Номер провадження 2/725/1223/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі: головуючого судді Войтуна О.Б., при секретарі Сумарюк М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитними договорами.

В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №06226-07/2022 від 13.07.2022 року.

В подальшому 29.06.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (ТОВ "ФК "ЄАПБ") укладено Договір факторингу №29062023 у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому Право вимоги в тому числі і до відповідача.

Крім того 26.06.2019 року відповідач подав до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заяву № від 26.06.2019 року на отримання кредиту .

16.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та позивачем укладено договір відступлення прав вимоги №20201216 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому Право вимоги в тому числі і до відповідача.

Всупереч умов Кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК"ЄАПБ", ні на рахунки попередніх кредиторів.

Внаслідок не належного виконання взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором №06226-07/2022 від 13.07.2022 року в розмірі 26 559, 66 грн., з яких: 6 905 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 654,66 грн. сума заборгованості за відсотками. За кредитним договором № від 26.06.2019 року в розмірі 7 553,73 грн., з яких: 2 592 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,38 грн. сума заборгованості за річними відсотками; 3 665,35 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками; 1 296 грн. сума заборгованості за пенею.

На підставі викладеного, просив суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати.

Відповідачем надано відзив на позов згідно якого заперечував щодо позовних вимог зазначаючи, що згідно наданої позивачем копії договору №06226-07/2022 від 13.07.2022 року у ньому зазначені різні відсоткові ставки натомість не надано доказів, відповідно до якої відсоткової ставки були нараховані проценти, а також детального розрахунку нарахування відсотків. Крім того у договорі відсутня вказівка на банківський рахунок позичальника, як і не надано доказів отримання відповідачем коштів у розмірі 12 000 грн.. Також звертав увагу, що згідно Договору строку кредитування становить 25 днів, а отже нарахування відсотків після закінчення строку договору є неприйнятним. Щодо договору № від 26.06.2019 року зазначив, що позивачем не надано детального розрахунку за періодами нарахування відсотків. Також не надано доказів отримання відповідачем коштів за даним договором.

Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником позивача надано відповідь на відзив згідно якого зазначив, що ТОВ «ФК«ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів на отримання та повернення кредитних коштів за укладеними з первісними кредиторами кредитними договорами. Зауважив, що відповідно до умов кожного з укладених договорів кошти надавалися позивальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану позичальником. Отже відповідач як власник карткового рахунку на який було перераховано кредитні кошти може самостійно отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Вважає, що відповідач заперечуючи проти перерахування кредитних коштів не позбавлений можливості надати відповідні банківські документи.

Також зазначав, що позивачем не було здійснено жодних нарахувань, а наведена заборгованість була нарахована первісними кредиторами.

Представником позивача подано до суду клопотання про витребування доказів від АТ «УКРСИББАНК» щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_1 та виписки по рахунку.

Представником відповідача подано заперечення на подане клопотання, яке обґрунтовувала тим, що позивачем порушено порядок судового розгляду оскільки в порядку спрощеного позовного провадження всі докази повинні були подані до першого судового засідання. Оскільки 19.03.2024 року було розпочато судовий розгляд по справі вважає, що задоволення клопотання є фактично порушенням принципу змагальності сторін. Просила відмовити у задоволенні клопотання та винести рішення по справі.

Учасники процесу в судове засідання не прибули.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Щодо поданого представником клопотання про витребування доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Отже станом на дату отримання відзиву на позов позивачу було відомо про заперечення відповідачем факту отримання грошових коштів за кредитними договорами.

Разом з тим подаючи відповідь на відзив позивач не скористався своїм правом на звернення до суду із клопотанням про витребування доказів до початку судового розгляду по суті.

Враховуючи, що позивачем пропущено строк визначений ст. 84 ЦПК України, суд вважає, що клопотання про витребування доказів слід залишити без задоволення, оскільки позивачем у поданому клопотанні не обґрунтовано неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Частиною першою статті 15 зазначеного кодексу встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В даній справі позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права, а саме стягнення заборгованості за кредитним договорами.

Отже, позивач, виконуючи обов`язок, передбачений ч. 1 ст. 81 ЦПК України, повинен довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог, зокрема повинен довести, що між первісними кредиторами та відповідачем були укладені відповідні договори, за цими договорами у кредиторів існувало право вимоги до ОСОБА_1 , та факт передання права вимоги позивачу.

На підтвердження заявлених вимог позивач зазначив, що 13.07.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №06226-07/2022, який був підписаний за допомогою електронного підпису одно разом ідентифікатором (п.1.13 Договору) відповідно до умов якого отримав кредит у розмірі 12 000 грн. на строк 25 днів тобто до 06.08.2022 року (а.с.7-11).

29.06.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (ТОВ "ФК "ЄАПБ") укладено Договір факторингу №29062023 у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому Право вимоги в тому числі і до відповідача (а.с.12-16).

Також 26.06.2019 року відповідач подав до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заяву № від 26.06.2019 року на отримання кредиту та отримав кредит в розмірі 2 592 грн. на строк 30 днів (а.с.22-33).

16.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та позивачем укладено договір відступлення прав вимоги №20201216 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому Право вимоги в тому числі і до відповідача (а.с.34-36).

Згідно розрахунків заборгованості відповідачу нараховано заборгованість:

За кредитним договором №06226-07/2022 від 13.07.2022 року в розмірі 26 559, 66 грн., з яких: 6 905 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 654,66 грн. сума заборгованості за відсотками.

За кредитним договором (заявою) № від 26.06.2019 року в розмірі 7 553,73 грн., з яких: 2 592 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,38 грн. сума заборгованості за річними відсотками; 3 665,35 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками; 1 296 грн. сума заборгованості за пенею.

Відповідно до абз.2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно поданого позову кредитні договори були підписані відповідачем електронним підписом одноразового ідентифікатора.

Разом з тим доказів, що дійсно відповідачем були вчиненні дії щодо підпису зазначених договорів електронним підписом одноразового ідентифікатора суду не надано (реєстрації на вед сайті кредитора, заповнення форм, бланків тощо, одержання смс повідомлень, логіну та паролю для реєстрації/входу в особистий кабінет).

Також суду не надано доказів що ОСОБА_1 було перераховано, тобто отримано передбачені договорами суми кредитних коштів.

Більш того кредитний договір №06226-07/2022 від 13.07.2022 року взагалі не містить реквізитів за якими ОСОБА_1 мав отримати кредитні кошти.

Як вже зазначено до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1, глави 71 ЦК України (ч. 2 ст. 1054).

Так відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В огляду на наведене, а також заперечення відповідачем отримання кредитних коштів, за відсутності доказів зворотного, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог, як наслідок у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.11, 15-16, 1046, 1054, ЦК України, ст.ст.4-6,76-81,95, 247,258-259,263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитними договорами.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун