Дата документу 19.08.2024
Провадження № 6/334/314/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі заяву боржника ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду,

встановив:

представник боржника адвокат Пономаренко О.О. звернувся до суду з заявою, в якій просить відстрочити виконання рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 22.02.2024 у справі № 334/10048/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.10.2020 в сумі 32 324,37 гривні та судового збору в сумі 2 684 гривні строком на 12 місяців з моменту набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 22.02.2024 у справі № 334/10048/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.10.2020 в сумі 32 324,37 гривні та судового збору в сумі 2 684 гривні. Рішення набрало законної сили. Боржник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю та отримує пенсію, працює на півставки у ТВ «ПК «Технолит». Інших джерел доходу боржник не має, через проблеми зі здоров`ям потребує лікування та значних витрат на ліки. Боржник не відмовляється від свого обов`язку виконати рішення в повному обсязі. По мірі своїх фінансових можливостей здійснює погашення заборгованості. Натомість скрутне матеріальне становище боржника та несприятлива фінансово-економічна і безпекова ситуація в України значно ускладнюють виконання рішення.

Боржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Пономаренко О.О. в судове засідання не з`явилися. Представник боржника подав заяву про розгляду справи без їх участі. Просив задовольнити заяву.

Представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив.

Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною третьою статті 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 22.02.2024 у справі № 334/10048/23 позовну заяву Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.10.2020 в сумі 32 324 (тридцять дві тисячі триста двадцять чотири) гривні 37 копійок та судовий збір у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 08.05.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Пономаренка Олександра Олександровича на рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 22 лютого 2024 у цій справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості визнано неподаною та повернуто боржнику.

Рішення набрало законної сили 08.05.2024.

Боржник ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 09.11.2022.

Відповідно до довідки про доходи № 7199 1215 0417 0103 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні ПФУ м. Запоріжжя в Запорізькій області і отримує пенсію по інвалідності. За період з 01.01.2023 до 31.05.2024 розмір пенсії складає 46 660 гривень.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 21.06.2024 з 1 кварталу 2023 року до 1 кварталу 2024 рік ОСОБА_1 отримано дохід в сумі 52 231,70 гривня.

Таким чином щомісячний дохід боржника складає 6 180,73 гривень.

Боржник ОСОБА_1 не зареєстрований у Запорізькій філії Запорізького обласного центру зайнятості, як безробітній та шукаючий роботу, в інших центрах зайнятості не перебуває, не перебуває на обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради, не отримує жодного виду соціальної допомоги, що підтверджується довідкою Запорізькій філії Запорізького обласного центру зайнятості від 30.05.2024 та довідкою про отримання (неотримання) допомоги Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради від 29.05.2024 № 253.

Відповідно до поданих боржником медичних документів, останній хворіє та потребує лікування.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена також конвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав та свобод людини і основоположних свобод» від 17 липня 1997 року. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються.

За частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, суд зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Крім того, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Згідно з частиною першою, третьою, четвертою, п`ятою статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до статті 33 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статті 435 ЦПК України і статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять не можливим.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що відстрочка виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством.

Суд враховує, що боржником при обґрунтуванні підстав для відстрочення виконання рішення надано належні та допустимі доказів про існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення (інвалідність боржника, його хворобливий стан та посередній матеріальний стан, а також введення воєнного стану на території України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що заяву про відстрочення виконання судового рішення необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 260, 268, 435 ЦПК України, суд

постановив:

заяву задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 22.02.2024 у справі № 334/10048/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.10.2020 в сумі 32 324 (тридцять дві тисячі триста двадцять чотири) гривні 37 копійок та судового збору у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні до 22 лютого 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя М.В. Фетісов