Справа № 646/2298/24
№ провадження 2/646/1685/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шиховцової А.О.,

при секретарі судового засідання Святолуцькій К.С.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , яку в подальшому уточнив та просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 8749,14 грн.

В обгрунтування уточнених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що згідно з вироком Київського районного суду м. Полтави від 21.11.2022 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. У зазначеному кримінальному провадженні позивач був визнаний потерпілим. Своїми протиправним діями засуджений завдав позивачу ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 8749,14 грн. Матеріальна шкода полягає у викраденні кутової шліфувальної машинки «Makita» GA 9020 230 вартістю 1843,14 грн.; циркулярної пили «Dnipro MCS-185» S/N WHE031908-І 7323 вартістю 1320 грн.; лазерного рівня «Дніпро М» ML-512G в пластиковому кейсі S/NBST0 вартістю 5586 грн., що у загального розмірі складає 8749,14 грн. В рамках кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_1 не вирішений. У зв`язку з вищевикладеним позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2024 року позовну заяву залишено без руху.

21.03.2024 до канцелярії суду надійшла заява про усунення недоліків з уточненою позовною заявою.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав та не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, де зазначив, що через незадовільний стан здоров`я знаходиться у медичному закладі Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» не має змоги відшкодувати завдану шкоду. Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України також передбачено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Пленум ВСУ роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.440, 450 ЦК (ст.ст.1166,1187 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.»

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що законодавцем встановлена презумпція вини завдавача шкоди, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкода була завдана не з його вини.

При цьому, потерпілий повинен надати докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка, відповідно до закону, зобов`язана відшкодувати шкоду.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З аналізу наведених вимог закону можна дійти висновку про те, що позивач повинен надати докази, як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, так і докази спричинення йому матеріальної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 21.11.2022 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Під час розгляду кримінальної справи встановлено, що відповідач викрав майно, яке належало позивачу, а саме: кутову шліфувальну машинку «Makita» GA 9020 230 вартістю 1843,14 грн.; циркулярну пилу «Dnipro MCS-185» S/N WHE031908-І 7323 вартістю 1320 грн.; лазерний рівень «Дніпро М» ML-512G в пластиковому кейсі S/NBST0 вартістю 5586 грн. Згідно з вироком суду завдана матеріальна шкода потерпілим не відшкодована.

Таким чином, сума матеріальних збитків позивача, в результаті вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, складає 8749,14 грн.

У кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України позивач ОСОБА_1 був залучений як потерпілий, однак із цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в рамках кримінального провадження не звертався.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку передбачених законом.

Дослідивши всі докази в їх сукупності, беручи до уваги відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовної заяви.

Позивач при звернені до суду звільнений від сплати судового збору, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 18, 76, 81, 82, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 8749 (вісім тисяч сімсот сорок дев`ять) грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично перебуває у Держаній установі «Дніпровська виправна колонія (№89» за адресою: 49102, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 1-А.

Суддя А.О. Шиховцова