Справа № 303/4637/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Хамник М.М.,

присяжних Кривошапко Р.В., Левченко Н.В.,

за участю секретаря судових засідань - Гефнер К.-С.Л.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки над нею, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки над нею.

В матеріалах справи наявне клопотання заявниці ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про витребування доказів, в якій просять суд витребувати із медичного закладу Комунальне некомерційне підприємство «Лікарня Святого Мартина» медичну документацію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме історію хвороби і амбулаторну картку.

В обґрунтування даного клопотання зазначає, що предметом з`ясування та перевіркою доказами за заявленими вимогами є психічний стан здоров`я ОСОБА_3 та встановлення чи здатна остання усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що у свою чергу потребує спеціальних знань, для чого необхідно вирішити питання про призначення судово-психіатричної експертизи відносно останньої. Так, медичні документи, які містять докази з- лікарні, є офіційними і довіреними джерелами інформації та містять деталізовану інформацію про стан здоров`я особи, її діагноз, результати обстежень та рекомендації лікарів. Стверджують, що виключно медична документація ОСОБА_3 , а саме історія хвороби і амбулаторна картка підтвердить обставини, викладені у заяві про визнання особи недієздатної, а саме про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення, клопотання про відкладення не подали.

Враховуючи належне повідомлення учасників та забезпечення ефективного судового розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути заявлене клопотання без участі учасників процесу та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частина 2 статті 83 ЦПК України).

Згідно з частиною 2 статті 84 ЦПК України в клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд вказує на те, що внесене на розгляд клопотання вимогам процесуального закону відповідає.

відповідно до ч.1 ст.286 ЦК України фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні.

Статтею 39-1 ЗУ Основи законодавства України про охорону здоров`я пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні. Забороняється вимагати та надавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування пацієнта.

Статтею 40 вказаного Закону унормовано, що медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків. При використанні інформації, що становить лікарську таємницю, в навчальному процесі, науково-дослідній роботі, в тому числі у випадках її публікації у спеціальній літературі, повинна бути забезпечена анонімність пацієнта.

Згідно з ч.2 ст.11 ЗУ «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Частиною 2 статті 21 даного Закону передбачено, що конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, сторона позбавлена можливості самостійно отримати вказані документи у медичному закладі, оскільки це суперечило б вимогам закону.

За ч. 3 ст. 84 ЦПК України у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

З огляду на викладене, враховуючи неможливість заявником самостійно отримати вказані докази та те, що зазначені матеріали мають значення для правильного та об`єктивного вирішення справи, встановлення всіх обставин у справі, ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про витребування доказів.

Керуючись ст. ст. 83, 84, 260, 261 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заявника ОСОБА_1 та її представника адвоката Петрика В.В. про витребування доказів задовольнити.

Витребувати від медичного закладу Комунальне некомерційне підприємство «Лікарня Святого Мартина» (Код ) медичну документацію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме історію хвороби і амбулаторну картку.

Роз`яснити, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник

Присяжні: Р.В.Кривошапко

Н.В.Левченко