ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/90/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шаповалової К.В.

за участі секретаря судового засідання Давидюк В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Осадчою Наталією Олександрівною, на дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Микитчик Ірини Володимирівни, заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з скаргою на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , старший державний виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитчик І.В.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/13947/24 між суддями від 23 липня 2024 року матеріали скарги передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 26 липня 2024 року.

Ухвалою суду від 30 липня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на подачу скарги на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), прийнято скаргу до провадження та призначено її до розгляду у судове засідання на 15 серпня 2024 року.

15 серпня 2024 року до суду від старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Микитчик Ірини Володимирівни надійшли заперечення на подану скаргу та прохання розглядати скаргу за її відсутності.

Також 15 серпня 2024 року до суду від адвоката Осадчої Н.О. надійшло клопотання про розгляд скарги у її відсутність та відсутність скаржника, доводи скарги підтримала, просила скаргу задовольнити.

У судове засідання 15 серпня 2024 року скаржник, його адвокат та заінтересовані особи не з`явились. Враховуючи заяву, подану представником скаржника та старшим державним виконавцем Микитчик І.В., з огляду на те, що старшим державним виконавцем подані заперечення щодо скарги, враховуючи належне та своєчасне повідомлення учасників справи про день та час розгляду скарги, що підтверджується матеріалами справи, зважаючи на те, що за приписами статті 450 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду скарги, суд ухвалив проводити розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явились.

Суд, вивчивши доводи скарги та докази додані до неї, заперечення старшого державного виконавця на скаргу, доходить такого висновку.

Під час розгляду скарги встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 вересня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , вселення до жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1 , надання дублікату ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 і від дверей коридору загального користування відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 вересня 2022 року та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_1 задоволено, ухвалено вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у постійному користуванні квартирою АДРЕСА_1 та надати останньому ключі від вказаної квартири та від дверей загального користування, що знаходяться на 12 поверсі будинку АДРЕСА_2 , де знаходиться зазначена квартира.

Постановою Верховного Суду від 29 листопада 2023 року постанову Київського апеляційного суду залишено без змін.

19 січня 2024 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на виконання постанови Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року.

23 січня 2024 року до Дарницького ВДВС надійшов виконавчий лист № 753/9726/20, виданий Дарницьким районним судом м. Києва на виконання постанови Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року.

23 січня 2024 року Дарницьким ВДВС винесено повідомлення про повернення виконавчого листа без виконання, оскільки такий не відповідає вимогам статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: у резолютивній частині рішення суду невірно зазначені адреси будинку боржника, а також те, що за рішенням апеляційного суду необхідно вчинити 2 дії, а отже має бути подано 2 окремих виконавчих листа на кожну дію та подано окремі заяви для виконання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2024 року виправлено описку у виконавчому листі №753/9726/20 (провадження №2/753/2719/22), виданого 19 січня 2024 року на підставі постанови Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-ті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 як законний представник малолітнього ОСОБА_5 , служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення до жилого приміщення, надання дублікату ключів від вхідних дверей квартири і від дверей коридору загального користування, вказавши номер будинку - 146.

4 березня 2024 року до Дарницького ВДВС вдруге надійшла заява стягувача про примусове виконання рішення суду апеляційної інстанції та подано виконавчий лист № 753/9726/20.

5 березня 2024 року Дарницьким ВДВС винесено повідомлення про повернення виконавчого листа без виконання, оскільки такий не відповідає вимогам статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження», бо за рішенням апеляційного суду необхідно вчинити 2 дії: 1) вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 ; 2) зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та надати ОСОБА_1 ключі від квартири АДРЕСА_1 та від дверей загального користування а отже має бути подано два окремих виконавчих листа на кожну дію та подано окремі заяви для виконання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про виправлення помилки у виконавчому листі №753/9726/20, виданому 19.01.2024 року Дарницьким районним судом м. Києва, та видати представнику позивача ОСОБА_3 два окремі виконавчі листи про вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у постійному користуванні квартирою АДРЕСА_1 та надати останньому ключі від вказаної квартири та від дверей загального користування, що знаходяться на 12 поверсі будинку АДРЕСА_2 відмовлено.

13 травня 2024 року до Дарницького ВДВС було втретє подано виконавчий лист № 753/9726/20 для виконання.

15 травня 2024 року старшим державним виконавцем Дарницького ВДВС втретє було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, оскільки такий не відповідає приписам статі 4 ЗУ «Про виконавче провадження», бо за рішенням апеляційного суду необхідно вчинити 2 дії: 1) вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 ; 2) зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та надати ОСОБА_1 ключі від квартири АДРЕСА_1 та від дверей загального користування, а у виконавчому листі не зазначено, в якій саме частині необхідно виконати рішення суду, а також не зазначено дату народження боржника.

Не погоджуючись із таким повідомлення ОСОБА_1 , звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця та просив скасувати таке повідомлення та зобов`язати старшого державного виконавця прийняти до виконання виконавчий лист, виданий Дарницьким районним судом м. Києва від 19 січня 2024 року № 753/9726/20.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 цього Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Працівниками Дарницького районного суду м. Києва у виконавчому документі зазначено резолютивну частину рішення, аналогічно змісту резолютивної частини постанови Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року, тобто з дотриманням вимог пункту 5 частини першої статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження». Також виконані і вимоги частини другої статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

За кожним рішенням суд, який його постановив, видає один виконавчий лист. Декілька виконавчих листів видаються на вимогу стягувача для виконання рішення в різних місцях, а також за кожним окремим присудженням чи коли рішення постановлене на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів. У кожному виконавчому листі точно зазначається, яку частину рішення згаданим листом треба виконати.

Відповідно до приписів ЦПК України дублікат виконавчого листа може бути виданий у разі втрати оригіналу виконавчого листа.

Як вбачається із доводів скарги оригінал виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 19 січня 2023 року № 753/9726/20 не втрачено та він пред`являється до виконання стягувачем. Підстав для видачі стягувачу двох виконавчих листів Дарницьким районним судом м. Києва не встановлено, що підтверджується ухвалою суду від 27 березня 2024 року, яка набрала чинності.

Також суд зазначає, що відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 15 червня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року - відмовлено та зазначено, що постанова апеляційного суду, в тому числі і її резолютивна частина, є чіткою та зрозумілою, у ній викладені мотиви, наведено висновок із посиланням на відповідні норми права, який не є незрозумілим, а відтак жодних роз`яснень не потребує.

Державний виконавець Дарницького ВДВС, зазначаючи у запереченнях, що резолютивна частина судового рішення апеляційної інстанції свідчить про те, що необхідно вчинити 3 дії для виконання судового рішення (при цьому в оскаржуваному повідомленні зазначено про 2 дії), а отже необхідно видати 3 окремі виконавчі листи, не вказує, чому наявність одного виконавчого листа, в якому чітко та зрозуміло викладено, які дії необхідно зробити, що підтверджується в тому числі ухвалою Київського апеляційного суду від 15 червня 2024 року, унеможливлює фактичне виконання судового рішення та в чому саме створюються перешкоди для його належного виконання.

На думку суду, надмірний формалізм, який у даному випадку застосовується державним виконавцем, порушує законні права стягувача та його правомірні очікування на належне, своєчасне та повне виконання судового рішення, яке набрало чинності та є обов`язковим для виконання на території України, з урахуванням не виконання такого судового рішення боржником у добровільному порядку (відомості про інше суду не надано).

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, зокрема.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що виконавчий лист повністю відповідає вимогам, передбаченим частині першій статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у ньому чітко вказано ті дії, які боржник зобов`язаний вчинити та спосіб їх виконання.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 4 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII державний та приватний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Стосовно твердження державного виконавця про відсутність у виконавчому листі дати народження боржника, що також зазначено як підставу для повернення виконавчого листа стягувачу без виконання, суд зазначає таке.

Як вбачається з копії виконавчого листа, долученого до скарги, в графі «боржник» зазначено ПІБ, РНОКПП та адреса місця проживання боржника, дата народження - відсутня.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Зазначені у виконавчому документі відомості щодо боржника дають змогу однозначно ідентифікувати особу боржника для цілей виконавчого провадження, враховуючи, що до облікової картки фізичної особи - платника податків вноситься, серед іншої, така інформація: прізвище, ім`я, дата та місце народження, місце проживання, серія, номер свідоцтва про народження та паспорта, ким і коли виданий (за змістом статті 70.2 Податкового кодексу України).

За таких обставин відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, при наявності даних щодо його прізвища, імені, реєстраційного номера облікової картки платника податків та адреси місця проживання не породжує обґрунтованих сумнівів щодо ідентифікації особи боржника з метою примусового виконання судового рішення, і тому сама по собі не може бути підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документа без прийняття до виконання.

Правовий висновок про те, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документа без прийняття до виконання, неодноразово і послідовно викладено у постановах Верховного Суду України: від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14, від 25 червня 2014 року у справі № 6-62 цс14, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої, Другої та Третьої судових палат Касаційного цивільного суду: від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц (провадження № 61-31681св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18), а № 7611/20750/13 від 7 червня 2022 року.

Відповідно до статті 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Уразі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що дії старшого державного виконавця Дарницького ВДВС щодо повернення виконавчого листа стягувачу без виконання, з підстав, викладених у такому повідомленні, є незаконними.

Як наслідок, є протиправним та підлягає скасуванню повідомлення старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Микитчик І.В. від 15 травня 2024 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Поряд з цим, не підлягає задоволенню вимога скаржника про зобов`язання старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Микитчик І.В. прийняти до виконання виконавчий лист, виданий Дарницьким районним судом м. Києва 19 січня 2024 року № 753/9726/20, оскільки суд не може підміняти виконавчу службу та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження віднесено до компетенції виконавця. Отже, в даному випадку на державного виконавця можливо лише покласти обов`язок вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 450, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Осадчою Наталією Олександрівною, на дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Микитчик Ірини Володимирівни, заінтересована особа - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микитчик Ірини Володимирівни, що полягають у винесенні повідомлення від 15 травня 2024 року б/н про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання - неправомірними.

Скасувати повідомлення від 15 травня 2024 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, винесене старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Микитчик І.В.

Зобов`язати Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа № 753/9726/20, виданого 19 січня 2024 року Дарницьким районним судом м. Києва.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 30 серпня 2024 року.

Суддя: К.В. Шаповалова