Справа № 302/1130/24
Провадження № 2/302/350/24
Номер рядка звіту 59
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2024 селище Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря судового засідання Куруц В. І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначено, що 05 вересня 1998 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в результаті чого дружина змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». У шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10 вересня 2022 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в результаті чого дружина змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_8 ».

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.05.2024, ОСОБА_2 визнано недієздатним, та призначено ОСОБА_1 , його опікуном.

Тестем та тещою ОСОБА_1 були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

ОСОБА_9 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рідним братом ОСОБА_11 був ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який одружений не був, не мав дітей та помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після смерті ОСОБА_12 відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 (далі - Спадковий будинок).

23 червня 2022 року у межах строку, визначеного законом, ОСОБА_13 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за майном свого померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 дядька ОСОБА_12 .

ОСОБА_13 була єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, за законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 .

ОСОБА_13 , за життя не встигла оформити свої права на Спадковий будинок, оскільки після тривалої боротьби з онкологічним захворюванням, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

09 серпня 2023 року у межах строку, визначеного законом, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за майном своєї померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 дружини ОСОБА_13 .

Після смерті ОСОБА_13 відкрилася спадщина на цілу частку у праві власності на Спадковий будинок, яку у рівних частках по успадкували позивачі як спадкоємці першої черги за законом. Інші спадкоємці у померлої ОСОБА_13 відсутні.

08 серпня 2024 року ОСОБА_1 від свого імені та як законний представник від імені ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на Спадковий будинок.

Однак, приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Спадковий будинок по причині відсутності у спадковій справі та у спадкоємця правовстановлюючих документів на цей будинок та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цього будинку.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому висловлено прохання визнати за позивачами право власності на частку Спадкового будинку за кожним.

Ухвалою суду від 14.08.2024 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Представник позивачки - адвокат Рішко С. І. подав заяву з проханням розглядати справу без його участі та участі його довірительки. Висловив позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог.

Від Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника сільради ради. Висловлено позицію за якою сільська рада визнає вимоги позову.

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

Судом встановлено, що 05 вересня 1998 року виконкомом Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що було зроблено актовий запис № 7, в результаті чого дружина змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (а.с. 27).

У шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 24, 17).

10 вересня 2022 року Міжгірським відділом ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було складено відповідний актовий запис за № 129, в результаті чого дружина змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_8 » (а.с. 25).

Як свідчить довідка до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 294444 від 06.04.2023, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю першої «А» групи з дитинства, яку встановлено йому безтерміново (а.с. 18).

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.05.2024 у справі № 302/1921/23 було визнано недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , його опікуном (а.с. 20-21).

Отже, позивач ОСОБА_1 , у даному спорі діє в якості законного представника ОСОБА_2

Тестем та тещою ОСОБА_1 були ОСОБА_9 , 1933 р.н., та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , шлюб між якими було зареєстровано 18.01.1957 виконкомом Пилипецької сільради Міжгірського району Закарпатської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 2 (а.с. 37).

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 38).

Рідним братом ОСОБА_11 був ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 39).

За змістом довідки виконкому Пилипецької сільради Хустського району Закарпатської області від 10.06.2024 № 714, померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований та фактично проживав в АДРЕСА_1 . Разом із ним на день його смерті в АДРЕСА_1 , ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 40).

Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 23.06.2022 № 69283315 свідчить про те, що ОСОБА_12 на випадок смерті заповітів не залишав (а.с. 42).

Як свідчить виписка з погосподарської книги № 713, видана 10.06.2024 виконкомом Пилипецької сільради Хустського району Закарпатської області, згідно погосподарської книги померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був власником Спадкового будинку, побудованого орієнтовно у 1948 році. Свідоцтво на право власності на Спадковий будинок сільською радою не видавалося (а.с. 45).

Після смерті ОСОБА_12 відкрилася спадщина на Спадковий будинок.

23 червня 2022 року в межах визначеного законом строку, ОСОБА_13 звернулася до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. із заявою про прийняття спадщини за майном свого померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 дядька ОСОБА_12 , на підставі якої нотаріусом було зареєстровано спадкову справу за № 47/2022 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 69405003) (а.с. 43).

Як вбачається з довідки приватного нотаріуса Дунаєва Ю. М. від 12.08.2024 № 162/01-30, ОСОБА_13 була єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, за законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 (а.с. 44).

