Справа № 484/3462/24
Провадження № 2/484/1223/24
Рішення

іменем України

(заочне)

02.09.2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Максютенко О.А.,

за участю секретаря судових засідань - Завірюхи В.Ю.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, в залі суду в м. Первомайську, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив

позивач ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" звернулось у суд з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 75129,08 грн., судові витрати у сумі 3028.00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.08.2018 року між АТ "Альфа-Банк", правонаступником якого є ТОВ "ФК "ЕлітФінанс", та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №CCNG-530990360 в розмірі 12500 грн, строк кредиту 12 місяців з можливістю пролонгації на споживчі потреби з відсотковою ставкою 24% річних. Договір було укладено у електронній формі. Відповідно до кредитного договору відповідач був зобов`язаний кожного місяця здійснювати часткове погашення основної суми. Відповідач не виконав умови кредитного договору щодо повернення коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. 20.09.2021 року між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором відповідача. Таким чином, ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" набуло статусу кредитора за кредитним договором №CCNG-530990360 від 17.08.2018 року. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.09.2021 року загальний розмір заборгованості становив 75129,08 грн., в зв`язку з чим ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" змушений звернутись до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 03.07.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.

Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином.

Представник позивача у позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення та документи відповідачу надсилалися за адресою зареєстрованого його місця проживання.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких інших клопотань від нього до суду не надходило.

Враховуючи на відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між АТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №CCNG-530990360 від 17.08.2018 року відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 , отримав в АТ "Альфа-Банк" кредит у сумі 12500,00 грн. на споживчі потреби з відсотковою ставкою 24% річних строком на 12 місяців з можливістю пролонгації на той самий строк.

Згідно розрахунку заборгованості вказаного в позовній заяві встановлено, що загальна заборгованість ОСОБА_1 станом на 20.09.2021 року за кредитним договором №CCNG-530990360 від 17.08.2018 року складає 75129,08 грн.

Згідно договору факторингу №3 від 20 вересня 2021 року між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" набуло статус кредитора за кредитним договором №CCNG-530990360 від 17.08.2018 року.

Відповідно до Договору АТ "Альфа-Банк", в порядку та на умовах цього Договору, зобов`язується за плату передати (сплатити) банку суму фінансування, а банк зобов`язується відступити ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" права вимоги за укладеними Кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Права грошової вимоги вважаються відступленими ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" в день підписання Акту прийому-передачі прав вимоги за умови отримання банком суми фінансування. Після переходу прав вимоги до ТОВ "ФК "Еліт Фінанс", останній стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває відповідні права вимоги у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимог.

З дати відступлення прав вимоги банк перестає бути стороною за укладеними Кредитними договорами у розмірі зазначеному в Реєстрі прав вимог, а ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" стає виключним та єдиним кредитором за укладеними Кредитними договорами, у розмірі зазначеному в Реєстрі прав вимог та набуває відповідних прав за ними.

Відповідно до Договору, відступлення права грошової вимоги у загальному розмірі визначеному в Реєстрі прав вимог і всіх інших прав, належних банку за укладеними Кредитними договорами, та їх перехід від банку до ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" відбувається у дату відступлення прав вимоги. До ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" переходять усі права кредитора у зобов`язаннях, які виникли на підставі Кредитних договорів у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимог, в обсязі і на умовах, що існують на момент відступлення.

Отже, всі права, які належали АТ "Альфа-Банк" стосовно відповідача перейшли до ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", як нового кредитора, а тому відбулася заміна кредитора у вказаному зобов`язанні.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК Українив редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та банком, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем який набув прав вимоги за вищевказаними кредитним договором за договором відступлення прав вимоги.

За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитних договорів.

За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючі, що позовні вимоги задоволені судом в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028 грн, який позивач сплатив при подачі позову до суду.

Крім того, частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Професійна правнича допомога позивачу надавалась адвокатом Макєєвим Віталієм Миколайовичем на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КВ №6126 від 14.06.2018 року.

Як вбачається з акту приймання-передачі наданих послуг згідно договору № 05-10/23 про надання правничої допомоги від 05.10.2023 року від 07.03.2024 року загальна вартість наданої правничої допомоги складає 7100 грн. Згідно платіжної інструкції № 1134 від 07.03.2024 року ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" сплатила за адвокатські послуги згіднодоговору № 05-10/23 про надання правничої допомоги від 05.10.2023 року адвокату Макєєву В.М. 7100 грн.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Суд, ураховуючи складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279 ЦПК України

ухвалив

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" заборгованість за Договором №447432-КС-001 про надання кредиту від 03.02.2022 року станом на 09.06.2024 року у розмірі 55035 грн 52 коп., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 19783 грн. 62 коп.; суми прострочених платежів по процентах в розмірі 33176 грн. 20 коп., суми прострочених платежів за комісією 2075 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" судовий збір у розмірі 3028 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2000 грн., а всього 5028 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Найменування учасників справи:

позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", , місцезнаходження за адресою: площа Солом`янська, буд. 2, м. Київ, 03035.

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий 12.01.2004 року Первомайським РВ УДМС України в Миколаївській область, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 02.09.2024 року.

Суддя: