Справа № 346/4100/24
Провадження № 2/346/1704/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Сольського В. В.

з участю секретаря судового засідання Максим`юк М. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгайчиківської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 ТА неприватизованої земельної ділянки площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку.

З метою оформлення своїх прав на вказане спадкове майно він звернувся до державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Мануляк І. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Однак, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі зазначеного свідоцтва, оскільки згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів загальна площа житлового будинку змінилася з 64,0 кв.м. на 87,4 кв.м. житлова площа з 37,0 кв.м. на 52,8 кв.м. за рахунок проведеної спадкодавцем добудови, на яку дозвільна документація не надана. В зв`язку з цим позивачу рекомендовано звернутися з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на зазначене нерухоме майно.

З дня смерті спадкодавця позивач вступив в управління спадковим майном так як постійно проживав з спадкодавцем на час смерті та проживає по даний час.

Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Ухвалою від 26 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача, адвокат Костромін Н. Р. 30.08.2024 року подала клопотання про проведення судового засідання без її та позивача участі.

Представник відповідача, Підгайчиківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області в судове засідання засідання не з`явився, 27.08.2024 року ОСОБА_4 подав клопотання про розгляд справи без участі вказаного представника.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, 05.08.2024 року подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками позивача вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого 12 жовтня 2022 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 1197.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 від 12.03.2008 року право власності на будинок, який складається із: житлового будинку - «А», загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 37, 0 кв.м.; літньої кухні - «Б»; стайні - «В»; стодоли - «Г»; вбиральні - «Д»; літньої кухні - «Е»; навісу - «Ж»; криниці - «№ 1»; огорожі «№ 2-4» в АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_3 .

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів № 78371 та копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленими Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 11.12.2023 року, спадкове нерухоме майно в АДРЕСА_1 складається із: житлового будинку - «А», загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 52, 8 кв.м.; літньої кухні - «Б»; стайні - «В»; стодоли - «Г»; вбиральні - «Д»; літньої кухні - «Е»; навісу - «Ж»; криниці - «№ 1»; огорожі «№ 2-4»;

Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів від 27.10.2023 року № 78371, загальна площа житлового будинку змінилася з 64,0 кв.м. на 87,4 кв.м. житлова площа з 37,0 кв.м. на 52,8 кв.м. за рахунок проведеної спадкодавцем добудови, на яку дозвільна документація не надана.

Судом встановлено, що з метою оформлення прав на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 19.06.2024 року позивач звернувся з відповідною заявою до державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І. В., яка рекомендувала йому звернутися з відповідним позовом, оскільки оскільки згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів від 27.10.2023 року за № 78371, загальна площа житлового будинку змінилася з 64,0 кв.м. на 87,4 кв.м. житлова площа з 37,0 кв.м. на 52,8 кв.м. за рахунок проведеної спадкодавцем добудови, на яку дозвільна документація не надана.

Згідно з даними довідки № 61, виданої Підгайчиківською сільською радою Загайпільського старостинського округ від 20.06.2024 року на момент смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в спадковому будинку були зареєстровані: ОСОБА_2 - дружина; ОСОБА_1 - син. Заповіт від імені померлого ОСОБА_3 виконкомом Загайпільської сільської ради не посвідчувався. Тип двору робітничий.

Згідно з даними довідки № 77, виданої Підгайчиківською сільською радою Загайпільського старостинського округ від 22.07.2024 року померлому ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Реконструкція будинку проведена в 2009 році згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів виданих ОКП Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації від 27.10.2023 року N 78371, із якої вбачається, що загальна площа житлового будинку змінилась з 64.0 кв.м на 87.4 кв.м, житлова площа з 37.0 кв.м на 52.8 кв.м.

Вказаний житловий будинок розташований на не приватизованій земельній ділянці для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,25 га, про що свідчить довідка № 78, видана Підгайчиківською сільською радою Загайпільського старостинського округ від 22.07.2024 року.

Відповідно до копії довідки № 791/02-14 виданої державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори від 18.01.2023 року спадкоємцем за законом першої черги є позивач ОСОБА_1 , син померлого, який є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину у встановлений законом термін. Матеріали наданої державним нотаріусом спадкової справи містять заяву ОСОБА_2 від 20.01.2023 р., яка свідчить, що остання від права на прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_5 відмовилась на користь сина померлого ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1. ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України).

