Справа № 302/1081/24
Номер рядка звіту 12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Повідайчика О.І., за участі секретаря судового засідання Куруц В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Міжгірського районного суду Закарпатської області в селищі Міжгір`я Хустського району Закарпатської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Синевирська сільська рада Хустського району Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із вищевказаною заявою в порядку окремого провадження, яку обґрунтовувала тим, що 05 серпня 2002 року їй була передана у власність земельна ділянка для будівництва житлового будинку та ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,601 га, право власності на яку було оформлено державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 001269. При оформленні державного акту було допущено помилки при написанні імені заявниці, а саме - зазначено, що такий виданий ОСОБА_10, а не ОСОБА_9, позаяк її ім`я не ОСОБА_8, а ОСОБА_2 . Через неможливість виправлення зазначеної помилки в інший спосіб просила суд встановити факт належності їй зазначеного державного акту.

06 серпня 2024 року ухвалою судді було відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду на 22 серпня 2024 року.

Заявниця в судове засідання не з`явилась. Представниця ОСОБА_1 - адвокатка Гренджа В.Ю. просила розглянути справу без її участі та у відсутність заявниці, заявлені вимоги підтримала й наполягала на задоволенні.

Заінтересована особа - Синевирська сільська рада подала суду заяву від 12 серпня 2024 року, в якій висловила відсутність заперечень проти задоволення заяви ОСОБА_1 та просила розглянути справу без участі представника сільської ради.

Суд установив такі фактичні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок укладення шлюбу заявниця змінила прізвище на ОСОБА_5 , що доводиться свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 10.07.1988.

05 серпня 2002 року на ім`я ОСОБА_1 , яка мешкає в АДРЕСА_1 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 001269, відповідно до якого на підставі 17 сесії 22 скликання Синевирської сільської Ради народних депутатів від 20 листопада 1992 року їй було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,6011 га на території Синевирської сільської ради для будівництва житлового будинку та ведення особистого селянського господарства.

З виписки з погосподарської книги житлового будинку АДРЕСА_2 від 25.09.2023 вбачається, що зазначений будинок було побудовано орієнтовно у 1990 році, в 1999-2000 роках відбулась зміна № 209 на № 309, постійною мешканкою будинку є ОСОБА_1 .

В паспорті громадянина України заявниці її ім`я записано ОСОБА_2 , при цьому на сторінках 11 і 12 значиться місце прописки (реєстрації) будинок АДРЕСА_3 . В картці платника податків ім`я заявниці записано ОСОБА_2 . Таким же чином ім`я заявниці зазначено в свідоцтвах про народження її дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 27.05.1989) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

З наведених вище доказів та установлених на їх підставі обставин у системному взаємозв`язку суд констатує, що зазначення в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 001269 від 05 серпня 2002 року, що він виданий ОСОБА_1 очевидно є технічною помилкою, допущеною при оформленні права власності на землю заявниці. Внаслідок зазначеної помилки, право власності ОСОБА_1 ставиться під сумнів (не визнається) іншими особами, відтак заявниця має право на судовий захист невизнаного права.

За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, суд вправі встановити факт, що має юридичне значення.

Згідно з пунктом 6 частини 1статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті розглядаються судом.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення - ч.2ст.315 ЦПК України.

Пунктом 12 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 за №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Вирішення заявлених вимог в іншому порядку, окрім судового, є неможливим.

Під час розгляду даної заяви спору про право виявлено не було.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви в повному обсязі.

Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2-5, 19, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 316 і 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Синевирська сільська рада Хустського району Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 001269 від 05 серпня 2002 року, відповідно до якого на підставі 17 сесії 22 скликання Синевирської сільської Ради народних депутатів від 20 листопада 1992 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,6011 га на території Синевирської сільської ради для будівництва житлового будинку та ведення особистого селянського господарства.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий суддя О.І. Повідайчик