Ухвала

22 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 297/1919/16-ц

провадження № 61-11816ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2022 року у складі судді: Гецко Ю. Ю., та постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 липня 2024 року у складі колегії суддів: Мацунича М. В., Кожух О. А., Собослоя Г. Г., у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Берегівська міська рада, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Берегівська міська рада, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою та стягнення матеріальної та моральної шкоди, у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив: просив усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власність шляхом зобов`язання відповідачів перенести вигрібну яму на відстань 20 метрів від його житлового будинку, літньої кухні та колодязя, влаштування необхідних інженерно-технічних заходів для запобіганню стіканню атмосферних опадів з покрівель будівель, перенесення господарських будівель для утримання тварин та птиці на відстань 1 метрів від його межі земельної ділянки та повернення самовільно захопленої частини земельної ділянки під час будівництва господарських будівель шляхом перенесення огорожі на відстань 0,5 метрів від теперішньої межі їх суміжних земельних ділянок; стягнути з відповідачів майнову шкоду на відновлення здоров`я в сумі 4 030,46 грн і 261,34 грн та моральну шкоду в сумі 60 000,00 грн.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 02 липня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 (яка є правонаступником ОСОБА_1 ) відмовлено.

15 серпня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 липня 2024 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

апеляційний суд проігнорував аргументи апеляційної скарги про те, що судова експертиза у справі так і не була проведена, ураховуючи, що ухвала про проведення експертизи не скасована. Більш того, можна констатувати, що від проведення експертизи ухилилась сторона відповідачів, а тому у даному випадку суд повинен був застосувати положення статті 109 ЦПК України, встановивши факт накладення земельних ділянок;

позов доведено долученими позивачем документами щодо площі земельної ділянки позивача, сплати ним земельного податку, експлікації житлового будинку, актом відведення земельної ділянки, з яких слідує, що частина земельної ділянки позивача захоплена відповідачами;

судом апеляційної інстанції проігноровано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові 06 травня 2020 року у справі № 201/11183/16-ц. Стороною позивача до суду першої інстанції подавалось клопотання стосовно проведення експертизи, яка раніше була призначена і не скасована судом, однак таке клопотання було судом проігноровано і даний недолік проігноровано судом апеляційної інстанції. Відсутність реагування суду на не проведення експертизи з вини відповідачів перешкоджає подальшому провадженню у справі.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023)

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою та стягнення майнової шкоди у розмірі 4 030,46 грн і 261,34 грн та моральної шкоди у розмірі 60 000,00 грн. Ця справа є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України. Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої, апеляційної чи касаційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Берегівська міська рада, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков