Провадження № 2/761/2045/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Марінченко Л.В.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Шоста Київська Державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу та факту перебування особи на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. Позивач протягом періоду часу з 31.01.1980 р. по 28.03.2010 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 28.03.2010 р. шлюб позивача було розірвано. 28.10.2007 р. позивач перебуваючи у Києві познайомилась з чоловіком старшим за віком, яким виявився ОСОБА_4 , ветеран органів внутрішніх справ. ОСОБА_4 оточив позивача турботою та підтримкою. Через нетривалий проміжок часу позивач погодилась проживати разом із ОСОБА_4 , оскільки її сім`я з ОСОБА_3 фактично розпалась. Позивач і ОСОБА_4 проживали в кв. АДРЕСА_1 . Проживаючи разом однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, у квартирі ОСОБА_4 у м. Києві, позивач та її чоловік мали спільний бюджет, спільні витрати на придбання майна, також спільно брали участь у витратах на житло, вели спільне господарство. Разом проводили свята та їздили відпочивати. Допомога, яку ОСОБА_4 надавав позивачу була постійною і основним джерелом для існування. Фактично позивач перебувала на утриманні ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер від пневмонії. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу та факту перебування позивача на утриманні ОСОБА_4 протягом періоду часу з 01.11.2007 р. аж до смерті останнього необхідно, насамперед, для подальшої реалізації позивачем права на спадщину. ОСОБА_4 не встиг скласти заповіт, за відомостями позивача будь- яких інших спадкоємців померлий не має. За таких обставин представник позивача просить суд встановити, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . тобто більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини.; встановити, що ОСОБА_1 протягом періоду часу з 29.03.2010 р. по 04.03.2022 р. тобто більш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Перебувала на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.12.2022 р. ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва, на виконання положень ст. 31 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Шоста Київська Державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу та факту перебування особи на утриманні передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Провадження у справі відкрито 27.02.2023 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Представником Київської міської ради направлено в адресу суду відзив на позов де вказано наступне. Як вбачається з позовної заяви, метою звернення до суду з позовом є намір ОСОБА_1 у подальшому прийняти спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 та яка складається з квартири АДРЕСА_1 . Разом з тим, для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Законодавством не встановлено переліку доказів, які можуть беззаперечно слугувати на підтвердження факту постійного проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому особа, яка має на меті встановити такий факт є вільною у подачі доказів. Обов`язок доказування покладається на позивача. Проте, долучені до позову копії паспортів, посвідчення ветерана та протокол пред`явлення трупа для впізнання не доводять факт проживання однією сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Покази ж свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення такого факту. За таких обставин представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа не скористалась правом надати пояснення по суті спору.

В судовому засіданні позивач, її представник підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа також не направила свого представника в судове засідання.

За таких обставин, з огляду на положення ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності представників відповідача та третьої особи.

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , її представника, дослідивши наявні докази та надавши їм відповідну оцінку приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який проживав за адресою АДРЕСА_1 .

Як вказує позивач, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно - квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вказує, що проживала із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу з 01.11.2007 р. до його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, позивач просить суд встановити такий факт, а також факт перебування її на утриманні ОСОБА_4 з 29.03.2010 року по день його смерті з метою реалізацію права на спадщину в порядку ст. 1264 ЦК України, як спадкоємець четвертої черги та соціального захисту.

За приписами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України.

Так, під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 зробив розпорядження щодо належного йому майна на випадок своєї смерті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу ст. 1258 ЦК України).

За положеннями ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Так, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_4 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

На підтвердження обставин, викладених у позові, ОСОБА_1 надано докази сплати комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , що їх було здійснено як за життя ОСОБА_4 так і після його смерті, медична документація спадкодавця за період 2010 - 2019 р.р., копія свідоцтва про його смерть.

Як вбачається з матеріалів справи, саме ОСОБА_1 , повідомила про зникнення співмешканця ОСОБА_4 .

В ході перевірки, проведеної Печерським УП ГУНП у м. Києві, проведено впізнання тіла за фотознімками на якому гр. ОСОБА_1 впізнала свого співмешканця (довідка Печерського УП ГУНП у м. Києві від 01.09.2022 р., протокол пред`явлення особи трупа для впізнання за фотознімками від 01.08.2022 р.).

Свідок ОСОБА_6 повідомила, що знайома з позивачем років 7-8 і мешкає в сусідньому будинку та їй відомо, що ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу.

Свідок ОСОБА_7 зазначила в судовому засіданні, що позивач та ОСОБА_4 з 2007 року проживали в кв. АДРЕСА_1 як чоловік і дружина та мали спільний бюджет. Будучи сусідкою, свідок неодноразово заходила до подружжя на чай та каву. Їй також відомо про придбання сім`єю автомобіля «Ланос».

Зазначені обставини підтвердила і позивач ОСОБА_1 , яку за її згодою було опитано під час розгляду справи по суті.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 07 грудня 2020 року у справі № 295/14208/18-ц, від 03 березня 2021 року у справі № 127/28507/15 належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Так, зважаючи на отримані під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без укладення шлюбу.

Разом з тим, за положеннями частин 1 , 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Таким чином, наявні підстави зробити висновки, що взаємні права та обов`язки у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 після розірвання шлюбу ОСОБА_1 на підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 28.03.2010 р.

З іншого боку суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 , що як зазначено позивачем необхідно для її соціального захисту, зважаючи на те, що Київська міська рада в розумінні чинного законодавства України є належним відповідачем при виникненні спору щодо спадщини в разі відсутності іншого спадкоємця крім особи, яка звернулась до суду.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.2-5,11-13,82, 141,196,223,258,259,263,268, 352,354 ЦПК України, ст.ст.1216,1264 ЦК України, ст. 21 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Шоста Київська Державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу та факту перебування особи на утриманні задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом періоду часу з 29.03.2010 року по 04.03.2022 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17.04.2024 року.

Суддя: