Справа № 146/710/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2024 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3

вимоги позивача: про зміну способу стягнення аліментів

представник позивача: адвокат Корнійчук С.А.

представник третьої особи: адвокат Самар В.О.

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

01 травня 2024 року представник позивача звернувся до суду з цим позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються згідно рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 серпня 2019 у цивільній справі №146/1032/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі по 1200 грн (одна тисяча двісті гривень) на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили та стягнути з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 на користь матері ОСОБА_4 , аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано наступним.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 серпня 2019 у цивільній справі №146/1032/19 (рішення суду набуло законної сили 16.09.2019) позовні вимоги було задоволено частково. Змінено розмір стягнення аліментів, що стягується за рішенням Томашпільського районного суду від 25 лютого 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі по одній тисячі двісті гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішення законної сили. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідач не надає належно матеріальної допомоги сину ОСОБА_7 , хоча має змогу, оскільки служить у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 солдатом, та має регулярний дохід.

Розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь матері позивача визначено судом у твердій грошовій сумі, тобто з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» для дітей, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Позивач вказує на необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача та вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 03 червня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання призначено на 24 червня 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 24 червня 2024 року розгляд справи відкладено на 11 липня 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 11 липня 2024 року розгляд справи відкладено на 27 серпня 2024 року, залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 .

Доводи учасників справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Корнійчук С.А. просив позовні вимоги задовольнити за обставин викладених в позові. Вказав, що у відповідача покращився матеріальний стан оскільки він на даний час працює в ЗСУ.

Також представник позивача вказав, що заява про розподіл судових витрат буде подана протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`являвся, згідно спровіщення про зникнення безвісті № 1/457, останній зник безвісти, у зв`язку з чим було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, дружину відповідача.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , адвокат Самар В.О. заперечив проти задоволення позову. Вказав, що наразі представляє інтереси третьої особи.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до п.11 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року, суд, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторін, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, має мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Томашпіль, Томашпільського району Вінницької області народився ОСОБА_1 . У свідоцтві про його народження батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 26 червня 2015 року ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , 26 червня 2015 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томшпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №20, після реєстрації шлюбу чоловік та дружина взяли прізвище ОСОБА_10 .

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 08 грудня 2021 року, 21 квітня 2009 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , 08 грудня 2021 року зареєстрували шлюб у Томашпільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис №92, після реєстрації шлюбу чоловік та дружина взяли прізвище ОСОБА_12 . (а.с.35)

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № витягу від 01.03.2024, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 зник на території бойових дій під час виконання воєнних завдань.(а.с.37)

Згідно сповіщення про зникнення безвісті № 1/457 ОСОБА_2 16.02.2024 року зник безвісти 21:00 год біля м.Ласточкіне, Донецької області, при виконанні службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України під час агресії російської федерації. (а.с.38)

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 25.01.2024 № 25 солдату ОСОБА_2 встановлено посадовий оклад 2820 грн на місяць, призначено надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65 % посадового окладу та щомісячну премію в розмірі 523% посадового окладу з 25 січня 2024 року. (а.с.42)

Як видно з довідки № 621 від 18 червня 2024 року ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в військовій частині. (а.с.43)

Згідно довідки № 22/23 від 28 червня 2024 року за період з січня 2024 року по травень 2024 року ОСОБА_2 нараховано 91522,43 грн. грошового забезпечення, та нараховано додаткової винагороди 405806,45 грн.

Згідно постанови про повернення виконавчого провадження від 20.01.2023, виконавчий лист № 2/146/91/14 виданий 09.01.2020 стягувачка ОСОБА_4 відмовилася від отримання аліментів на утримання сина ОСОБА_1 , аліменти сплачено по 19.01.2023. Постановлено виконавчий лист № 2/146/91/14 повернути стягувачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діяннях щодо дітей…першочергова участь приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі).

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, які мають істотне значення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів України.

Позиція суду.

Як встановлено, на підставі рішення Томашпільського районного суду від 15 серпня 2019 року аліменти із відповідача стягувалися в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень на дитину щомісячно.

При цьому суд виходить з того, що до Сімейного кодексу було внесено норму, згідно з якою той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів у розмірі: на одну дитину 1/4, на двох дітей 1/3, на трьох і більше дітей 50% заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Висновки суду за результатом розгляду справи.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з встановлених обставин справи та рівності обов`язку обох батьків утримувати дітей, враховуючи мінімальний розмір аліментів на утримання дитини віком від 6 до 18 років згідно прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, інтереси самої неповнолітньої дитини, підтвердження позивачем своїх позовних вимог, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача доцільно змінити розмір аліментів, визначених рішенням суду від 15 серпня 2019 року, із твердої грошової суми 1200 гривень на розмір 1/4 частини всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з моменту набрання даним рішення законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, якщо станом на 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 гривню, тому ставка судового збору в даній справі становитиме 1211,20 гривень.

Таким чином з ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави 1211,20 гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статями 180-182, 191, 192, 198-200 СК України, статями 4, 13,76,81,141, 206, 263-265, 280, 430 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 , визначених за рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2019 року у справі №146/1032/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 .

Призначити даним рішенням спосіб стягнення аліментів, а саме стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , визначивши їх в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211,20 гривень (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять) судового збору.

Стягнення аліментів за виконавчим документом, виданим на підставі Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2019 у цивільній справі №146/1032/19 припинити станом на день набрання рішенням суду законної сили і після повної сплати заборгованості по аліментах у цивільній справі №146/1032/19.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено: 30 серпня 2024 року

Суддя: О. В. Пилипчук