Справа №522/8650/24
Провадження №2/522/5146/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання,

ВСТАНОВИВ:

До суду 31.05.2024 року надійшов позов Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання у розмірі 26 261,39 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає відповідач. Станом на 01.08.2023 року по особистому рахунку № НОМЕР_1 відкритому на ім`я ОСОБА_1 існує заборгованість у сумі 26 261,39 грн. Згідно ст.ст.68, 162 ЖК України та п.5 ст.45 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Проте, свої зобов`язання відповідач не здійснює, в наслідок чого виникла заборгованість в сумі 26 261,39 грн. Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість за теплову енергію в розмірі 26 261,39 грн. та понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Матеріали позову суддя отримала 03.06.2024 року.

До суду 02.07.2024 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим по м.Одесі та Одеській області не значиться.

Зазначену відповідь суддя отримала 03.07.2024 року.

Ухвалою суду від 05.07.2024 року провадження по даній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 30.08.2024 року.

У судове засідання призначене на 30.08.2024 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника КП "Теплопостачання міста Одеси" надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 відзив та заяв по суті справи суду не надавав.

Крім того, у судове засідання призначені на 30.08.2024 року ОСОБА_1 був викликаний через оголошення у пресі.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності відповідача, який своєчасно і належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 02.09.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.2. ст.12 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Отже, позовні вимоги КП «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 ґрунтуються на типовому договорі з індивідуальними споживачами про надання послуг з постачання теплової енергії, який вважається укладеним з 05.11.2021 року.

Розрахунок нарахувань та оплат, який додано до позовної заяви містить заборгованість за користуванням послугами з теплопостачання в квартирі АДРЕСА_2 з листопада 2016 року по травень 2023 року.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до реєстру нарахувань і оплати абоненту ОСОБА_2 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.06.2023 року складає 26 261,39 грн. (а.с.5-6).

Проте, з відповіді з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим по м.Одесі та Одеській області не значиться (а.с.11).

Крім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 21.06.2024 року (Номер інформаційної довідки: 383933767, 383927642) ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.12, 13).

Отже, відповідач по справі ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_2 , не зареєстрований в ній, а отже не має жодних обов`язків перед КП «Теплопостачання міста Одеси», які б виходили з типового договору з індивідуальними споживачами про надання послуг з постачання теплової енергії, який вважається укладеним з 05.11.2021 року.

Таким чином, враховуючи, що вимоги позивача стосуються періоду з 01.11.2016 року по 01.06.2023 року, проте відповідач в спірній квартирі не зареєстрований, не є власником цієї квартири, а позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо спірних відносин між сторонами, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у даній справі.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідач не є зобов`язаною особою за даною вимогою.

Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

З аналізу положень ст.13 ЦПК України вбачається, що суд зобов`язаний вирішити справу за тим зверненням особи, що пред`явлене, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому (принцип диспозитивності цивільного судочинства).

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи, суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Зважаючи на викладене та в зв`язку з поданням позивачем позовної заяви до ОСОБА_1 , який є неналежним відповідачем у даній справі, а суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи, наявні правові підстави для відмови у задоволенні позову.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 12, 13, 223, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (м.Одеса, вул.Балківська, 1-Б) до ОСОБА_1 (адреса, яка зазначена у позові: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 02.09.2024 року.

Суддя Л.В. Домусчі