Справа № 189/1678/24
27.08.2024 року селище Покровське Дніпропетровської області
Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Чорної О.В.,
за участі секретаря судового засідання Тахтарової В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення заборгованості орендної плати по договору оренди земельної ділянки,-
Ухвалою суду від 10.07.2024 року відкрите провадження у справі і справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
В судові засідання, призначені на 01.08.2024 року та 27.08.2024 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Позивачка ОСОБА_1 надала суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача ТОВ «Відродження» заяв, клопотань та відзиву на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою суду від 27.08.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи.
Суд, ознайомившись із матеріалами справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Також згідно п. 4.1. договору виплата орендної плати оформлюється письмово; в разу неврожаю з природних причин (посухи, морозів тощо) строк видачі орендної плати може бути подовжений Орендарем до 31 березня наступного року, але не звільняє від обов`язку сплати орендної плати за даний період.
Згідно п. 4.3. договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».
Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, відноситься до істотних умов договору оренди землі.
Позивачка надала необхідні докази, що в повному обсязі не отримала доходів від здавання в оренду земельної ділянки відповідачу за 2023 рік у встановленому договором розмірі, оскільки такі доходи були нараховані, однак не виплачені в повному обсязі.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, оскільки відповідачем докази виконання зобов`язання по сплаті орендної плати за вказаний період не надано, як і не надано свого контррозрахунку.
Таким чином, суд дійшов висновку, що в порушення договірних зобов`язань відповідач без будь-якого зазначення причин та обґрунтування в повному обсязі не виплатив позивачці орендну плату за 2023 рік.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд погоджується з розрахунками індексу інфляції викладеними у позові, відповідно до яких, розмір втрат від інфляції становить 532,31 грн.
Позивачка також просить стягнути з відповідача на її користь 3 % річних.
Суд зазначає що, стягнення 3% річних буде суперечити вимогам ст. 625 ЦК України, оскільки три проценти річних від простроченої суми сплачуються лише в тому випадку, коли інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки договором передбачена відповідальність за невнесення орендної плати у строки визначені договором, у вигляді пені у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення, саме такий вид відповідальності за прострочення зобов`язання повинен застосовуватись у даному випадку.
Враховуючи зазначене, загальний розмір штрафних санкцій за договором оренди земельної ділянки за 2023 рік становить 532,31 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 251, 526 ЦК України, ст. ст. 96, 141 ЗК України, ст. ст. 21, 24 Закону України «Про оренду землі», ст.13,76-78,81,141, 263-265, 273-274 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення заборгованості орендної плати по договору оренди земельної ділянки задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений 02.09.2024 року.
Суддя О.В. Чорна