Справа № 639/4700/24
Провадження № 2-о/639/148/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Рубіжного С.О.,

за участю секретаря - Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся з заявою громадянка ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Колєснікова О.М., за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту родинних відносин, в якій заявник просить встановити юридичний факт, що громадянка Федеративної Республіки ОСОБА_4 , призвище при народжені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю дитини жіночої статі ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Харків (Україна) шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій.

Заява мотивована тим, тим що 02липня 2010 року між громадянами Федеративної республіки Німеччина Крузе ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено шлюб. Актовий запис про шлюб Е2542/2010 від 02.07.2010, складений Органом ЗАЦС м. Кельн ФРН.

В зв`язку з наявними медичними показаннями заявники взяли участь в програмі екстракорпорального запліднення з перенесенням ембріонів у ТОВ «САНА-МЕД» (Центр репродукції людини Клініка професора ОСОБА_9 ) та подальшим виношуванням вагітності сурогатною матір`ю громадянкою України ОСОБА_10 , з якою 08 квітня 2021 року подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_8 укладено договір про виношування вагітності, предметом якого є виношування ОСОБА_10 вагітності, що настала в результаті переносу у порожнину її матки ембріона людини, зачатого подружжям ОСОБА_11 в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, а також народження генетично чужої їй дитини для її подальшого передання на виховання біологічним батькам.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства у подружжя народилась донька ОСОБА_6 , яка має генетичну спорідненість із подружжям, а саме з батьком, оскільки у лікувальній програмі ДРТ використано яйцеклітини донора та сперматозоїди чоловіка ОСОБА_12 .

У відповідності до вимог Закону, сурогатною матір`ю ОСОБА_10 , яка надавала послуги сурогатного материнства та народила дитину, надано свою письмову згоду, засвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір В.В. від 19.01.2022 на запис подружжя: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьками дитини, що народилась в результаті переносу ембріона, походженого від подружжя, методом екстрокорпорального запліднення, що зазначено та підтверджено у Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №7 від 08.03.2024..

Оригінал вказаної заяви надано Індустріально Немишлянському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління управління Міністерства юстиції (після реорганізацій - Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 , батьками якої зазначені: ОСОБА_13 , громадянин ФРН та ОСОБА_1 , громадянка ФНР, про що 19.01.2022 року складено відповідний актовий запис №106. Вказане підтверджується і дублікатом свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 28.02.2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, щодо народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , батьками якої зазначені: ОСОБА_13 , громадянин ФРН та ОСОБА_1 , громадянка ФНР, про що 19.01.2022 року складено відповідний актовий запис №106. Місцем народження дитини зазначено м. Харків.

Згідно з витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №7 від 08.03.2024 року, ОСОБА_6 , жіночої статі, народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Україна, Харківська область, місто Харків, в КНП « Міський клінічний пологовий будинок №6» ХМР, медичний висновок про народження №4К8Р-ЕС2К-Х5СС-62ХК від 19.01.2022. Реєстрація народження проведена відповідно до ст.133 Сімейного кодексу України.

На підставі викладеного, реєстрація факту народження дитини було здійснена відповідно до п. 11 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 р, в редакції наказу № 3307/5 від 24.10.2010 р), що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження.

В державному реєстрі актів цивільного стану записано, що заявники: громадянин Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_2 є батьком, а його дружина громадянка Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_1 , є матір`ю дитини жіночої статі (дівчинки) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тобто всі умови для реєстрації дитини, народженої у програмі лікування безпліддя шляхом застосування Допоміжних репродуктивних технологій у вигляді сурогатного материнства, дотримано та виконано в повному обсязі, що підтверджується виданим 19 січня 2022 року компетентною установою свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та виданим повторно 28.02.2024 свідоцтвом НОМЕР_2 і повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №7 від 08.03.2024. Дитина після народження знаходиться разом зі своїми батьками - ОСОБА_8 та ОСОБА_1 .

Крім того, згідно на звернення заявниці до Суду у сімейних справах Окружного суду міста Кельн (ФРН), було надано відповідь від 24.01.2023 за номером 308 F 198/22, в якій зазначається, що згідно норм права ФРН здійснений в Україні актовий запис про матір в реєстрі актів цивільного стану громадян, та видане на цій підставі свідоцтво про народження дитини не визнається в Німеччині як рішення (акт) компетентного органу України та зазначено про можливість отримання рішення суду в Україні про встановлення правового статусу батьківства. Таке судове рішення може бути згодом визнаним місцевим судом, згідно з ч.1 ст. § 108 Закону про процедуру у сімейних справах.

Таким чином, звернення з даною заявою до суду обумовлене спеціальним для Федеративної Республіки Німеччина порядком реєстрації батьківства щодо дітей, народжених шляхом сурогатного материнства за кордоном.

Так, правом Федеративної Республіки Німеччина, громадянкою якої є заявниця (мати дитини) ОСОБА_1 , сурогатне материнство заборонене, і в якості матері відповідно до параграфу 1591 Цивільного кодексу ФРН визнається лише жінка, яка народила дитину (сурогатна матір).

Так, Верховний федеральний суд ФРН у справі ХІІ ZB 320/17 від 20.03.2019 року, предметом розгляду у якій було питання запису матір`ю в Німеччині саме особи, яка була записана такою у свідоцтві про народження в Україні відповідно до українського права, зробив такий висновок: «Запис в українському реєстрі про народження, а також видане на його підставі свідоцтво про народження, не є рішенням, яке може бути визнаним в розумінні частини 1 параграфу 108 Закону про провадження у справах сім`ї та з питань добровільної підсудності». Відповідно до ч. 1 параграфу 108 («Визнання іноземних рішень») Закону ФРН «Про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності» за винятком рішень у справах про шлюб, рішення, прийняті за кордоном визнаються без особливого провадження. Таким чином, відповідно до законодавства ФРН, для оформлення батьківських прав заявників щодо їх дитини з урахуванням забезпечення як найкращих інтересів дитини, необхідно рішення компетентного суду України, яке б встановлювало юридичний факт батьківства заявників щодо їх дитини.

Рішення суду України про встановлення юридичного факту батьківства заявників щодо їх дитини є єдиним документом, який необхідний для оформлення батьківських прав на території ФРН, тому, у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, встановлення цього факту іншими засобами є неможливим з огляду на вищевказане джерела права. Наявність такого рішення забезпечуватиме права заявників та дитини, зокрема матеріального забезпечення та піклування, а також права на повагу до сімейного життя, передбаченого статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому, дана заява подана з метою охорони прав подружжя та дитини на повагу до приватного та сімейного життя, а також, з метою створення умов для здійснення подружжям особистих немайнових прав щодо дитини в країні їх громадянства та постійного проживання Правом Федеративної Республіки Німеччина, громадянкою якої є заявниця (мати дитини) ОСОБА_11 , призвище при народжені ОСОБА_5 , а також, батько дитини ( ОСОБА_14 ), сурогатне материнство заборонене, та в якості матері, відповідно до параграфу 1591 Цивільного кодексу ФРН, визнається лише жінка, яка народила дитину (сурогатна матір).

Відповідно до норм права ФРН громадянка ФРН (генетична матір) не може вважатись законною матір`ю дитини, матір`ю може бути лише жінка, зокрема, сурогатна мати, яка народила дитину. Хоча материнство після народження сурогатною матір`ю відхиляється від німецького положення про материнство згідно законодавства ФРН, таке материнство допустиме при наявності позитивного рішення іноземного (у даному випадку українського) суду з цього питання. Визнання іноземним (у даному випадку українським) судом батьківства громадян ФРН, які бажають стати батьками, має принципове значення для охорони інтересів дитини. Без такого рішення батьківські права особи, зокрема, яка бажає стати матір`ю, не будуть визнані у ФРН.

Таким чином, здійснений в Україні актовий запис про батьків в реєстрі актів цивільного стану громадян та видане на цій підставі свідоцтво про народження дитини не визнається в Німеччині як рішення (акт) компетентного органу України, зокрема, не визнається і свідоцтво про народження, в якому матір`ю народженого в Україні (шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій - методом сурогатного материнства) ОСОБА_6 записана ОСОБА_1 , а батьком ОСОБА_2 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.08.2024 року заява прийнята до розгляду та відкрите окреме провадження у справі.

15 серпня 2024 року надійшли додаткові пояснення від представника заінтересованої особи ОСОБА_15 адвоката Гофельд Г.С., останній підтримав заяву дружини та просив її задовольнити, справу розглянути без участі.

22 серпня 2024 року на електронну адресу суду надійшла заява представника Третього відділу ДРАЦС у м. Харкові, відповідно до якої просили розглядати справу без участі. Повідомили, що по обліковим даним Відділу виявлено актовий запис про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 №106 від 19.01.2022, де матірю значиться ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В судовое засіданні учасники справи не з`явились, від представника заявника адвоката Колєснікової О.М. надійшла заява про розгляд справи без участі заявника та її представника, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для реалізації своїх прав.

