих доказів того, що кошти на виконання умов зазначеного договору були видані не ОСОБА_1 , а іншій особі судам не надано.

Крім того, при розгляді справи судом першої інстанції було задоволено клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи, однак відповідач не виконав ухвалу суду в частині покладеного обов`язку оплатити проведення експертизи, крім того, не надав порівняльні зразки документів, що свідчить про його ухилення від участі в експертизі.

Разом з цим у зв`язку з неповерненням кредитних коштів у відповідача виникли заборгованість у розмірі 39059,71 доларів США.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 розрахунок заборгованості не оспорював, а отже у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перегляду рішення суду в аспекті правильності розрахунку заборгованості.

За вказаних обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у зв`язку з невиконанням останнім взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 грудня 2023 року - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 29 серпня 2024 року

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук