Справа № 753/9019/24
Провадження 2-о/522/349/24
УХВАЛА

27 серпня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.,

розглянувши в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2024 року Приморським районним судом м. Одеси отримано цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва від 14 травня 2024 року зазначена справа передана для розгляду до Приморського районного суду м. Одеси, оскільки місце проживання ОСОБА_2 (відповідача) у заяві не зазначене, суд здійснив відповідний запит до Єдиного державного демографічного реєстру та отримав інформацію про те, що відповідач зареєстрований у АДРЕСА_1 , що належить до територіальної підсудності Приморського районного суду м. Одеси.

Згідно з даними заяви ОСОБА_1 (позивачка) проживає у АДРЕСА_2 , проте за даними Єдиного державного демографічного реєстру її місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказана адреса належить до територіальної підсудності Дніпровського районного суду м. Києва.

Отже ураховуючи, що сторони проживають за межами територіальної підсудності Дарницького районного суду м. Києва, а на наявність підстав для розгляду заяви за зареєстрованим місцем проживання позивачки вона не посилається, справа підлягає передачі до Приморського районного суду м. Одеси.Однак при зверненні до суду заявником не було залученно заінтересовану особу.

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року судом вирішено залучити до участі у справі за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу в якості заінтересованої особи: ОСОБА_2 .

Заявник і заінтересована особа в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Вказана норма Закону чітко передбачає випадки, в яких суд може розглядати справи про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження.

Проте, всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства дана заява про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження подана не подружжям, а одноособово заявником ОСОБА_1 , що виключає можливість розгляду судом поданої заяви в порядку окремого провадження відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України.

Окрім того, у поданій заяві зазначено, що від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

Суд доходить висновку, що із поданої заяви не вбачається, що заявники можуть звернутися в порядку ч.3 ст. 293 ЦПК, оскільки від шлюбу спільних дітей не мають. Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

А якщо відсутній спір про право сторони мають право у визначеному законом порядку звернутись зі спільною про розірвання шлюбу до органів РАЦС.

Відповідно до статті 107 Сімейного Кодексу України, подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя.

Відповідно ж до статті 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Отже, подружжя, яке не має неповнолітніх дітей, подаючи спільну заяву до суду про розірвання шлюбу, не дотримаються вимог ст. 107 СК України. В такому випадку, якщо відсутній спір між сторонами та подружжя немає неповнолітніх дітей, дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, вважаю, що справа про розірвання шлюбу між ними повинна розглядатись в порядку позовного провадження, якщо існує спір. А за спільною заявою подружжя, які не мають дітей, та відсутній спір між подружжям, шлюб може бути розірвано в органах РАЦС в порядку ст. 107 СК України. Якщо ж один з подружжя не бажає добровільно звернутись в РАЦС із заявою, то інший з подружжя має право звернутись з позовною заявою про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 ЦПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви.

Враховуючи, що провадження по справі вже відкрито, відповідно до ст. 255 ЦПК України вказана справа підлягає закриттю.

Керуючись ст.186,255, 260, 293, 315 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями)

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Науменко