УХВАЛА

02 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 753/8257/22

провадження № 61-9825ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Войцуна Івана Гавриловича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого

2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич» про визнання спільним сумісним майном, визнання протиправним та нечинним рішення правління щодо переоформлення гаражного боксу, визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооперативу) «Славутич» (далі - кооператив «Славутич»), в якому просила суд:

- визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . гаражний бокс

НОМЕР_1, який знаходиться в кооперативі «Славутич»;

- скасувати протокол рішення правління вказаного кооперативу щодо переоформлення членства в кооперативі із ОСОБА_3 на ОСОБА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на зазначений гаражний бокс.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 червня

2024 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , кооперативу «Славутич» про визнання спільним сумісним майном, визнання протиправним та нечинним рішення правління щодо переоформлення гаражного боксу, визнання права власності на майно відмовлено.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 04 липня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

25 липня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Войцун І. Г. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2024 року (повний текст постанови виготовлено 27 червня 2024 року, касаційна скарга надійшла до суду 30 липня

2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2024 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Войцуна І. Г. залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: запропоновано надати докази вартості спірного майна та сплатити судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

28 серпня 2024 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Войцуна І. Г. на усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 31 липня 2024 року, квитанція про доплату судового збору у розмірі 961,60 грн.

В ухвалі Верховного Суду від 31 липня 2024 року зазначено, що заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовну вимогу майнового характеру (у розмірі 1 % від ціни спірного майна помноженого на 200 %) та судовий збір за подачу касаційної скарги за 1 позовну вимогу немайнового характеру ((992,40*2)*200% = 3 969,60 грн).

До заяви про усунення недоліків представник заявника надав лише платіжну інструкцію про доплату судового збору у сумі 961,60 грн. (тобто лише за позовну вимогу немайнового характеру).

Представник заявника не надав доказів вартості спірного майна та не сплатив судовий збір за позовну вимогу майнового характеру визнання права власності на гаражний бокс), а саме 1 % від ціни спірного майна (гаражного боксу) помноженого на 200 %.

Таким чином, вимоги ухвали Верховного Суду в частині сплати судового збору

у відповідності до вимог законодавства представником заявника не виконані.

Отже, станом на 02 вересня 2024 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду

від 31 липня 2024 року, не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга

представника ОСОБА_1 - адвоката Войцуна І. Г. підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України

у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Войцуна Івана Гавриловича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого

2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2024 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць