Провадження №: 2/336/1749/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного продваження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю фізичної особи кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. Позов мотивований тим, що позивач є потерпілим від кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 . За вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.12.2023 у справі № 314/5494/23 останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Однак відповідач не відшкодував позивачу витрати, пов`язані із лікуванням на суму 34915,28 грн, а також моральну шкоду, яку зазнав ОСОБА_1 внаслідок кримінального правопорушення.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які отримані в наслідок травм, чим порушився його спокій та нормальний спосіб життя. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 75 000 грн.

Ухвалою суду від 12 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику).

13.05.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач зазначає, що відшкодуванню підлягають витрати на придбання ліків, які були рекомендовані лікарем, а саме: роноцит, кардіомагніл, медогістин, рипронат, бетагістин, ноліпрел. Також відповідач не має заперечень проти відшкодування вартості процедур, які призначені лікарем (рентген, томографія).

Інші витрати на ліки відшкодуванню не підлягають. Витрати на консультацію психолога позивач поніс за власним бажанням. Чеки на безин не датовані, з них неможливо становити ні платника, ні час придбання.

Згідно з висновками із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 01.08.2023 по 17.08.2023. Доказів непрацездатності в період з 23.07 по 31.07, а також 18.08.2023 не надано.

Також відповідач просить виключити із розміру відшкодування 1341,70 грн за визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки це не є витратами на лікування та відновлення здоров`я та ця послуга надається потерпілим у кримінальному провадженні безоплатно.

Крім того, на думку відповідача, є завищеним розмір моральної шкоди, справедливим вважає відшкодування в розмірі 10 000 грн.

У відповіді на відзив позивач, зокрема, зазначає, що витрати на психолога є обґрунтованими, оскільки саме вплив травматичної ситуації вимусив його звернутися до спеціаліста, яким було проведено психодіагностику.

Щодо витрат на придбання палива, то чеки містять дату та в них не зазначається ім`я покупця, адже свідчать про приєднання до публічного договору на придбання товару будь-якою особою.

Він перебував на лікуванні на денному стаціонарі, з огляду на стан його обличчя, він не міг користуватися громадським транспортом, тому користувався автомобілем.

Відомості про те, що він не отримував премію на роботі за час лікування свідчать про заподіяння моральної шкоди.

Оплата послуг за проведення судово-медичної експертизи обумовлена необхідністю фіксації тілесних ушкоджень, а поліція тривалий час не давала направлення на проходження експертизи.

До відповіді на відзив позивач долучив копії електронних листків непрацездатності за загальний період з 23 по 17 серпня 2023 року та копію чеку на суму 1341,7 грн для визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень від 24.07.2023.

04.06.2024 до суду надійшли заперечення відповідача.

Суд дослідивши матеріали справи, доходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, розглянувши позовну заяву позивача у справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Як вбачається зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 23.07.2023 року близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в лісосмузі, яка розташована між с.Новоіванівкою та с.Трудооленівкою, Запорізького району, Запорізької області, при раптово виниклому конфлікті, на ґрунті неприязних відносин, кулаком правої руки, наніс ОСОБА_1 не менше трьох ударів в область обличчя, чим спричинив забійні рани слизових оболонок губ та неповні підвивихи 21 та 22 зубів. Вищевказані тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Після отримання вказаних ударів ОСОБА_1 впав на землю, внаслідок чого йому спричинено садно лівого ліктьового суглобу, що кваліфікується, як легке тілесне ушкодження.

Вказані обставини встановлені вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.12.2023 у справі № 314/5494/23, яким ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено відповідне покарання. Вирок набрав законної сили 03.02.2024.

В силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України встановлені вироком, який набрав законної сили, обставини є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Ці обставини також визнаються відповідачем.

На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно з наданих позивачем копій виписок із медичної карти стаціонарного хворого № 3580 та з історії хвороби № 626, ОСОБА_1 проходив лікування в КЕП «Міська лікарня № 1» у період з 01.08.2023 по 07.08.2023 та 08.08.2023 по 17.08.2023.

