Справа № 302/765/24
Провадження № 2/302/264/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі: Царь О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно за законом, -

В С Т А Н О В И В:

03.06.2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Міжгірського районного суду Закарпатської області з позовом до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, без самостійних вимог: ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно за законом, та у пред`явленому позові позивачка просить визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в цілій частці, в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_4 зазначає про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Синевирська Поляна Міжгірського району Закарпатської області померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

Позивачка вказує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 доводилася їй, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір`ю.

Батько позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , 1929 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Родинні відносини між померлими ОСОБА_3 , ОСОБА_5 і ОСОБА_1 підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , серії НОМЕР_3 , свідоцтвом про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , серії НОМЕР_4 , свідоцтвом про укладення шлюбу, зареєстрованим між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Згідно Виписки з погосподарської книги, виданої 13.11.2023 року за № 1807 виконавчим комітетом Синевирської сільської ради, за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 і була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , згідно погосподарської книги № 1 дійсно був закріплений особовий рахунок НОМЕР_5 . ОСОБА_3 була власником житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,10 га, яка виділена під будівництво та обслуговування житлового будинку. Зазначений житловий будинок побудований орієнтовно в 1979 році. Свідоцтво на право власності на зазначений житловий будинок сільською радою не видавалось.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на нерухоме майно померлої, а саме: житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , та знаходиться на земельній ділянці орієнтовною площею 0,10 га.

У відповідності до вимог Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року, у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР (1540-06), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

За наведених вище підстав спадкові відносини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 регулюються нормами (правилами) Цивільного Кодексу України, в ред. 2004 року.

Позивачка вказує, що за життя її мати ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку та все належне їй на час смерті майно.

ОСОБА_2 доводилася ОСОБА_3 внучкою. На час смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_3 її онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 була повнолітньою (мала 36 роки).

ОСОБА_2 свідомо, знаючи про волю померлої бабусі ОСОБА_3 , достовірно знаючи про заповіт складений від імені останньої на її користь, не виявила бажання приймати спадщину за заповітом до майна померлої ОСОБА_3 , про що особисто повідомила позивачку та подала заяву до суду під час розгляду справи № 302/2096/23 в суді за позовом ОСОБА_1 до Синевирської сільської ради Хустського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

За вищенаведеного, спадщину по заповіту ОСОБА_3 - ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не прийняла, та не виявила бажання вступати в управління та володіння спадковим майном померлої ОСОБА_3 . Тому, позивачка ОСОБА_1 в грудні 2023 року звернулася до суду з позовом про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини за законом до майна померлої матері ОСОБА_3 .

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.12.2023 року, яке набрало законної сили 25.01.2024 року, справа № 302/2096/23, позивачці ОСОБА_1 надано додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно Довідки №1894 від 13.11.2023, виданої виконкомом Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , 1937 року народження була постійною мешканкою АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, поданої 26.02.2024 до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Дунаєва Ю.М., та на підставі рішення Міжгірського районного суду від 25.12.2023 року, справа № 302/2096/23, яке набрало законної сили 25.01.2024 року, приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. заведено спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 75981430 від 26.02.2024 року. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався.

За цих підстав позивачка вказує, що вона, ОСОБА_1 , дочка померлої ОСОБА_3 , вважається єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Незважаючи, на той факт, що спадкове майно ОСОБА_3 не є спірним, позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину, приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєв Ю.М. виніс 24.05.2024 року за вих № 88/02-31 Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на дане спадкове майно відсутні правоустановчі документи, та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна, а тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.06.2024 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.43).

В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Гренджа В.Ю. не з`явилися, про день та час його проведення були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду подано письмову заяву представника позивача адвоката Гренджа В.Ю. від 16.08.2024 року з проханням розглянути справу без її участі та участі її довірительки ОСОБА_1 , за наявними у справі матеріалами. Заявлені позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 підтримують у повному обсязі та просять позов задовольнити у підготовчому судовому засіданні за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.54).

Представник відповідача Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області в підготовче судове засідання повторно не з`явився, про день і час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, відзив на позов ОСОБА_1 , будь-яких заперечень проти заявлених нею позовних вимог на адресу суду не подано. Проте, до суду надано заяву відповідача Синевирської ради, в якій останні просять розглянути справу без участі уповноваженої особи сільської ради за наявними у справі матеріалами, проти заявлених позивачкою ОСОБА_1 позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно не заперечують (а.с.53).

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 08.07.2024 року подано письмову заяву, в якій остання повідомляє, що вона не бажає приймати спадщину по заповіту після смерті її бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та не заперечує проти позову ОСОБА_1 за наведеними у ньому підставами та визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.55).

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

З врахуванням положень ч.1 ст.198, ч.3 ст.211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, проти їх задоволення заперечень не висловив, і таке визнання позовних вимог відповідає Закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

Дослідивши у повному обсязі матеріали справи № 302/765/24, повно і всебічно з`ясувавши обставини у даній справі, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цієї справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 80 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Синевирсько-Полянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 16.02.2018 року, за актовим записом №04, та копія якого є в матеріалах справи (а.с.7).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , у віці 61 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Син-Полянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 20.11.2008 року, за актовим записом №02, та копія якого є в матеріалах справи (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , та відповідно до якого, батьком її вказано ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_3 , та копія вказаного свідоцтва є в матеріалах справи (а.с.18).

Родинні відносини між померлою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 (а.с.18), повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 6 від 26.02.2024 року, з якого вбачається про укладення шлюбу 28.01.1989 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після реєстрації якого прізвище дружини ОСОБА_6 змінено на прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.72-73), свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , відповідно до якого вбачається, що після розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 прізвище дружини залишено « ОСОБА_11 » (а.с.19); свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , з якого вбачається, що 03.09.1993 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , та після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_13 » (а.с.18).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75981430 від 26.02.2024 року приватним нотаріусом Хустського РНО Дунаєвим Ю.М. заведена спадкова справа № 16/2024, номер у спадковому реєстрі 72059759, та спадкодавцем є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. № 45/01-03 від 23.03.2024 року про коло спадкоємців, виданої ОСОБА_1 вбачається про те, що згідно матеріалів спадкової справи 16/2024 заведеної 26 лютого 2024 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Дунаєвим Ю.М., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є спадкоємцем, яка прийняла спадщину, за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , 1937 року народження (а.с.10).

Як вбачається з матеріалів справи, при житті ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений секретарем Син-Полянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 13.10.2016 року яким заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку та все належне їй на час смерті майно (а.с.11).

Згідно Виписки з погосподарської книги від 13.11.2023 виконавчого комітету Синевирської сільради Хустського району Закарпатської області, за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно погосподарської книги № 1 дійсно був закріплений особовий рахунок № НОМЕР_5 . Перенумерація будинків не проводилася. ОСОБА_3 дійсно була власником житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,10 га, яка знаходиться в користуванні. Будинок побудований орієнтовно в 1979 році. Свідоцтво на право власності на зазначений житловий будинок сільською радою не видавалось (а.с.13).

Згідно довідки № 1894, виданої 13.11.2023 року виконкомом Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 була постійною мешканкою АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.14).

У довідці № 1987 від 04.12.2023 року, виданої виконкомом Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, вказано, що ОСОБА_1 здійснювала поточні ремонти у батьківському житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , будинок придатний для проживання та експлуатації (а.с.17).

25.12.2023 року рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області (справа № 302/2096/23) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 судом визначено додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дане рішення набрало законної сили 25.01.2024, копія якого є в матеріалах справи (а.с.20-21).

Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. за вих. № 88/02-31 від 24.05.2024 року відмовлено ОСОБА_1 , позивачці у даній справі, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за майном померлої ОСОБА_3 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що відповідно до п.4.16 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про право власності на майно, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, на вищевказаний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна. Також у вказаній постанові нотаріуса зазначається про те, що спадщину за майном померлої ОСОБА_3 прийняла позивачка ОСОБА_1 шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Дунаєва Ю.М. 26.02.2024 року, так як рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.12.2023 року, справа № 302/2096/23, яке набрало законної сили 25 січня 2024 року, ОСОБА_1 було надано додатковий строк для прийняття спадщини за майном померлої ОСОБА_3 . Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався. ОСОБА_2 , заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , не подавала (а.с.12).

