Справа № 545/6549/22
Провадження № 2/545/129/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Потетій А.Г.,

за участю секретаря Мамишевої А.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, про визначення місця проживання дитини, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки і піклування - Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мають спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, (актовий запис за № 158) 08.01.2017. Шлюб між сторонами розірвано 08.04.2021 року рішенням Полтавського районного суду Полтавської області Справа № 545/342/22. Від ОСОБА_4 вона проживає з батьком. 02.02.2021 року ОСОБА_1 був вимушений звернутися до Октябрського районного суду м. Полтави з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Відповідачки аліментів на утримання доньки (Судовий наказ Октябрського районного суду м. Полтави від 02.02.2021 Справа № 554/785/21). За час виконання виконавчого провадження з 02.02.2021 по 01.12.2022 року загальна сума заборгованості аліментів на утримання доньки становить 74501, 75 грн. На даний час донькою повністю опікується батько. Мати дитини практично не цікавиться її долею, не бере участі у її вихованні та забезпеченні, не опікується нею, зловживає алкогольними напоями. Байдуже ставлення матері до дитини неодноразово ставало причиною сварок між нами, наслідком яких стало фактичне руйнування шлюбних відносин. Батьком створено належні умови проживання та виховання дитини, позивач належним чином піклується про доньку, забезпечує її матеріально та займається її вихованням, тому найкращим місцем проживання для дитини буде саме проживання з батьком. Зважаючи на фактичні обставини даної справи доцільним і справедливим є визначення місця проживання дитини саме з батьком.

Також до суду звернулася ОСОБА_2 з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просила визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 одружилися 29.07.2016. В шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_5 . У грудні 2020 року після сварки чоловік сказав, щоб ОСОБА_2 залишила його квартиру та виштовхнув її на двір. Оскільки в квартирі колишнього чоловіка ОСОБА_2 не була зареєстрована і не мала права власності на його житло - їй довелося піти. Найти спільну мову та примиритися сторонам не вдалося. Як стало згодом відомо ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ініціював розірвання шлюбу в судовому порядку. Так, заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2021 (справа № 545/342/21) шлюб було розірвано. З того часу ОСОБА_1 усіляко чинить ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні та вихованні спільної дитини. З грудня 2020 року ОСОБА_2 приходить до помешкання колишнього чоловіка для побачення та спілкування з донькою, але до квартири він її не пускає, з донькою бачитися забороняє, фактично приховуючи її від неї. Він навіть перестав водити Віолетту до дитячого садочку, який вона відвідувала від початку, щоб ОСОБА_2 не мала змоги бачити її там. Неодноразові виклики поліції та дільничного жодних результатів не дають. У зв`язку з цим ОСОБА_2 була змушена звертатися до служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради для визначення порядку її участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_5 . Так, рішенням Шевченківського райвиконкому від 24.06.2021 № 173 визначено порядок її участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , 2017 року народження, а саме: за попередньою домовленістю з батьком дитини спілкуватися з донькою кожні перші та треті вихідні місяця з 09-00 суботи до 19-00 неділі та щоп`ятниці з 17-00 до 20-00 з правом перебування за місцем проживання матері, відвідування дитячих розважальних закладів, прогулянок по місту, враховуючи епідеміологічну ситуацію, не порушуючи режиму дитини, турбуючись про стан її здоров`я. Але починаючи з моменту постановления вказаного рішення стан речей не змінився - її колишній чоловік усіляко перешкоджає та робить неможливими зустрічі ОСОБА_2 з дочкою. Досягти порозуміння щодо дотримання встановленого порядку участі у вихованні не вдається. Провокуються скандали. У встановлені дні у нього з`являються свої плани та/або він з Віолеттою кудись їдуть. Повідомлення ОСОБА_2 з цього приводу ОСОБА_6 ігноруються. А тому ОСОБА_2 залишається лише сподіватися, що з Віолеттою все гаразд, а її колишній чоловік хоча б не налаштовує доньку проти неї та належно піклується про неї. Вказаний стан речей свідчить про порушення прав дитини на спілкування з рідною мамою, адже попри розлучення з чоловіком ОСОБА_2 прагне забезпечувати та гідно виховувати Віолетту, приділяти їй увагу та турботу, забезпечувати її фізичний та духовний розвиток, дбати, захищати та оберігати у цей і без того не легкий час. Істотні обставини, які мають значення та вказують на неможливість задоволення первісного позову гр. ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з ним. Так, гр. ОСОБА_1 за родом своєї діяльності є водієм вантажівки (далекобійником), часто відсутній вдома через рейси. З ким в цей час залишається дитина - не відомо. Крім того гр. ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та під час війни з російською федерацією може бути в будь-який час призваний на військову службу. А за таких обставин дитина залишиться без батьківського піклування. Наголошує на відсутність зі сторони Позивача будь-яких доказів створення ним належних умов для проживання та виховання дитини. Натомість з наявної інформації разом з ОСОБА_1 проживає співмешканка та її син, який набагато старший за Віолетту. Тобто має місце спільне проживання різностатевих дітей від різних батьків, що є неприпустимим. Посилання позивача на зловживання ОСОБА_2 алкогольними напоями та про байдуже ставлення до доньки - не відповідає дійсності та є наклепом. Як зазначала ОСОБА_2 її колишній чоловік умисно своїми діями вчиняє систематичні порушення прав малолітньої доньки ОСОБА_5 та прав ОСОБА_2 , як мами на спілкування й виховання своєї дитини. Вказані порушення зумовлені поведінкою та діями її колишнього чоловіка (батька дитини) - ОСОБА_1 , який усіляко чинить ОСОБА_2 перешкоди для зустрічей з донькою, можливістю дбати про неї, піклуватися та забезпечувати матеріально. За повідомленням Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області такі дії позивача мають ознаки адміністративного правопорушення, а відповідні матеріали скеровані для складання на нього адміністративного протоколу. В підтвердження доцільності визначення місця проживання дитини з ОСОБА_2 є лист Полтавського міського центру соціальних служб щодо спроможності виконувати батьківські обов`язки з виховання малолітньої дитини. ОСОБА_2 зазначає, що має постійну роботу, здатна забезпечувати себе та свою доньку, має окреме житло.

ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву ОСОБА_1 в якому зазначила, що заперечує проти заявлених позовних вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Шерстюк А.О. первісний позов підтримала, просила його задовольнити, в задоволенні зустрічного позову прохала відмовити врахувавши також те, що ОСОБА_7 ухиляється від своїх обов`язків як мати не сплачуючи тривалий час аліменти за рішенням суду.

ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити, в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 просив відмовити. Звернув увагу на те, що під час спільного проживання з ОСОБА_2 остання в один із днів повідомила, що піде від нього і її не було декілька днів потім повернулась і через декілька днів влаштуваши сварку пішла і більше в сім`ю не поверталась.

Представники відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвокати Ткаченко А.В. та ОСОБА_8 первісні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, зустрічні позовні вимоги підтримали та прохали суд їх задовольнити звернувши увагу на свідчення свідків в судовому засіданні та висновок служби в справах дітей, які визнали за доцільне проживання доньки з матір`ю..

ОСОБА_2 . первісні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, зустрічні позовні вимоги підтримала та прохала суд їх задовольнити. Вказала , що як вони з ОСОБА_9 проживали разом то були періоди , що або він або вона не працювали. Одного разу їй надоїло. Що він не працює і вона почала казати , що піде від нього з метою щоб він влаштувався на роботу . Постійно в очах доньки її принижував а коли повідомила, що йде від нього то він влаштував бійку і вона втекла повернувшись згодом з поліцейськими. Вказала, що перешкоджає побаченням з дитиною і дійсно вона має близько сто тисяч гривень боргу перед ОСОБА_9 по несплаті аліментів.

Представник третьої особи до суду не з`явилася, надала заяву згідно якої розгляд справи прохала провести зі їх відсутність, при розгляді справи по суті покладалася на розсуд суду. Будучи присутньою на попередніх судових засіданнях підтримала висновок зроблений щодо доцільності проживання доньки з матір`ю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представників сторін, свідків, дослідивши матеріал справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб від якого останні мають спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Шлюб між сторонами розірвано 08.04.2021 року рішенням Полтавського районного суду Полтавської області Справа № 545/342/22.

Наказом Октябрського районного суду м. Полтави з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. За час виконання виконавчого провадження з 02.02.2021 по 01.12.2022 року загальна сума заборгованості аліментів на утримання доньки становить 74501, 75 грн.

Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради від 24.06.2021 року за № 173 визначено порядок участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , 2017 року народження, а саме: за попередньою домовленістю з батьком дитини спілкуватися з донькою кожні перші та треті вихідні місяця з 09-00 год. суботи до 19-00 год. неділі, та щоп`ятниці з 17-00 год. до 20-00 год. з правом перебування за місцем проживання матері, відвідування дитячих розважальних закладів, прогулянок по місту, враховуючи епідеміологічну ситуацію, не порушуючи режиму дитини, турбуючись про стан її здоров`я.

В межах вказаного рішення ОСОБА_2 , заздалегідь повідомляючи ОСОБА_3 , неодноразово намагалася побачитися з донькою, проте ОСОБА_3 перешкоджав таким діям.

Підтвердженням цьому є листування в телефонному режимі сторін з приводу таких побачень за період 2021-2023 рік, де кожного разу ОСОБА_1 знаходив підставу відмовити у побаченні матері з дитиною.

Підтвердженням таких доводів є звернення ОСОБА_2 до служби в справах дітей та правоохоронних органів, що підтверджується наступним: заява ОСОБА_2 до служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради від 20.04.2021 року щодо встановлення графіку побачень з дитиною; талон-повідомлення єдиного обліку № 28345 від 19.12.2022 року, що 19.12.2022 року о 14-36 год. зареєстрована заява в РУ про факт перешкоджання ОСОБА_1 . спілкуванню з дитиною ОСОБА_2 ; лист Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 6470/115/101/01-2021 від 04.08.2021 року, в якому зафіксовано факти перешкоджання ОСОБА_1 зустрічам ОСОБА_2 з донькою; лист Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 2 50/115/101/01- 2023 від 11.01.2023 року, в якому зафіксовано факти перешкоджання ОСОБА_1 зустрічам ОСОБА_2 з донькою. Також зазначено, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.5 ст.184 КУпАП; лист Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 9501/115/101/01-2022 від 30.12.2022 року, в якому зафіксовано факти перешкоджання ОСОБА_1 зустрічам ОСОБА_2 з донькою. Також зазначено, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.5 ст.184 КУпАП; лист ГУНП в Полтавській області № К-326 від 05.01.2023 року щодо розгляду звернень ОСОБА_2 від 23.07.2021 р., 28.07.2021 р., 30.07.2021 р., 31.12.2021 р. щодо фактів перешкоджання ОСОБА_3 зустрічам ОСОБА_2 з донькою; лист Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 8781/115/101/01-2023 від 03.02.2023 року щодо розгляду звернення ОСОБА_2 від 21.01.2023 р.,. в якому зафіксовано факти перешкоджання ОСОБА_1 зустрічам ОСОБА_2 з донькою. Також зазначено, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.5 ст.184 КУпАП; лист Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 1043/115/101/01- 2023 від 10.02.2023 року щодо розгляду звернення ОСОБА_2 від 03.02.2023 р., в якому зафіксовано факти перешкоджання ОСОБА_1 зустрічам ОСОБА_2 з донькою. Також зазначено, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.5 ст.184 КУпАП; лист Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 1365/115/101/01- 2023 від 21.02.2023 року щодо розгляду звернення ОСОБА_2 від 03.02.2023 р., в якому зафіксовано факти перешкоджання ОСОБА_1 зустрічам ОСОБА_2 з донькою. Також зазначено, що такі матеріали передані до органів опіки та піклування Шевченківської районної у м. Полтаві ради щодо вирішення питання щодо складення адміністративного протоколу за ч.5 ст.184 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показала, що вона проживає останні три з половиною роки по сусідству з ОСОБА_11 в них спільний двір. Повідомила, що ОСОБА_2 приходила до нього та коли нікого не було вдома стукала у ворота . В дворі гавкала соба і ОСОБА_2 викликала поліцію. Також остання була кричала н дітей свідка у зв`язку з чим вона зверталась до поліції. Також їй особисто ОСОБА_5 повідомляла, що не хоче зустрічатись з мамою. Їй відомо, що спільно з ОСОБА_6 проживає мати ОСОБА_2 та піклується про Віолету доглядає за нею коли ОСОБА_6 на роботі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показала, що вона є донькою ОСОБА_2 . Повідомила, що в неї не дуже гарні відносини з матір`ю і через те вона з нею не спілкується. У ОСОБА_1 проживає ОСОБА_5 і у них гарні відносини як батька та доньки. Їй це відомо особисто оскільки вона постійно спілкується як з ОСОБА_5 так і з ОСОБА_9 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показала, що вона є матір`ю ОСОБА_2 . Показала , що після того як ОСОБА_11 та ОСОБА_14 одружилися та народилась ОСОБА_5 то десь близько одного року жили разом і ОСОБА_15 її донька жила з ними також. Але із за конфліктів між ОСОБА_15 та її матір`ю- ОСОБА_16 не витримала та поїхала жити до неї свідка. Після того як через деякий час ОСОБА_11 та ОСОБА_14 посварились та остання пішла від нього а ОСОБА_5 залишилась проживати з ОСОБА_6 . Коли в кінці 2023 року померла мати ОСОБА_6 то останній попрохав її переїхати до них жити, що вона і зробила в листопаді 2023 року. Зазначила, що у ОСОБА_6 з ОСОБА_5 гарні відносини як батька і доньки а ОСОБА_17 бачити не хоче. Ніні вона не дзвонила для того, щоб якось їх примирити оскільки хоче щоб вони особисто примирились. Пояснила , що коли ОСОБА_6 на роботі то вона постійно доглядає за ОСОБА_5 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_11 . Охарактерезувала ОСОБА_2 з негативної сторони , як таку , що влаштовувала конфлікти в сім`ї, неодноразово кричала на Віолету та коли дитина пустувала то шльопала її рукою по сідницях. Також вказала, що були випадки коли викликали поліцію із за її агресивної поведінки оскільки як їй відомо остання вживала якісь антидепресанти. Пояснила, що коли ОСОБА_14 проживала з ОСОБА_5 то остання мала постійні алергічні проблеми зі шкірою а також мала погане харчування каша була зроблена на воді. Після того як ОСОБА_14 пішла із їх сім`ї у ОСОБА_5 наладилось здоров`я пропали алергічні хвороби і вона гарно харчується.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 показала, що вона товаришує з ОСОБА_20 оскільки спочатку її донька спільно з ОСОБА_5 ходила до дитсадка там і познайомились. Вона не була свідком конфліктів між ОСОБА_9 та ОСОБА_21 але з її слів їй відомо, що батько ОСОБА_5 перешкоджає щодо їх побачень. Охарактеризувала ОСОБА_22 як відповідальну людину та гарну матір. З ОСОБА_9 не зустрічались та не знайомі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_23 показала, що вона товаришує з ОСОБА_20 оскільки спочатку її донька спільно з ОСОБА_5 ходила до дитсадка там і познайомились. Вона не була свідком конфліктів між ОСОБА_9 та ОСОБА_21 але з її слів їй відомо, що батько ОСОБА_5 перешкоджає щодо їх побачень. Охарактеризувала ОСОБА_22 як відповідальну людину та гарну матір. З ОСОБА_9 не зустрічались та не знайомі.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини

Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до стаття 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Отже, із системного тлумачення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Статтею 18 вказаної конвенції визначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 чинив і чинить на даний час ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні з дитиною, умови рішення виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради від 24.06.2021 року за № 173 не виконує, таким чином, суд вважає встановленим факт ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради та здійснення перешкоджання ОСОБА_2 у вільному спілкуванні з дитиною в дні та години, визначені рішенням.

Згідно висновку від 13.02.2024 року №25 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування приходить до висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_2 .

При цьому у висновку зазначено, що дитина тривалий час проживає разом з батьком, забезпечена всим необхідним: облаштованим місцем для сну та відпочинку, одягом та взуттям по сезону, продуктами харчування. Між донькою та батьком встановлений міцний психолого-емоційний зв`язок.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд не пов`язаний висновками певних органів, експертів та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні заявлених у справі доказів та обставин справи. Жоден доказ, у тому числі і висновок органу опіки та піклування, не має для суду наперед встановленої сили. Отже, суд може не погодитись із даним висновком і не взяти його до уваги.

В статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частинами 1, 2 ст. 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Судом встановлено, що наразі дитина проживає з батьком ОСОБА_1 , враховуючи висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_2 та зокрема наведені у висновку обставини те, що дитина тривалий час проживає разом з батьком, забезпечена всим необхідним: облаштованим місцем для сну та відпочинку, одягом та взуттям по сезону, продуктами харчування, між донькою та батьком встановлений міцний психолого-емоційний зв`язок а також враховуючи покази всіх свідків по справі суд вважає за можливе частково прийняти висновок щодо доцільності проживання Віолети з матір`ю.

А тому з урахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, враховуючи інтереси дитини, та відсутності підстав вважати, що спілкування з дитини з батьком чи матір`ю суперечить його інтересам, суд вважає за можливе визначити місце проживання дитини по черзі у кожного з батьків, у матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , у батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , протягом двотижневих періодів, кожен з яких становить собою період тривалістю чотирнадцять календарних днів, який розпочинається о 18-00 в неділю будь-якого календарного тижня місяця, триває чотирнадцять календарних днів та закінчується о 18-00 у відповідну неділю календарного тижня місяця.

Використання спільної фізичної опіки буде спрямоване на повернення матері у життя і виховання доньки, яка потребує як материнського, так і батьківського виховання, що у їх синтезі формують основу становлення дитина, як повноцінного члена суспільства.

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що участь ОСОБА_2 у вихованні дитини та спілкуванні з нею порушує інтереси дитини, судом до уваги не приймається, оскільки будь-яких даних про те, що таке спілкування є несприятливим для розвитку дитини, порушує його права та законні інтереси не встановлено.

Отже, а ні ОСОБА_1 а ні ОСОБА_2 всупереч вимог ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України не були доведені ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень.

У той же час у відповідності до ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання. Згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє здійсненню процесуальних прав сторін, встановлених цим Кодексом.

Тобто процесуальними нормами передбачено як право на участь у дослідженні доказів, так і обов`язок із доказування обставин при невизнанні їх сторонами (ст. 60 ЦПК України).

При цьому суд безпосередньо не повинен брати участь у зборі доказового матеріалу.

Отже, суд вважає, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

За викладених обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів.

Питання щодо судових витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12,13,141,259,263-265,352 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, про визначення місця проживання дитини, та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки і піклування - Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, про визначення місця проживання дитини- задовольнити частково.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по черзі у кожного з батьків, у матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , у батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , протягом двотижневих періодів, кожен з яких становить собою період тривалістю чотирнадцять календарних днів, який розпочинається о 18-00 в неділю будь-якого календарного тижня місяця, триває чотирнадцять календарних днів та закінчується о 18-00 у відповідну неділю календарного тижня місяця.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.08.2024 року.

Суддя: А. Г. Потетій