Справа № 493/1275/24
Провадження № 2-о/493/82/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тітової Т.П.

за участю секретаря Сирота О.В.

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживає із співмешканцем ОСОБА_2 в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Більше року їхні відносини не ладяться і постійно погіршуються. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Співмешканець ніде не працює, виносить з дому побутову техніку. З банківських карток на які проходять соціальні виплати на дітей витрачає гроші на свої особисті потреби, а саме на спиртні напої, цигарки та інше. Внаслідок цього в родині почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка ОСОБА_2 почала бути занадто агресивною, він почав погрожувати їй фізичною розправою, допускав відносно неї фізичне насилля. Вона зазнає постійного психологічного тиску з боку співмешканця та на її адресу постійно надходять погрози особливо тоді, коли ОСОБА_2 знаходиться в нетверезому стані.

Серед зафіксованих проявів домашнього насильства з боку ОСОБА_2 є її звернення зареєстровані до ЄО, за якими було складено адміністративні протоколи та направлено до Балтського районного суду Одеської області, та Балтським районним судом Одеської області було притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Так, ОСОБА_2 продовжує і далі систематично проявляти безпідставні прояви агресії щодо заявниці. Отже, всі вищевказані дії з боку ОСОБА_2 по відношенню до неї мають ознаки домашнього насильства різних форм. На підставі викладеного заявниця просила видати обмежувальний припис на строк 6 місяців стосовно ОСОБА_2 , яким заборонити останньому, перебування в місці проживання (перебування) заявниці за адресою: АДРЕСА_1 , наближатись на 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування заявницею; заборонити останньому особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та вести з нею листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб; заборонити витрачати кошти з карток на які надходить соціальна допомога на утримання дітей.

В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, про що свідчить розписка і рекомендоване повідомлення про вручення копії ухвали про відкриття провадження, які містяться в матеріалах справи, в зв`язку з чим згідно ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України суд розглянув справу про видачу обмежувального припису у відсутності заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи та її вирішення по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню частково виходячи із такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають за однією адресою.

Заявниця стверджує, що на даний час ОСОБА_2 вчиняє психологічне насильство в сім`ї проти неї. З даного приводу вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів (поліції). Заявник також стверджує, що наявні усі передбачені законом підстави для вжиття обмежувального припису.

Як наголошує п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

За змістом ч.2 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

У постанові Верховного Суду від 13.01.2021 року у справі № 369/7782/19 зроблено висновок, що відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.

З урахуванням наведеного, в контексті встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно склалися неприязні стосунки, що не було спростовано в процесі розгляду справи.

Заявниця на підтвердження своїх вимог надала до суду постанови Балтського районного суду Одеської області від 03.05.2023 року, від 21.11.2023 року та від 19.07.2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень за 3 фактами вчинення домашнього насильства психологічного, фізичного та економічного характеру. Після винесення постанов про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, заявниця повторно зверталася до відділення поліції за фактом вчинення відносно неї ОСОБА_2 домашнього насильства, про що свідчить її заява та рапорт про надходження повідомлення на лінію 102, з яких вбачається, що ОСОБА_2 систематично вчиняє відносно заявниці домашнє насильство.

Проаналізувавши наведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що надані заявницею докази є достатніми для підтвердження існування юридичних фактів, з якими ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» пов`язує можливість видачі обмежувального припису, оскільки містять об`єктивні дані вважати наявними факти можливого вчинення ОСОБА_2 дій, передбачених ст. 1 цього Закону, тому заява підлягає частковому задоволенню.

При цьому, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо видачі обмежувального припису, а саме заборона витрачати кошти з карток, оскільки ця вимога не передбачена ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а органи державної влади можуть обмежувати тільки ті права, обмеження яких передбачено законом.

Також, слід відмовити у задоволенні заяви щодо заборони наближатися на відстань 50 м. до місця навчання, оскільки ця вимога не є конкретною та не надано доказів того, що заявник навчається, або що вона вступила до навчального закладу та планує навчатися, а навпаки на запитання суду повідомила, що не навчається та не планує навчання в найближчий час.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 350-1-350-6, 352 - 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 50 м. до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з ОСОБА_1 та через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису допустити до негайного виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису в частині судового збору, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 у встановлений законом строк повідомити відділення поліції № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