Згідно витребуваної судом спадкової справи № 16/2024, заведеної 26.02.2024 приватним нотаріусом Хустського РНО Дунаєвим Ю.М. за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 вбачається, що 26.02.2024 року до вказаного нотаріуса звернулася ОСОБА_1 , позивачка у даній справі, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , та в якій вказує, що вона спадщину прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Дунаєва Ю.М. 26.02.2024 року, так як рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.12.2023 року, справа № 302/2096/23, яке набрало законної сили 25 січня 2024 року, її було надано додатковий строк для прийняття спадщини. Крім нього, інших спадкоємців першої черги по закону, які б прийняли спадщину, немає.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №77740380, виданої 23.07.2024 року приватним нотаріусом Хустського РНО Дунаєвим Ю.М., у Спадковому реєстрі наявна інформація про заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який посвідчений 13.10.2016 року Синевирською сільською радою Міжгірського району Закарпатської області, та як вбачається із вказаної Витягу, цей заповіт на теперішній час є чинним.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 77740681 від 23.07.2024 року вбачається, що приватним нотаріусом Хустського РНО Дунаєвим Ю.М. заведена спадкова справа № 16/2024 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається з довідки Міжгірського БТІ за № 48 від 10.04.2024 року, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012 року, не зареєстровано (а.с.22).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та виготовленого ФОП ОСОБА_14 на замовлення ОСОБА_1 , станом на 08.04.2024 року вбачається, що вказаний будинок побудований у 1979 році та складається з: коридору площею 7,7 кв.м., кухні площею 6,5 кв.м., житлової кімнати площею 15,2 кв.м., житлової кімнати площею 14,4 кв.м., та копія технічного паспорту є в матеріалах справи (а.с.23-32).

Як вбачається із Звіту про оцінку вартість об`єкта нерухомості, виготовленого ПП «Експерт-Сервіс» щодо об`єкту нерухомого майна - житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 зазначено, що станом на дату оцінки - 24.05.2024 року вартість вказаного об`єкту нерухомості становить 108348,00 гривні (а.с.33-37).

Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу Україна встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Частиною першою статті 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України).

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013).

В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Згідно з п.п.1,2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спорів у зв`язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК); без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, крім тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до п.23 вказаної Постанови Пленуму, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Отже, оскільки позивачка ОСОБА_1 спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Дунаєва Ю.М. 26.02.2024 року на підставі рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.12.2023 року, справа № 302/2096/23, яким позивачці надано додатковий строк для прийняття спадщини, та позивачка ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та на теперішній час у позивачки відсутня можливість оформити свої спадкові права на спадковий житловий буд. АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний об`єкт нерухомого майна, тому позивачка вона змушена звертатися до суду за захистом своїх прав та охороняємих законом інтересів, обираючи передбачений пунктом першим частини 2 статті 16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді визнання права та при цьому, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних за наданими документами, що дає суду підстави для ухвалення рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем та ті обставини, що прийняттям спадщини позивачем, з огляду на положення статей 1258 і 1265 ЦК України, права інших осіб не порушуються, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності наявні у справі докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

Приймаючи ті обставини, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася лише ОСОБА_1 , позивачка по справі, у тому числі щодо спадкового майна у виді житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , первинна реєстрація вказаного об`єкту нерухомого майна за померлою ОСОБА_3 своєчасно не проведена та правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок відсутні. Крім того, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги відповідачем не оспорені, відзив, письмові заперечення проти позову ним не подані, інші спадкоємці не претендують на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , а тому на підставі викладеного суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання за нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 1211,20 грн. /а.с.1/. Натомість, враховуючи що стороною позивача не заявлялось за окремою заявою вимог про відшкодування понесених судових витрат за рахунок відповідача у даній справі, тому на підставі ст.13 ЦПК України суд не розглядає зазначене питання.

Керуючись ст.ст. 9, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 197, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (громадянка України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ), - право власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно зі статтею 273 ЦПК України.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Ю. В. Сидоренко