Справа № 202/9524/23
Провадження № 2/202/222/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 13.02.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № . Договір позики підписано шляхом підписання акцепту оферти від 13.02.2022 на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 13.02.2022. 24.11.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24/11-22, за умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до відповідача. Всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконувала свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № від 13.02.2022 в сумі 40 972, 50 грн., з яких: 9 000 грн. сума заборгованості за кредитом; 31 972, 50 грн. сума заборгованості за відсотками.

12.02.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 13491-02/2022. 08.12.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвеструм» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08122022, за умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до відповідача. Всупереч умов договору позики, відповідач не виконувала свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 13491-02/2022 від 12.02.2022 в сумі 8 376 грн., з яких: 3 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 376 грн. сума заборгованості за відсотками.

12.02.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 13459-02/2022. 08.12.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвеструм» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08122022, за умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до відповідача. Всупереч умов договору позики, відповідач не виконувала свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 13459-02/2022 від 12.02.2022 в сумі 5 584 грн., з яких: 2 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 584 грн. сума заборгованості за відсотками.

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за договором позики № в сумі 40 972,50 грн., з яких: 9 000 грн. - сума заборгованості за кредитом; 31 972, 50 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 13491-02/2022 в сумі 8 376 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за кредитом; 5 376 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №13459-02/2022 в сумі 5 584 грн., з яких: 2 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 584 грн. сума заборгованості за відсотками. Всього просили стягнути за кредитними договорами 54 932, 50 грн.

ОСОБА_1 надано відзив на позовну заяву в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначала, що на підтвердження позовних вимог позивач подав до суду копії договорів № від 13.02.2022, від 12.02.2022 року № 13549-02/2022, від 12.02.2022 № 13491-2/2022. При цьому, зазначені договори не містять підписів сторін договору. Зазначала, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Наголошувала, що доказів укладення договорів позивачем не надано. Наявні в матеріалах справи копії договорів не можуть вважатись електронним документом (копією електронного документу), оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належним доказом укладення договору.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність.

Представником товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано додаткові пояснення в яким зазначено, що відповідно п.1.11. договору № 13459-02/2022 від 12 лютого 2023 року, перед укладенням цього договору товариство з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу, одним із наступних способів: отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, otp-пароля, надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником установи та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото. Відповідно п.1.12. за цим договором, клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті товариства або в мобільному застосунку, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Таким чином, клієнт самостійно вносить особисті дані в заявку на отримання кредиту, тобто вказує номер телефону, номер паспорту, ідентифікаційний код та картку, на яку буде перераховано кошти. Також звертає увагу суду на те, що ідентифікація позичальника здійснюється не за номером телефону, а банком-емітентом, яким видано картку, на яку було перераховано кредитні кошти.

Щодо факту укладання та підписання договору № 13491-02/2022 від 12 лютого 2023 року зазначав, що клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті товариства або в мобільному застосунку, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Таким чином, клієнт самостійно вносить особисті дані в заявку на отримання кредиту, тобто вказує номер телефону, номер паспорту, ідентифікаційний код та картку, на яку буде перераховано кошти. Також звертають увагу суду на те, що ідентифікація позичальника здійснюється не за номер телефону, а банком-емітентом, яким видано картку, на яку було перераховано кредитні кошти. У відповідності до умов договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитних договорів.

Щодо факту укладання та підписання договору № від 13 лютого 2023 року зазначали, що позичальник надає згоду (акцепт) з офертою на отримання фінансового кредиту та укладення договору фінансового кредиту шляхом направлення повідомлення товариству засобами ІТС, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Звертають увагу суду на те, що підтвердженням підписання договору є довідка про ідентифікацію клієнта (знаходиться в матеріалах справи). Отже, у відповідності до умов кожного з кредитних договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитних договорів.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомила.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2024 поновлено строк для подання доказів у справі товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про долучення доказів у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 .

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків.

Згідно з частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно вимог статті 627 ЦК України, статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується я надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

13.02.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № , який підписаний електронним підписом відповідача, шляхом використання одноразового ідентифікатора.

12.02.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 13491-02/2022, який підписаний електронним підписом відповідача, шляхом використання одноразового ідентифікатора.

12.02.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 13459-02/2022, який підписаний електронним підписом відповідача, шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Підписавши кредитні договори, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів від ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «Інфінанс».

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Зазначені договори є чинними та підлягають виконанню сторонами.

24.11.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24/11-22.

08.12.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвеструм» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08122022.

08.12.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвеструм» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08122022.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Тобто, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 13.02.2022 за період з 24.11.2022 по 30.04.2023, заборгованість складає 40 972, 50 грн., з яких: 9 000 грн. сума заборгованості за кредитом; 31 972, 50 грн. сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором 13491-02/2022 від 12.02.2022 за період з 08.12.2022 по 30.04.2023 заборгованість складає 8 376 грн., з яких: 3 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 376 грн. сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 13459-02/2022 від 12.02.2022 за період з 08.12.2022 по 30.04.2023, заборгованість складає 5 584 грн., з яких: 2 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 584 грн. сума заборгованості за відсотками.

Встановлено, що станом на дату звернення позивачем до суду з цією заявою, відповідачем не погашалася заборгованість за кредитними договорами, остання є незмінною з моменту відступлення прав вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд доходить висновку про укладення та підписання ОСОБА_1 , за допомогою одноразового паролю - ідентифікатора кредитних договорів з відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності у неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами відступлення прав вимоги.

Вищевказані кредитні договори укладені між відповідачем та відповідними фінансовими установами, кожен із них містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування.

Щодо отримання відповідачем коштів відповідно до умов кредитних договорів.

Згідно з абз. 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Схоже визначення первинних документів міститься також і в Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.1995 № 88.

У пункту 2.1 зазначеного Положення вказано, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, і включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно пункту 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На виконання вищевказаних норм закону, та в обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач надав суду документи, щодо надання кредитів позичальнику, які складені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: кредитні договори, які містить підписи обох сторін і в кредитних правовідносинах є первинним бухгалтерським документом, та інформаційні довідки від 13.02.2022 та 01.03.2024 ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке є оператором системи прийому платежів «iPay.ua», про перерахування 13.02.2022 на карту 9 000 грн., 12.02.2022 на картку 2 000 грн., 12.02.2022 на карту 3 000.

Зазначені докази, суд визнає належними та допустимими, та такими, що підтверджують факт виконання кредиторами свого обов`язку з надання кредиту та перерахування грошових коштів. Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного, матеріали справи не містять.

Щодо доводів відповідача про те, що копії доказів позивача не засвідчені належним чином, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною 4 статті 95 ЦПК України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з частиною 5 статті 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (частина 6 статті 95 ЦПК України).

Натомість, відповідачем не ставилось питання про витребування оригіналу документів, тому доводи в цій частині є необґрунтованими.

Враховуючи те, що за умовами вищезазначених договорів відповідач ОСОБА_1 отримала кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч частини 1 статті 81 ЦПК України не надала, відтак, суд приходить до висновку, що заборгованість за основним боргом на підставі вищезазначених договорів підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Проте пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи договір позики № 13491-02/2022 від 12.02.2022 укладено на 30 днів з відсотковою ставкою в розмірі 3 % за один день користування кредитом. Тобто, за вказаний період розмір відсотків становить 2 700 грн (3000,00 грн х 3 % х 30 дні).

Як вбачається з матеріалів справи договір позики № 13459-02/2022 від 12.02.2022 укладено на 30 днів з відсотковою ставкою в розмірі 2,5 % за один день користування кредитом. Тобто, за вказаний період розмір відсотків становить 1 500 грн (2000,00 грн х 2,5 % х 30 дні).

Суд бере до уваги строки кредитування, розміри відсотків, визначені в кредитних договорах та провівши розрахунок розміру відсотків за користування кредитними коштами, дійшов висновку, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за відсотками: за кредитним договором № 13491-02/2022 від 12.02.2022 в сумі 2 700 грн, за кредитним договором № 13459-02/2022 від 12.02.2022 в сумі 1 500 грн.

Крім того, розмір суми позики за договором № від 13.02.2022 складає лише 9 000 грн., тоді як нарахованих відсотків 31 972, 5 грн відповідно,що є непропорційно великою сумою компенсації, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов.

Виходячи з викладеного, з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню за договором № від 13.02.2022 відсотки в сумі 9 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за договором позики № в сумі 18 000 грн., з яких: 9 000 грн. - сума заборгованості за кредитом; 9 000 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 13491-02/2022 в сумі 5 700 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за кредитом; 2 700 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №13459-02/2022 в сумі 3 500 грн., з яких: 2 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 500 грн. сума заборгованості за відсотками, а всього 27 200 грн.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (49,51 %).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 21.08.2024, є дата складення повного судового рішення 05.09.2024.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) заборгованість за договором позики № в сумі 18 000 грн., з яких: 9 000 грн. - сума заборгованості за кредитом; 9 000 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 13491-02/2022 в сумі 5 700 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за кредитом; 2 700 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №13459-02/2022 в сумі 3 500 грн., з яких: 2 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 500 грн. сума заборгованості за відсотками, а всього 27 200 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1 328, 84 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складений 05.09.2024.

Суддя Г.В. Бєсєда