Справа № 158/1999/24
Провадження № 2/0158/551/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

27 серпня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Польової М.М.,

з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості в розмірі 59 606,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальність «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та відповідачем укладено електронний договір №5152587 про надання споживчого кредиту. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на електронну пошту відповідача, про що свідчить п. 11 Кредитного договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за даним кредитним договором виконало та надало їй кредит у розмірі 21 400 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . Станом на 23.07.2022 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, у зв`язку з чим кредитний договір було автопролонговано з продовженням строку користування кредитом на 90 календарних днів.

27.11.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу №27.11/23-Ф, на підставі якого фінансова компанія набула право вимоги виконання відповідачем (відповідно до Реєстру боржників) зобов`язань за кредитним договором №5152587 від 01.12.2021 в загальній сумі 59 606,60 грн., з яких: 21 400 грн. - заборгованість тілом кредиту; 38 206,60 грн. - заборгованість за відсотками.

Відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконала, тому позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованість в загальній сумі 59 606,60 грн., з яких: 21 400 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 38 206,60 грн. - заборгованість за відсотками, а також судовий збір та витрати на правову допомогу.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 10.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.07.2024 витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» докази.

Представник позивача у судове засідання не прибула, у позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі.

Відповідач у судове засідання повторно не прибула, хоча повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомила.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.08.2024 постановлено здійснювати заочний розгляд справи.

Крім того, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 01.12.2021 ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Авентус Україна» договір №5152587 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти на наступних умовах: загальна сума кредиту 21 400,00 грн.; строк кредитування 30 днів; проценти за користування кредитом 1,90 % в день та застосовується: в межах строку кредиту, якщо не виконанні умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору (а.с.19-28).

Згідно із п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту.

Відповідно до п. 6.1. Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів.

Із листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3741 від 05.12.2023 слідує, що 01.12.2021 здійснено переказ коштів у розмірі 21 400,00 грн на картку № НОМЕР_1 (а.с.106).

Відповідно до листа Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк`від 09.08.2024 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 01.12.2021 було здійснено переказ коштів на суму 21 400 грн. (а.с.182).

Крім того, судом встановлено, що 27.11.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу №27.11/23-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступає ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або настано в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Авентус Україна» (а.с.107-116).

Відповідно до витягу з реєстру боржників, додатку №1 до договору факторингу №27.11/23-Ф від 27.11.2023 ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором №5152587, загальна сума заборгованості становить 59 606,60 грн, з яких: 21 400 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 38 206,60 грн. - заборгованість за відсотками, кількість днів прострочення 492 (а.с.141).

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №5152587 від 01.12.2021 слідує, що загальна сума заборгованості становить 59 606,60 грн, з яких: 21 400 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 38 206,60 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.51-87).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Статтею 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Враховуючи наведене, відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання договору про надання споживчого кредиту шляхом підписання електронного договору, та зазначення інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти.

Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Разом з тим, згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) від 28.03.2018.

Разом з тим, відповідно до п. 3.1 договору №5152587 про надання споживчого кредиту від 01.12.2021, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредитування (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

Положеннями пункту 4.2.2 договору №5152587 про надання споживчого кредиту від 01.12.2021, пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із способів, наведених у цьому договорі.

Разом з тим, як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, ОСОБА_1 24.01.2022 здійснила платіж на користь товариства у розмірі нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, а саме -15 857,40 грн., а також 21.02.2022 на суму 11 384,80 грн.

Відповідно до п. 4.2.3 договору №5152587 про надання споживчого кредиту від 01.12.2021, товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) Споживача про подовження строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені Споживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в Договорі.

На виконання вимог даного пункту договору про надання споживчого кредиту ТОВ «Авентус Україна» 21.02.2022 надіслало відповідачу повідомлення про продовження кредиту до 23.03.2022 (а.с.18).

Крім того, п. 4.3.1 договору №5152587 про надання споживчого кредиту від 01.12.2021, сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутись пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача. Тобто в даному випадку кожен день автопролонганції є новою датою повернення кредиту.

Отже, після спливу 23.03.2022 30 днів погодженого строку кредиту з цього дня відбувалась неодноразова автопролонгація строку кредиту, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, тобто по 21.06.2022 включно.

Відповідно до п. 3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредитування (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та або у році.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, позичальник у період з 23.03.2022 по 21.06.2022 жодних платежів по погашенню кредиту та сплаті відсотків не здійснювала.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_1 неодноразово було здійснено пролонгацію строку договору, продовження строку користування кредитом через автопролонгацію відповідно до вимог пункту 4.3 на 90 календарних днів поспіль, відсутність сплати боргу, суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені умови договору №5152587 про надання споживчого кредиту від 01.12.2021, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача 59 606,60 грн. заборгованості за наданим кредитом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, понесені позивачем у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступне.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано суду наступні документи: 1) копію договору про надання правової допомоги №28/03-2024 від 28.03.2024; 2) копію рахунка на оплату №923-11/06-2024 від 11.06.2024; 3) копію звіту про надання правової допомоги відповідно до договору №28/03-2024 від 28.03.2024; 4) копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер; 7) копію платіжної інструкції від 14.06.2024 №5233 про оплату послуг в розмірі 10 000 грн. (а.с.42, 48-50, 90-92, 102-103).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про доведеність понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді в розмірі 10 000 грн., а відтак, зазначені витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 59 606 (п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот шість) гривень 60 копійок, з яких: 21 400 (двадцять одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок тіло кредиту, 38 206 (тридцять вісім тисяч двісті шість) гривень 60 копійок проценти за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Ківерцівським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2; ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова