Справа №521/6498/24
Провадження №2/521/3985/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі судді Тополевої Ю.В., дослідивши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 25 червня 2024 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху.

Позивачу, було запропоновано встановити дійсну вартість нерухомого майна (будинку АДРЕСА_1 ) шляхом проведення незалежної експертної оцінки майна, проведення оціночної експертизи, або шляхом співставлення цін на аналогічні об`єкти нерухомості, оскільки суд вважає, що ціна будинку АДРЕСА_1 , зазначена в п. 1.5. Іпотечного договору не відповідає дійсній ринковій вартості будинку на день подання позову, тому остання не може бути прийнятою до уваги.

На виконання ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 25 червня 2024 року на адресу суду 08 липня 2024 року надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначила, що чинне законодавство не покладає обов`язку на позивача використовувати експертну грошову оцінку майна для визначення розміру судового збору за подання позовів до суду, та, в той же час, не забороняє при його визначенні керуватись вартістю предмету іпотеки, що була визначена в іпотечному договорі.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 06 серпня 2024 року продовжено Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» строки на виконання ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 25 червня 2024 року про залишення позовної заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки без руху.

Судом в ухвалі від 25 червня 2024 року визначено ціну позову у вказаній справі 1219750,00 гривень, а також розмір судового збору у розмірі 18296,25 гривень, тобто 1,5 відсотка ціни позову. Роз`яснено, що для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 11546,25 гривень.

На виконання ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 06 серпня 2024 року на адресу суду 21 серпня 2024 року надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви обґрунтована тим, що висновок суду про встановлення ймовірної ціни позову не відповідає вимогам законодавства. Доказів доплати судового збору у розмірі 11546,25 гривень представником позивача не надано.

Тобто, у встановлений судом строк представник позивача не усунула недоліки, визначені в ухвалі суду.

При цьому, при невиконанні ухвали суду від 06 серпня 2024 року представник позивача посилалась на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 307/23/18 (провадження № 61-38218св18), відповідно до якої розмір судового збору за подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно обраховувати відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи із вартості заставного майна.

Суд зауважує, що посилаючись на висновки Верховного Суду, представник позивача не звернула уваги на те, що правовідносини у справі № 307/23/18 та у справі, що надійшла до Малиновського районного суду міста Одеси не є подібними. У справі № 307/23/18 суд першої інстанції, з висновками якого не погодився Верховний Суд, помилково визначив судовий збір, виходячи із розміру заборгованості за кредитним договором, з метою погашення якої позивач звернувся до суду із вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

Суд також зауважує на тому, що посилання представника позивача на приписи ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», як підставу для визначення дійсної ціни позову є помилковими, оскільки приписи вказаної статті стосуються не зазначення саме у рішенні суду (ст. 265 ЦПК України) ціни предмета іпотеки та її подальшого визначення при примусовому виконанні, та жодним чином не спростовують обов`язку визначення судового збору, виходячи із дійсної вартості спірного майна на день подання позову (п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Ю.В. Тополева