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 1297 ЦК України передбачає обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Наявні у справі матеріали підтверджують, що спірне домоволодіння мало статус «робітничого двору», а тому положення статей 120, 123 ЦК УРСР щодо спільності права власності членів колгоспного договору не підлягають застосуванню при вирішенні цього спору (відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 грудня 2022 р. у справі № 345/5195/14-ц).

З матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_3 слідує, що з заявою про прийняття спадщини після його смерті звернувся син ОСОБА_1 - позивач по справі, який подав заяву про прийняття спадщини за законом. ОСОБА_2 - дружина спадкодавця подала заяву про відмову від спадщини на користь сина ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець після смерті батька ОСОБА_3 , який у визначений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та не відмовився від неї, має право на спадкування спадкового майна за законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Пункт 8 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК України) та землекористувачі (стаття 95 ЗК України). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі N6-1328 цс15, згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавцем в 2009 році було здійснено будівельні роботи в належному йому будинку та здійснено добудову, внаслідок якої змінилась загальна площа будинку з 64,0 кв.м на 87,4 кв.м, житлова площа змінилась з 37,0 кв.м на 52,8 кв. м.

Після проведення добудови (реконструкції) ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічну документацію з приміткою про те, що на проведену добудову дозвільні документи не видавались.

Подати повідомлення про початок виконання будівельних робіт, позивач не зміг, оскільки реконструкція (добудова) вже відбулася, і ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» виготовив технічний паспорт, експлікації на реконструйований житловий будинок з самочинно збудованими прибудовами.

Згідно ст. 376 ЦК суди, розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Водночас, згідно із ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, а саме об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду.

Згідно п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Частиною 3 ст. 375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Як слідує зі Звіту про проведення технічного обстеження об`єкта з метою визначення можливості або неможливості його надійної та безпечної експлуатації у разі визнання судом права власності на самочинно збудований об`єкт, складеного ТОВ «ЕКА-Захід» від 07.07.2024, експерт з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_6 (кваліфікаційний сертифікат від 17.07.2013 р., свідоцтво експерта № 64331411 від 02.08.2018 р.), за результатами проведення технічного обстеження об`єкта, а саме житлового будинку (літ. А) по АДРЕСА_1 , дозволяє прийняти висновок, що конструктивна міцність і експлуатаційна надійність всіх основних несучих та огороджуючих конструкцій знаходиться в нормальному стані (категорія 1) характеризують відсутність дефектів та пошкоджень зі ступінню готовності 100% у відповідності з існуючими нормами і правилами ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення», встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Додано Витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 07.07.2024, реєстраційний номер документу: ТО01:6950-8040-4779-1154, статус документа: діючий, тип висновку: позитивний, коротка рецензія: встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

З вказаного вище вбачається, що будівництво прибудови було здійснено спадкодавцем на земельній ділянці, що була відведена для цієї мети, а саме, на земельній ділянці з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд але без отримання необхідних дозволів на здійснення будівельних робіт, а тому згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України вказане нерухоме майно є самочинно збудованим.

Судом встановлено, що будівництво проведено у відповідності до чинних будівельних норм і правил та вказане самочинно збудоване нерухоме майно не порушує права суміжних землевласників Підгайчиківської сільської ради, що є відповідачем у справі, та яка не висловлює заперечень проти позову та просить суд прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи, що спірне будинковолодіння знаходиться на земельній ділянці, яка була відведена для цієї мети, проведена добудова не порушує права інших осіб, дане нерухоме майно придатне для подальшої надійної та безпечної експлуатації, а також враховуючи те, що на теперішній час за таких обставин єдиним способом захисту своїх особистих майнових прав для позивача є спосіб визнання права власності на нерухоме майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 206, 258-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , уродженцем та жителем: АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 52,8 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , уродженець та житель: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки та жительки: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Підгайчиківська сільська рада Коломийського району Івано-Франківської області, , адреса місцезнаходження: с. Підгайчики, вул. Соборна, буд. 12 А, Івано-Франківська область.

Повний текст рішення складено 02 вересня 2024 року.

Суддя: Сольський В. В.