Провадження № 2/185/1395/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2024 року м.Павлоград
25.12.2023 представник ОСОБА_1 адвокат Лісневський Д.О. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартфінанс», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позовна заява мотивована тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. перебуває виконавче провадження № 60480871 з примусового виконання виконавчого напису № 6197 від 25.09.2019, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» у розмірі 16 569,91 грн.
Вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки вчинені на підставі нотаріально не посвідченого договору, а тому наявність безспірності заборгованості відсутня. Нотаріус не повідомляв позивача про звернення до нього з заявою про вчинення виконавчих написів. Відповідачем на адресу позивача не було направлено жодних листів з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання у зв`язку з чим, позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги відповідача, що не може свідчити про її безспірність, як основну умову вчинення виконавчого напису.
Ухвалою суду від 02.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження у вищезазначеній справі та призначенодо розгляду.
Ухвалою суду від 15.04.2024 витребувано докази.
У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, просили розглянути справу за їх відсутності.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив, відзив не подав.
Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 25.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №6197, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість за кредитним договором № 105263945 від 29.03.2013, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Руский Стандарт» правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Загальна заборгованість становить 16 569,91 грн. за період з 30.12.2018 по 29.01.2019 року включно.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. від 04.11.2019 було відкрито виконавче провадження № 60480871 на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. № 6197 від 25.09.2019 заборгованості в розмірі 16 569,91 грн.
Відповідно до договору відступлення прав вимоги боргових зобов`язань № 25/02/20 від 25.02.2020, який укладено між АТ «Банк Форвард», правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт», та ТОВ «Смартфінанс», право вимоги до ОСОБА_1 за зазначеним договором було відступлено на користь нового кредитора ТОВ «Смартфінанс».
Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік).
Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 № 622 даний Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються:
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
В частині 3статті 12 ЦПК Українивказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1,5ст.81 ЦПК України).
Також ЦПК України передбачено можливість заявити клопотання про витребування доказів у разі неможливості самостійно надати докази відповідно до статті 84 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК Україникожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Невчинення відповідачем необхідних процесуальних дій унеможливлює встановлення обставин справи, перевірки їх доказами, в той час як суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, що визначено в частині 7ст.81 ЦПК України.
Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.
Ухвала суду про витребування доказів від 15.04.2024 відповідачем не виконана. До суду не надано та матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів наявності безспірної заборгованості позивача ОСОБА_1 перед відповідачем на момент вчинення виконавчого напису, доказів подання відповідачем нотаріусу повного пакету документів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (зі змінами). З самого виконавчого напису, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість стягнута за період з 30.12.2018 по 29.01.2019, що не відповідає дійсності так як сума заборгованості містить заборгованість за процентами, та плату за пропуск мінімальних платежів за кредитом укладеним 29.03.2013. Належної виписки з рахунку боржника не надано. Тобто нотаріусу не подані належні документи, які б підтверджували належним чином права Товариства як кредитора у спірному зобов`язанні.

В той же час постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду постановою 20.06.2018 відмовила в перегляді ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14.

На даний час постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 № 826/20084/14 є чинною.

Згідно п.16 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 № 32/5, нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, не є чинним з дня його виключення з державного реєстру, крім випадків визнання нормативно-правових актів нечинними судом.

Згідно ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.07.2017 року, отже і постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратила чинність з цього дня.

Тому, діючим на момент вчинення виконавчого напису та на сьогодні є Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 в редакції до Постанови Кабінету Міністрів від 26.11.2014 № 622, тобто без розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартфінанс», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем № 9167 від 25.09.2019, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 16 569,91 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартфінанс» на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , судові витрати в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) - судовий збір та 5250 грн (п`ять тисяч двісті п`ятдесят гривень) - витрати на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко