Справа № 703/2330/22
2-ві/703/4/24
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про відвід судді

23 серпня 2024 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченку І.Я. від розгляду цивільної справи №703/2330/22 за позовом комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та зустрічним позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про зловживання правом, протиправне вимагання, що пов`язане з порушенням прав споживача, та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченка І.Я. перебуває цивільна справа №703/2330/22, 2/703/38/24 за позовом КП «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та зустрічним позовом ОСОБА_1 до КП «Смілакомунтеплоенерго» про зловживання правом, протиправне вимагання, що пов`язане з порушенням прав споживача, та стягнення моральної шкоди.

13 серпня 2024 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченку І.Я. у вказаній цивільній справі.

Заява мотивована тим, що під час розгляду означеної цивільної справи №703/2330/22 у судовому засіданні, що відбулось 07 серпня 2024 року, суддею Биченком І.Я. було допущено ряд порушень стосовно нього, як учасника справи.

Так, вказує, що суддя Биченко І.Я. під час судового засідання з власної ініціативи оголосив перерву у розгляді справи для ознайомлення представника КП «Смілакомунтеплоенерго» з документами, які знаходяться в матеріалах справи. При цьому, представник ніякого клопотання самостійно не заявляв. Також суддя проводячи засідання у своєму кабінеті самостійно виготовив на друкуючому пристрої копію клопотання, що процесуальним кодексом не передбачено. З цього приводу ОСОБА_1 заявив заперечення на дії головуючого, які було відхилено. Такі дії головуючого, на думку ОСОБА_1 викликають сумніви у безсторонності судді.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що головуючим у справі не було дотримано визначеного часу для проведення судового засідання. Так, суддя проводив розгляд справи з 09 год. 06 хв. до 17 год. 01 хв., що з урахуванням перерв становить більше 5 годин, при цьому не цікавився у ОСОБА_1 чи дозволить стан його здоров`я витримати таке, на його переконання, непомірне навантаження, при цьому суддя не пропонував сторонам висловити свою думку з приводу непередбачуваного тривалого збільшення часу проведення судового засідання, зауваження ОСОБА_1 щодо дотримання регламенту розгляду судових справ було залишено поза увагою. В результаті цього наступного дня у ОСОБА_1 погіршилось самопочуття, а 09 серпня 2024 року після ознайомлення з матеріалами справи змушений був звернутись за медичною допомогою.

Також зазначив, що суддя Биченко І.Я. обмежував час на заявлення ним клопотань у судовому засіданні, що не давало можливості в повному обсязі розкрити зміст клопотання та зафіксувати його текст технічними засобами. Такими діями головуючий, на думку ОСОБА_2 , порушив принцип гласності судового процесу.

Ще однією підставою для відводу судді Биченка І.Я. від розгляду означеної справи ОСОБА_1 вказує те, що суддя Биченко І.Я. відмовив йому в задоволенні клопотання про оголошення перерви для можливості ознайомлення та опрацювання наданих представником КП «Смілакомунтелоенерго» документів на підтвердження своїх повноважень, а час на ознайомлення з довіреністю було обмежено до двох хвилин.

Зазначені обставини викликають у заявника сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, знищили в нього залишки довіри до головуючого судді, та, на його думку, унеможливлюють в подальшому розгляд цієї справи суддею Биченком І.Я., в зв`язку з чим звернувся до суду з наведеною заявою про відвід.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Згідно ч.7 ст.40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З огляду на зазначені приписи процесуального законодавства, розгляд питання про відвід у судовому засідання з викликом сторін можливий лише за ініціативою суду.

Суд розглядає заяву про відвід в межах викладених в ній доводів, у даному випадку відсутні необхідність уточнення обставин, які висвітлені у заявах про відвід.

Оскільки відсутні обставини, які унеможливлюють розгляд заяви про відвід у порядку письмового провадження, суд не вбачає необхідності здійснювати розгляд заяви про відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З врахуванням ч.8 ст.40 та ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд заяви провести без участі сторін та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу.

Суд, врахувавши доводи, наведені в заяві ОСОБА_1 про відвід судді Биченка І.Я., перевіривши обґрунтованість наведених у них даних, дослідивши матеріали цивільної справи №703/2330/22, 2/703/38/24, приходить до наступного висновку.

Стаття 36 ЦПК України містить перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Так, згідно з положеннями ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Цивільний процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, однак зазначає, що відвід повинен бути вмотивованим.

У якості підстав відводу заявник посилається на п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, відповідно до якого суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд констатує, що відповідно до положень ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід судді Биченка І.Я. від розгляду цивільної справи №703/2330/22, підстави заявленого відводу фактично зводяться до незгоди з процесуальними діями судді в судовому засіданні 07 серпня 2024 року під час розгляду даної справи та оцінки застосування судом норм процесуального законодавства України, що у свою чергу в розумінні ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Суд зазначає, що принципи судочинства виключають для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, правова чи процесуальна позиція яких не влаштовує сторону по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід має бути вмотивованим.

Тобто, відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватись на певних конкретних доказах. Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Суд зауважує, що відправляючи правосуддя, суддя самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, в тому числі вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Таку, суддівську дискрецію, або суддівський розсуд, визначають як повноваження, надані особі, яка володіє владою вибирати між двома чи більше альтернативами, коли кожна з альтернатив законна.

Згідно з ч. 2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Таким чином, незгода ОСОБА_1 з процесуальними діями судді, пов`язаними з розглядом справи в судовому засіданні, не є обґрунтованою підставою, за наявності якої може виникнути сумнів у неупередженості судді, зазначені позивачем обставини не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Биченка І.Я., безпосередньо та однозначно не вказують на його особисте упереджене ставлення до заявника або особисту прихильність до інших учасників справи.

Суд також зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (статті 126, 129 Конституції України). Відтак, незгода учасника справи з процесуальними рішеннями судді може бути реалізована шляхом оскарження їх у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, а саме, поданням апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п. 10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Суд зазначає, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Таким чином, учаснику справи необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Жодних належних та допустимих доказів наявності обставин, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді при здійснені правосуддя в розумінні ст. 36 ЦПК України в ході розгляду даної заяви про відвід не встановлено. Посилання заявника на неупередженість судді під час розгляду справи №703/1293/24 суд вважає безпідставними, оскільки всі аргументи ОСОБА_1 щодо відводу судді Биченка І.Я. зводяться до суб`єктивної оцінки процесуальних дій судді Биченка І.Я. в судовому засіданні, що відбулось 07 серпня 2024 року.

Крім того, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Дослідивши обставини, зазначені в заяві про відвід, суд доходить висновку, що вказана заява не містить підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України, та в ній викладені припущення щодо порушення норм права головуючим по справі. З поданої ОСОБА_1 заяви про відвід судді Биченка І.Я. вбачається, що такі не містять жодної обґрунтованої підстави упередженості судді Биченка І.Я., доводи ОСОБА_1 , наведені в заяві про відвід судді зводяться до суб`єктивної оцінки процесуальних дій судді Биченка І.Я. в судовому засіданні, що відбулось 07 серпня 2024 року.

Оцінивши доводи заяви суд не вбачає ані об`єктивних, ані суб`єктивних обставин, які викликають сумніви в неупередженості або безсторонності (об`єктивності) судді.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Биченка І.Я. при розгляді вищевказаної справи.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 41, 260 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченку І.Я. від розгляду цивільної справи №703/2330/22 за позовом комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та зустрічним позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про зловживання правом, протиправне вимагання, що пов`язане з порушенням прав споживача, та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Крива