Як зазначено в позовній заяві, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за життя не встигла оформити свої права на Спадковий будинок, оскільки після тривалої боротьби з онкологічним захворюванням, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 28).

За змістом довідки виконкому Пилипецької сільради Хустського району Закарпатської області від 10.06.2024 № 715, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , була зареєстрована та фактично проживала в АДРЕСА_1 . Разом із нею на день її смерті в АДРЕСА_2 проживали та були зареєстровані:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , - чоловік померлої;

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - донька померлої;

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - син померлої (а.с. 29).

Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру від 09.08.2023 № 73512162 та № 73512196 свідчать про те, що ОСОБА_13 на випадок смерті заповітів не залишала, спадкові справи до її майна не заводилися, свідоцтва про право на спадщину - не видавалися (а.с. 30, 31).

09 серпня 2023 року в межах визначеного законом строку, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю. М. із заявою про прийняття спадщини за майном своєї померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 дружини ОСОБА_13 , на підставі якої нотаріусом було зареєстровано спадкову справу за № 56/2023 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 71061971) (а.с. 32).

Цього ж дня приватним нотаріусом Дунаєвим Ю. М. було зареєстровано вхідну заяву ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчену 15.06.2023 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Клімчук А. В., зареєстровану за № 638, згідно якої заявниця відмовилася від прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_13 . Дана заява ОСОБА_15 не відкликалася (а.с. 38).

Після смерті ОСОБА_13 відкрилася спадщина на цілу частку у праві власності на Спадковий будинок, яку у рівних частках по успадкували позивачі як спадкоємці першої черги за законом. Інші спадкоємці у померлої ОСОБА_13 відсутні.

08 серпня 2024 року ОСОБА_1 від свого імені та як законний представник від імені ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Хустського РНО Закарпатської області Дунаєва Ю. М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на Спадковий будинок.

Як було встановлено нотаріусом, позивачі прийняли спадщину за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_13 як спадкоємці першої черги за законом, зокрема, ОСОБА_1 шляхом подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а ОСОБА_2 шляхом постійного спільного проживання разом із спадкодавцем на день її смерті. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини, окрім ОСОБА_6 , у встановлений законом строк не звертався.

Однак, постановою від 08.08.2024 № 157/02-31 приватний нотаріус Дунаєв Ю. М., з посиланням на норми Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Спадковий будинок по причині відсутності у спадковій справі та у спадкоємця правовстановлюючих документів на цей будинок та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цього будинку. При цьому нотаріус підтвердив, що ОСОБА_13 прийняла спадщину за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 шляхом подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк як спадкоємець п`ятої черги спадкування за законом (а.с. 35).

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (статті 317 ЦК України).

Частиною першою та другою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як встановлено статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному захист прав власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у частині 5 статті 11 ЦК України, лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України).

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на Спадковий будинок, позивачі позбавлені можливості оформити свої майнові та спадкові права в позасудовому порядку, а тому змушені звертатися до суду за захистом, обираючи передбачений пунктом першим частини 2 статті 16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді - визнання права.

Як свідчить виписка з погосподарської книги № 713, видана 10.06.2024 виконкомом Пилипецької сільради Хустського району Закарпатської області, згідно погосподарської книги померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був власником Спадкового будинку, побудованого орієнтовно у 1948 році. Свідоцтво на право власності на Спадковий будинок сільською радою не видавалося (а.с. 45).

Довідкою КП «Міжгірське БТІ» Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 18.06.2024 № 113 підтверджується, що станом на 31.12.2012 право власності на Спадковий будинок не зареєстровано (а.с. 50).

Згідно Технічного паспорта на будинок садибного типу, виданого 16.07.2024 ФОП ОСОБА_16 , Спадковий будинок був побудований у 1948 році та має загальну площу 60,50 м2 (а.с. 46-49).

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, визнання позову відповідачем, те, що прийняттям спадщини позивачами права інших осіб не порушуються, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявлені в позовній заяві.

Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету підлягають поверненню 1304,33 грн, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого ним при поданні позовної заяви (2608,67 х 0,5 = 1304,33).

Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на (одну другу) частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на (одну другу) частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Міжгірському районі Закарпатської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі даного позову на підставі платіжної інструкції № 0.0..1 від 12.08.2024, що становить 1304,33 грн (одна тисяча триста чотири гривні 33 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 26 серпня 2024 року.

Суддя Пухальський С. В.