Провадження №2/359/1691/2024
Справа №359/2343/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Дьяченку В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області, третя особа: Державний нотаріус Першої бориспільської державної нотаріальної контори Бровченко Світлана Олександрівна про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ :

У березні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, згідно якого просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов вмотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після її смерті було заведено спадкову справу. Спадщину після спадкодавця в установленому законом порядку прийняли її сини ОСОБА_1 . До складу спадщини у тому числі увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок спадкодавець побудувала в 1962 році. Проте, реєстрації права власності на нерухоме майно спадкодавець за життя не здійснив, що підтверджується довідкою КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації». Таким чином, право спадкодавця на будинок підтверджується лише даними книги по господарського обліку та довідкою, наданими КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації». Позивач не має змоги завершити оформлення прав на успадкований будинок в загальному порядку, оскільки не може надати нотаріусу документів, що посвідчують право власності спадкодавця на будинок. Отже, позивач вважає, що він має підстави звернутися до суду з проханням визнати за ними право власності на будинок в порядку спадкування.

Ухвалою судді від 12 березня 2024 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

23 квітня 2024 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду витребувано у Першій Бориспільській державній нотаріальної конторі Київської області завірену копію спадкової справи заведену щодо майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони та третя особа у судове засідання не з`явились. Від позивача, відповідача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.12).

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 грудня 2021 року, серія НОМЕР_2 .

Відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини, як це передбачено ст. 1218 ЦК України, ввійшли всі права та обов`язки ОСОБА_2 , що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З копії спадкової справи №171/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 вбачається, що 27 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса із заявою зареєстровану під №404 про прийняття спадщини. Інші спадкоємці із відповідними заявами до нотаріуса не зверталися.

Державним нотаріусом Першої бориспільської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, кадастровий номер :01:004:0143, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Постановою державного нотаріуса першої Бориспільської державної нотаріальної контори від 26.01.2024 року №106/02-31, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спадкодавцем не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно до п.2 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч. 3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Згідно запису з погосподарської книги №7 за 2021-2025 роки, номер об`єкта по обліку 0506871 слідує, житловий будинок з відповідними надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_2 , який помер 27.12.2021 pоку. Будинок побудований в 1962 році. Загальна площа будинку становить 48,2 м?, житлова площа будинку становить 19,9 м? (а.с.14-16).

З довідки КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» №1298 від 30.11.2023 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року житловий будинок АДРЕСА_1 по реєстровим книгам бюро технічної інвентаризації на праві власності не зареєстрований. Відповідно до технічної інвентаризації від 15.11.2023 року загальна площа по будинку складає 48,2 кв.м, житлова площа складає 19,9 кв.м. Житловий будинок «А1» побудований в 1962 році. Крім будинку на земельній ділянці розміщені: сарай «Б», погріб «В», погріб «Г», сарай «Д», гараж «Ж», колодязь «К», огорожа «№1-№3». Житловий будинок

Статтею 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що громадяни могли мати у власності житловий будинок. Норми ЦК УРСР в редакції 1963 року не передбачали обов`язкову державну реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, і зареєстроване в Мін`юсті 18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, в строки та в порядку, що передбачено актами цивільного законодавства України, після смерті ОСОБА_2 . Відмова державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок, не позбавляє позивача права на спадщину, до складу якої в тому числі входить житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 .

Отже, суд дійшов висновку, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою, АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , входить до складу спадкового майна та переходить до спадкоємця ОСОБА_1 . Дана обставина знайшла своє підтвердження зібраними та дослідженими судом доказами.

На підставі викладеного та керуючись статтями 331,1216, 1217, 1218, 1220, 1266, 1297 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.08.2024 року.

Суддя С.С. Чирка