Справа № 172/378/24
Провадження № 2/172/152/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.08.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання - Лук`яненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, орган опіки та піклування Коростенської міської ради Житомирської області про позбавлення батьківських прав, -
До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 08.07.2020 року між нею та відповідачем розірваний шлюб. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У січні 2022 року відповідач поїхав до Республіки Польща, де знаходиться і наразі, повертатися в Україну він не збирається. Протягом двох років відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим має заборгованість зі сплати аліментів. Дитина відвідує заклад дошкільної освіти, при цьому тільки вона спілкується з вихователями, цікавиться навчанням та вихованням доньки, батько участі у вихованні дитини не бере, з працівниками закладу не спілкується. Дитина часто хворіє, однак відповідач також не цікавиться здоров`ям доньки. Жодним чином не допомагає їй та дитині та ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, забезпечення необхідних умов життя та навчання дитини. У 2023 році вона вийшла заміж і наразі проживає з чоловіком ОСОБА_4 , її донькою ОСОБА_5 , сином від попереднього шлюбу - ОСОБА_6 та бабусею ОСОБА_7 . Всі вони проживають в орендованій квартирі з усіма зручностями, житлове приміщення відповідає санітарним нормам. Притягнути відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП неможливо, так як він більше двох років перебуває за кордоном, що також вказує на свідоме ухилення від участі у вихованні, навчанні та матеріальному забезпеченні доньки. Просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір.
Ухвалою від 18.03.2024 року провадження у справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Представник позивача ОСОБА_8 надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи: служби у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області Стек О.В. надала заяву про розгляд справи у її відсутність.
Представник третьої особи: органу опіки та піклування Коростенської міської ради Житомирської області Фіцай Н.М. надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить долучити до матеріалів справи витяг з рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради № 318 від 10.06.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та висновок.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 08.07.2020 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 розірваний.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження батьком записаний ОСОБА_2 .

27.05.2023 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , після чого їй присвоєне прізвище « ОСОБА_10 ».

Позивачка ОСОБА_1 та її неповнолітня дитина ОСОБА_5 , 2019 року народження є внутрішньо переміщеними особами, мають зареєстроване місце перебування за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання позивачки від 30.01.2024 року остання проживає разом з донькою за вищевказаною адресою. Разом з ними проживають чоловік позивачки ОСОБА_4 , її син ОСОБА_6 та бабуся ОСОБА_7 . Житлове приміщення відповідає санітарним нормам, є всі необхідні комунікації, діти забезпечені спальними місцями, місцями для навчання, у квартирі є необхідна побутова техніка та меблі.

На виконанні Попаснянського відділу ДВС у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження, де боржником є ОСОБА_2 і який має заборгованість зі сплати аліментів на туримання неповнолітньої доньки ОСОБА_11 , 2019 року народження станом на 31.08.2023 року в сумі 47842,76 грн.

Відповідно до довідки директора Закладу дошкільної освіти № 10 відділу освіти Коростенської міської ради Житомирської області ОСОБА_5 регулярно відвідує заклад, дитина завжди охайна, доглянута. Мати спілкується з педагогами, цікавиться навчально-вихованим процесом. Батько ОСОБА_2 контакту іфз закладом не має, не підтримує з вихователями зв`язок та не спілкується з ними. Дитину до закладу приводить і забирає мати ОСОБА_1 .

З листа Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 20.11.2023 року вбачається, що притягнути відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП неможливо, так як він наразі перебуває за кордоном - в Республіці Польща.

Згідно зі ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки чи піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року Генеральної Асамблеї ООН, ратифікована Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року в преамбулі визначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Стаття 3 Конвенції зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до стаття 9 Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно з пунктами 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В ході розгляду справи суд встановив, що сторони у справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_11 , 2019 року народження, дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , знаходиться на її утриманні, матір дитини забезпечує доньці необхідні умови для проживання, виховання та навчання, відповідач без будь-яких об`єктивних на те причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні дитини не приймає, не забезпечує нормального фізичного, духовного та морального розвитку, з дитиною не спілкується, матеріально її не утримує, має заборгованість зі сплати аліментів, про що свідчать письмові докази, надані позивачкою, що в свою чергу свідчить про небажання відповідача добровільно та в повній мірі матеріально допомагати своїй дитині, яка в силу свого віку потребує такої підтримки від обох з батьків, обов`язки яких перед неповнолітніми дітьми є рівними.

При вирішенні справи суд також враховую висновок органу опіки та піклування Коростенської міської ради Житомирської області, відповідно до якого доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_5 , 2019 року народження, що повністю відповідає інтересам малолітньої дитини.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_11 , 2019 року народження, що повністю відповідає інтересам останньої.

Питання про розподіл судових витрат у вигляді судового збору слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, Конвенцією про права дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, Законом України «Про охорону дитинства», постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 164-165 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 259, 263, 280-281 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, орган опіки та піклування Коростенської міської ради Житомирської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

2. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання позову до суду у сумі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.Г. Битяк