УХВАЛА

02 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 471/142/23

провадження № 61-11679ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства «Обрій», в інтересах якого діє адвокат Андрухов Максим Іванович, на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 21 березня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 липня 2024 року

у цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Обрій» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - державний реєстратор Червонищенко Олександр Іванович, про визнання переважного права на поновлення договору оренди землі, визнання укладеним договору про внесення змін до договору оренди землі в редакції позивача, визнання договору оренди землі недійсним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з одночасним припиненням права оренди земельних ділянок,

УСТАНОВИВ:

1. 16 серпня 2024 року представник Фермерського господарства «Обрій» (далі - позивач) - адвокат Андрухов М. І. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 21 березня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 липня 2024 року у цивільній справі № 471/142/23.

2. Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

І. Щодо сплати судового збору

3. Позивачем в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) до касаційної скарги не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

4. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон від 08 липня 2011 року № 3674-VI)).

5. За змістом підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI ставка судового збору за подання юридичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 1розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

6. Позивач звернувся до суду з даним позовом, який містить 4 немайнові вимоги, у лютому 2023 року. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року № 2710-IХ прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 01 січня 2023 року становив 2 684,00 грн.

7. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абзац другий частини третьої статті 6 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI).

8. За змістом підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

9. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI).

10. З урахуванням наведеного розмір судового збору за подання касаційної скарги у даній справі становить 17 177,60 грн,із розрахунку 2 684,00 х 1 х 4 х 200% х 0,8.

11. За таких обставин позивач має надати суду документ про сплату судового збору у вказаному розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

12. Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

13. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

ІІ. Щодо підстав касаційного оскарження

14. Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

15. Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

16. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

17. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

18. Підстави, передбачені пунктами 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК (неврахування висновку Верховного Суду та відсутність висновку Верховного Суду) можуть бути взаємовиключними, тому особа, яка подає касаційну скаргу, у разі одночасного посилання на вказані підстави, має конкретизувати у касаційній скарзі яку саме норму (норми) права застосовано без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у подібних правовідносинах, а щодо застосування якої норми (норм) права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

19. Підстави касаційного оскарження передбачені пунктами 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК можуть бути зазначені у касаційній скарзі одночасно лише у випадку, якщо норми права застосовані у подібних правовідносинах без урахування висновку Верховного Суду та норми права, щодо застосування яких у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду - є різними.

20. В поданій касаційній скарзі зазначено, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 (а.с. 5, 6, 10 касаційної скарги).

21. Також в касаційній скарзі вказано, що у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду щодо необхідності направлення листа-повідомлення з проектом додаткової угоди саме з описом вкладення (або без такого), тому наявні підстави для касаційного оскарження, визначені пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК (а.с.10 касаційної скарги).

22. Тобто в касаційній скарзі одночасно зазначено пункти 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК.

23. Натомість позивач не конкретизує, щодо застосування яких саме норм права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, а які норми права застосовані судами першої та апеляційної інстанцій без урахування висновку Верховного Суду.

24. Відсутність такої конкретизації у касаційній скарзі свідчить про неналежне виконання вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК.

25. Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК).

ІIІ. Щодо змісту касаційної скарги

26. Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

27. Натомість в порушення вимог пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі позивачем не зазначена дата отримання ним копії постанови Миколаївського апеляційного суду від 11 липня 2024 року.

ІV. Недоліки, які необхідно усунути

28. Таким чином недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом подання через підсистему «Електронний Суд»:

1) документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 17 177,60 грн або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону;

2) уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав) касаційного оскарження, передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК, з урахуванням роз`яснень, викладених в цій ухвалі, а також дати отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції;

3) доказів надсилання копій уточненої касаційної скарги разом з доданими до неї матеріалами іншим учасникам справи, як цього вимагають частини сьома - дев`ята статті 43 ЦПК, до зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» або листом з описом вкладення.

29. За змістом частини другої статті 393 ЦПК у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

30. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК).

31. Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК.

Керуючись статтями 185, 392, 393 Цивільного процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Фермерського господарства «Обрій», в інтересах якого діє адвокат Андрухов Максим Іванович, на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 21 березня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 липня 2024 року у справі № 471/142/23 залишити без руху.

2. Запропонувати Фермерському господарству «Обрій» в строк протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали привести касаційну скаргу у відповідність з вимогами статті 392 Цивільного процесуального кодексу України шляхом усунення вищевказаних недоліків та сплатити судовий збір у зазначеному розмірі.

3. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя П. І. Пархоменко