Згідно із ст. 496 ЦПК України іноземці та інші іноземні особи, мають право звертатись до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересі. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та Законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу положень ч. 2 ст. 123 Сімейного кодексу України у разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 , виданого м. Кельн ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 02.07.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.13-15).

08 квітня 2021 року подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_13 укладено договір про виношування вагітності, предметом якого є виношування ОСОБА_16 вагітності, що настала в результаті переносу у порожнину її матки ембріона людини, зачатого подружжям ОСОБА_11 в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, а також народження генетично чужої їй дитини для її подальшого передання на виховання біологічним батькам (а.с. 16-21).

Згідно довідки про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом №12 від 17.01.2022 року, виданою Центром репродукції дюдини клініка професора ОСОБА_9 діагноз ОСОБА_11 , прізвище при народженні ОСОБА_5 « ОСОБА_17 , трубний чинни, обтяжений соматичний анамнез. Злукова хвороба черевної порожнини», у зв`язку з неможливістю виношування вагітності було проведено програму ДРТ в період з 09.04.2021 року по 03.06.2021 рік з перенесенням ембріона у порожнину матки сурогатної матері ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . У лікувальний програмі ДРТ використано яйцеклітина донора ооцитів та сперматозоїди чоловіка ОСОБА_2 . Перенесення ембріона у поржнину матки сурогатної матері відбулось 13.05.2021, факт вагітності встановлено 24.05.2021 року, має місце генетична спорідненість батька з плодом (а.с.25).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 28.02.2024 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 12 січня 2022 року народилась ОСОБА_6 , батьками якої зазначені: ОСОБА_2 громадян ФРН та ОСОБА_1 , громадянка ФНР, про що 19.01.2022 року складено відповідний актовий запис №106. Місцем народження дитини зазначено м. Харків, Україна (а.с. 22).

Згідно з витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №7 від 08.03.2024 року, ОСОБА_6 , жіночої статі, народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Україна, Харківська область, м. Харків, в КНП «Міський клінічний пологовий будинок №6» Харківської міської ради. В графі - відомості про батька зазначено: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин Федеративної Республіки Німеччина. В графі - відомості про матір зазначено: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка Федеративної Республіки Німеччина. Реєстрація народження проведена відповідно до ст.133 Сімейного кодексу України.

В розділі - відомості про відмітки зроблені в актовому записі: Графи № 7, 9 актового запису не заповнені у зв`язку з відсутністю даних в електронному медичному висновку про народження, Згідно заяви про державну реєстрацію народження дитині присвоєно ім`я " ОСОБА_19 ", згідно Національних традицій батьків по батькові дитині не присвоюється, По батькові та місце проживання батьків паспортами не підтверджено. Матір`ю дитини, яка ідентифікована електронною системою охорони здоров`я за даними заяви про згоду на запис подружжя батьками дитини є громадянка ОСОБА_10 , яка надає заяву на запис подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьками дитини, що народилась в результаті переносу ембріона, походженого від подружжя, методом екстрокорпорального заплідення. Заява завірена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір В.В., зареєстрована в реєстрі за № 118 від 19.01.2022 року. Надано довідку про генетичну спорідненість батьків з плодом № 12 від 17.01.2022 року, видану Товариством з обмеженою відповідальністю "Сана-Мед" Центру репродукції людини "Клініка професора ОСОБА_9 ";Актовий запис складений в присутності перекладача ОСОБА_20 (а.с. 23 - 26).

Судом встановлено, що правом Федеративної Республіки Німеччина, громадянкою якої є заявниця (мати дитини) ОСОБА_1 , сурогатне материнство заборонене, і в якості матері відповідно до параграфу 1591 Цивільного кодексу ФРН визнається лише жінка, яка народила дитину (сурогатна матір).

Відповідно до ч.1 ст. § 108 Закону ФРН «Про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності» за винятком рішень у справах про шлюб, рішення, прийняті за кордоном, визнаються без особливого провадження.

Верховний суд Німеччини у справі XII ZB 320/17 від 20.03.2019 р., предметом розгляду було питання запису матір`ю в Німеччині саме особи, яка була вже записана такою у свідоцтві про народження в Україні відповідно до українського права, зробив такий висновок: «Запис в українському реєстрі про народження, а також видане на його підставі свідоцтво про народження, не є рішенням, яке може бути визнаним в розумінні ч. 1 § 108 Закону про провадження у справах сім`ї та з питань добровільної підсудності».

Тобто невизнання факту реєстрації матір`ю дитини в Україні Верховним судом ФРН обґрунтовується тим, що така реєстрація підтверджується не рішенням суду, а рішенням українського органу реєстрації актів цивільного стану, яке не відповідає змісту ч. 1 § 108 Закону «Про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності».

Вказані вище норми права Німеччини та висновок з рішення Верховного суду ФРН були отримані з офіційних джерел, а саме сайтів міністерства Юстиції і захисту споживачів ФРН та реєстру рішень Федерального Верховного суду ФРН, які є доступними джерелами права, український переклад яких посвідчений у встановленому законом порядку.

Таким чином, наданими документами підтверджується, що зроблений в Україні актовий запис про матір та батька в реєстрі актів цивільного стану громадян, та видане на цій підставі свідоцтво про народження дитини не визнається в Німеччині як рішення компетентного органу України.

Отже, здійснений в Україні актовий запис про батьків в реєстрі актів цивільного стану громадян, та видане на цій підставі свідоцтво про народження дитини не визнається в Німеччині як рішення (акт) компетентного органу України, зокрема не визнається і свідоцтво про народження, в якому матір`ю народженого в Україні записана ОСОБА_1 .

Згідно змісту висновку, викладеного у рішенні Верховного суду ФРН XII ZB 320/17 від 20.03.2019 р., таке невизнання свідоцтва про народження може бути усунено шляхом встановлення факту родинних відносин в суді України за місцем народження дитини з винесенням відповідного судового рішення.

Згідно ч. 3. ст. 8 Закону України «Про міжнародне приватне право» особи, які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм.

В силу приписів статті 4 вказаного Закону право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Статтею 65 цього Закону передбачено, що встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження.

Відповідно до ст.16 цього Закону особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Відповідно до ст. 123 Сімейного Кодексу України, у разі народження дружиною дитини, зачатої в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, здійснених за письмовою згодою її чоловіка, він записується батьком дитини. У разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям (чоловіком та жінкою) в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя. Подружжя визнається батьками дитини, народженої дружиною після перенесення в її організм ембріона людини, зачатого її чоловіком та іншою жінкою в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій.

Згідно п. 11 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5, у разі народження дитини жінкою, якій в організм було перенесено ембріон людини, зачатий подружжям у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, державна реєстрація народження проводиться за заявою подружжя, яке дало згоду на таке перенесення.

У цьому разі одночасно з документом, що підтверджує факт народження дитини цією жінкою, подається заява про її згоду на запис подружжя батьками дитини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідченою, а також довідка про генетичну спорідненість батьків /матері чи батька/ з плодом. При цьому в графі "Для відміток" актового запису про народження робиться один з таких записів: "Матір`ю дитини, яка ідентифікована електронною системою охорони здоров`я за даними заяви про згоду на запис подружжя батьками дитини, є громадянка (прізвище, власне ім`я, по батькові)" або " Матір`ю дитини згідно з медичним свідоцтвом про народження є громадянка (прізвище, власне ім`я, по батькові)", а також зазначаються найменування закладу (установи), що видав(ла) довідку, дата її видачі та номер, дані нотаріуса (прізвище та ініціали, нотаріальний округ чи державна нотаріальна контора), дата та за яким реєстровим номером засвідчено справжність підпису жінки на заяві про її згоду на запис подружжя батьками дитини.

У рішеннях від 26 червня 2014 року у справі «Меннессон проти Франції» скарга №65192/11 та у справі «Лабассе проти Франції» скарга №65941/11, Європейський суд з прав людини зазначив, що кожна країна має право заборонити сурогатне материнство на її території. Однак Суд також визначив, що заборона сурогатного материнства не може впливати на дітей, народжених у такий спосіб за кордоном. У цьому контексті Суд висловив позицію, що країни, де сурогатне материнство заборонене, повинні визнати родинний зв`язок між дітьми, народженими від сурогатної матері за кордоном, та їхніми біологічними батьками, інакше буде мати місце порушення прав дітей на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку із викладеним, для необхідності захисту інтересів дитини та її матері, суд вважає за необхідне задовольнити заяву і встановити факт, що громадянка Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_11 , прізвище при народженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю дитини жіночої статі ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Харків Україна шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заяву про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити.

Судові витрати залишити за заявником.

З огляду на наведене, та керуючись ст.ст. 76-81, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 315-319, 354, 355 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що громадянка Федеративної Республіки ОСОБА_21 , прізвище при народженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю дитини жіночої статі ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Харків, Україна шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування учасників справи:

Заявник: Крузе, прізвище при народженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт С748VН20R, адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: м. Харків, Гімназійна набережна, буд. 26, .

Повний текст рішення складено 03.09.2024 року.

Суддя С.О. Рубіжний