Справа № 242/5559/19
Провадження № 2-c/242/28/24
У Х В А Л А

Іменем України

27 серпня 2024 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2019 року Селидівським міським судом Донецької області було видано судовий наказ за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надану теплову енергію.

02 серпня 2024 року заявник звернувся до суду із заявою про скасування вказаного судового наказу. Зазначає, що не погоджується з судовим наказом, оскільки він є необґрунтованим, заборгованість за теплову енергію є спірною. За вказаною адресою заявник не мешкав, особисто не укладав будь-який договір з ОКП «Донецьктеплокомуненерго», а вимоги стягувача є необґрунтованими. Тому просить скасувати судовий наказ.

П.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У п.9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Копію судового наказу заявник не отримували. Про наявність зазначеного наказу ОСОБА_1 дізнався 18.07.2024 року у повідомленні про блокування всіх поточних рахунків за постановою державного виконавця про арешт рахунків. Копію судового наказу було отримано в рамках виконавчого провадження через доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження, тобто строк звернення до суду із заявою про скасування судового наказу не пропущено.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Підстав для повернення заяви судом не встановлено, а тому суд вважає за необхідне скасувати судовий наказ.

Керуючись ст.ст.170, 171 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

Судовий наказ від 15 жовтня 2019 року виданий Селидівським міським судом Донецької області по справі №242/5559/19, за яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за надану теплову енергію на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» - скасувати.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г.Черков