Призначено лікування: венокор, аккордін, карбатурін, роноцит, саргін, кардіомагніл, медогістин, рипронат, цитоцерт, бетагістин, ноліпрел. Рекомендовано вживання певних ліків строком до 1,5 місяця.

Крім того під час огляду у відділенні оториноларингології 24.07.2023 призначені певні ліки, у тому числі аугментин, йогурт, кальцій, німесил.

Надані позивачем квитанції підтверджують його витрати на придбання зазначених ліків, а також медичних засобів (пластир, шприци тощо), необхідність придбання яких обумовлена характером травми та формою введення ліків, адже циторцерт, венкор, роноцит, карбатурин відповідно до квитанції ФН , ФН є розчинами для ін`єкцій.

Загальна сума витрат на ці медикаменти та медичні засоби складає 9858,94 грн.

Необхідність приведення МРТ підтверджується консультаційним висновком сімейного лікаря від 25.07.2023, витрати на її проведення відповідно до квитанції від 04.08.2023 складають 1800 грн.

Також відповідними квитанціями підтверджуються витрати позивача на лікування у стоматолога на загальну суму 14 650 грн.

Квитанції про придбання паливно-мастильних матеріалів суд не бере до уваги, оскільки позивач не подав належних до допустимих доказів того, що такі стосуються заявлених ним позовних вимог.

Також надана квитанція від 20.02.2024 про сплату сервісних послуг на суму 700 грн. ФОП ОСОБА_3 не підтверджують витрати позивача на прийом лікаря-психолога, адже відповідно консультаційного висновку психолога, що виконаний на бланку з реквізитами ТОВ «Багатопрофільна клініка Святого Миколая», послуги надані психологом ОСОБА_4 .

Крім того, необхідність проведення судово-медичної експертизи поза межами кримінального провадження не доведена позивачем, а тому витрати в розмірі 1341,70 грн також стягненню з відповідача не підлягають.

Відповідно до п. 9 ч. 2ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до рекомендацій, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодуванням моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; моральна шкода може полягати, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до консультаційного висновку психолога, скарги ОСОБА_1 на підвищену тривожність, емоційну лабільність, напругу в тілі, коливання настрою турбують пацієнта протягом тривалого часу після перенесеної травматичної події. Під час психодіагностики виявлено, що загальний психоемоційний стан пацієнта характеризується вираженим занепокоєнням, напруженістю, нервозністю, при згадуванні емоційно значущої стресової ситуації. Даний стан супроводжується підйомом тривоги. (субклінічно виражена тривога/депресія). Висновок психолога містить відомості про проведені маніпуляції, спрямовані на покращення стану пацієнта.

З огляду на зазначене та обставини справи, суд вважає, що в даному конкретному випадку факт заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу є безсумнівним, її наслідки у вигляді душевних страждань позивача залежать від особливостей його емоційно-розумового сприйняття внаслідок злочинних дій відповідача та перенесених ним у зв`язку з цим страждань.

Таким чином, керуючись вимогами ст.23 ЦК України, оцінивши характер вчиненого кримінального правопорушення, кількість спричинених травмуючих дій, фізичний біль потерпілого під час нанесення йому тілесних ушкоджень, подальші душевні страждання потерпілого, беручи до уваги встановлений причинний зв`язок між діями відповідача та наслідками, що настали від дій останнього для потерпілого, суд приходить до висновку про стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., що відповідатиме принципам розумності та справедливості.

Таким чином, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають також задоволенню частково.

Згідно ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За наведеного з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1166, 1167, 1177, 1195 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 82, 89, 133, 137, 141, 263- 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю фізичної особи кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з до ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 26 308,94 гривень та моральної шкоди на суму 20 000 гривень, а всього на суму 46 308,94 грн (сорок шість тисяч триста вісім тисяч гривень 94 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Є.С. Боєв

28.08.24