ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 756/1538/14-ц

провадження № 61-10157св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Гудими Д. А., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач)

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2024 року у складі судді Майбоженко А. М. та постанову Київського апеляційного суду від 20 червня 2024 року у складі колегії суддів: Кафідової О. В., Оніщука М. І., Шебуєвої В. А.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржники: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо- поліграфічне підприємство «Оберіг»

негайно після закінчення попереднього судового засідання, ухвалив постанову про наступне:

І. Короткий зміст заяви

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (далі - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт») звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

2. Заява обґрунтована тим, що:

- рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 березня 2014 року стягнено солідарно з ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-поліграфічне підприємство «Оберіг» (далі - ТОВ «ВПП «Оберіг») на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») заборгованість за договором про надання споживчого кредиту;

- 19 квітня 2023 року між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено договір факторингу, згідно з яким останній набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

3. Враховуючи викладене, заявник просив замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2024 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 червня 2024 року, заяву ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» задоволено частково та замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».

5. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, частково задовольняючи заяву, виходив з таких підстав:

- на виконанні приватного виконавця перебуває виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 ;

- 19 квітня 2023 року між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» було укладено договір факторингу, згідно з яким останній набув право вимоги зі стягнення заборгованості до боржника ОСОБА_1 ;

- заявник довів факт набуття ним права вимоги щодо боржника ОСОБА_1 , а доказів наявності відкритих виконавчих проваджень щодо боржника ТОВ «ВПП «Оберіг» в матеріалах справи немає.

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржені судові рішення скасувати, а провадження у справі закрити.

7. Касаційна скарга мотивована такими обставинами:

- апеляційний суд порушив норми процесуального права, оскільки розглянув справу в судовому засіданні без участі її представника та відхилив клопотання її адвоката про відкладення судового розгляду;

- суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що на момент звернення ПАТ «УкрСиббанк» до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження вже був укладений з

ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» договір факторингу, за яким останній набув право вимоги за вказаним кредитним договором;

- в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про звернення ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» до державного чи приватного виконавця у межах Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) із заявою про заміну такої сторони виконавчого провадження.

IV. Рух справи у суді касаційної інстанції

8. 15 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції.

9. Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2024 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції.

10. 06 серпня 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

11. ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» не скористалось своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

V. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

12. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 березня 2014 року у справі № 756/1538/14-ц позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ТОВ «ВПП «Оберіг» про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «ВПП «Оберіг» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту

від 29 листопада 2006 року № 0, зі змінами і доповненнями, що складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі

173 925 швейцарських франків 11 сантимів, що згідно з офіційним курсом Національного банку України (далі - НБУ) на 21 січня 2014 року становило

1 528 672,14 грн; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 5 241 швейцарський франк 38 сантимів, що згідно з офіційним курсом НБУ на 21 січня 2014 року становило 46 067,83 грн; пені за прострочення термінів сплати кредиту в сумі 10 269,89 грн; пені за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у сумі 1 399,78 грн та судовий збір у сумі 1 827.00 грн з кожного.

13. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 березня 2014 року залишено без змін.

14. 14 січня 2015 року у справі було видано виконавчий лист.

15. 04 липня 2023 року на підставі вказаного виконавчого листа (див. пункт 14) Приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. було відкрито виконавче провадження.

16. 19 квітня 2023 року між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено договір факторингу № 19-04/2023, згідно з яким останній набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту від 29 листопада 2006 року № 0, зі змінами і доповненнями.

VI. Позиція Верховного Суду

17. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (стаття 400 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК)), Верховний Суд робить такі висновки.

18. У спірних правовідносинах ключовим є питання, чи були наявні підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

19. Суди попередніх інстанцій встановили, що з ОСОБА_1 на підставі рішення суду стягнено заборгованість (див. пункти 12-13), і відкрито виконавче провадження (див. пункти 14-15).

20. Отже, між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 існувало зобов`язання, поняття та підстави виникнення якого закріплені в статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

21. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК).

22. При цьому, законодавство передбачає порядок та підстави заміни кредитора у зобов`язанні (статті 512-517 ЦК).

23. Зокрема, відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

24. За договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

25. Договір факторингу є одним із цивільно-правових договорів, за яким можуть передаватися права вимоги кредитора.

26. Встановлені судами попередніх інстанцій обставини свідчать про те, що згідно з договором факторингу до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» перейшло право вимоги щодо боржника ОСОБА_1 (див. пункт 16).

27. Зважаючи на закріплену статтею 204 ЦК і не спростовану при вирішенні цієї справи в порядку статті 215 ЦК презумпцію правомірності укладеного між сторонами договору факторингу, такий договір у розумінні статей 11, 509 ЦК є належною підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором прав і обов`язків сторін.

28. Верховний Суд наголошує, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

29. Поряд з цим, відповідно до статті 442 ЦПК у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

30. У виконавчому провадженні у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (частина п`ята статті 15 Закону № 1404-VIII).

31. Слід також ураховувати, що в правовідносинах щодо заміни кредитора у зобов`язанні Верховний Суд неодноразово робив висновки про те, що:

- у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 22 травня 2024 року по справі № 412/2540/2012 (провадження № 61-17908св23));

- наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин (див., наприклад, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21)).

32. У зв`язку із цим суди попередніх інстанцій зробили правильні висновки про те, що заявник довів факт набуття ним право вимоги до боржника

ОСОБА_1 , що є підставою для заміни сторони виконавчого провадження.

33. Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що на момент звернення ПАТ «УкрСиббанк» до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження вже був укладений з ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» договір факторингу, а тому із вказаною заявою мало звертатись саме ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» (див. пункт 7), не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

34. Не буде суперечити закону звернення до державного виконавця особи, яка відступила право вимоги, а не особа, якій такі вимоги було відступлено.

35. Предметом спору у справі, що переглядається, не є оспорювання постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, тому такі доводи не свідчать про помилковість висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

36. Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд порушив норми процесуального права, оскільки розглянув справу у судовому засіданні без участі представника ОСОБА_1 та відхилив клопотання її адвоката про відкладення судового розгляду (див. пункт 7), з огляду на таке.

37. Як вбачається з матеріалів справи, її розгляд неодноразово відкладався у зв`язку із задоволенням клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Попченкової І. М. та перебуванням її на лікарняному.

38. ОСОБА_1 та її представник були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції 20 червня 2024 року, проте у судове засідання не з`явились. Представник ОСОБА_1 - адвокат Попченкова І.М. подала до суду клопотання про відкладення судового розгляду справи з 20 червня 2024 року на іншу дату.

39. Згідно з частиною третьою статті 442 ЦПК суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

40. Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК під час апеляційного провадження неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

41. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

42. Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи у суді апеляційної інстанції 20 червня 2024 року, проте у судове засідання не з`явились, апеляційний суд порушень процесуального закону не допустив (див. пункти 39-41), взявши до уваги причини і кількість неявок в судове засідання сторони.

43. Скаржнику під час судового розгляду були створені умови для формулювання правової позиції та надання доказів.

44. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК).

45. Суди належним чином виконали вимоги статті 89 ЦПК щодо оцінки доказів і дотримали вимог статті 263 ЦПК щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно встановили обставини справи та правильно вирішили спір.

46. За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, що відповідає частині третій статті 401 ЦПК.

47. Оскільки у цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.

З цих підстав,

керуючись статтями 400-401, 410, 415-416, 419 Цивільного процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: П. І. Пархоменко Д. А. Гудима Є. В. Краснощоков