РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/985/24

2/609/415/2024

20 серпня 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради

вимоги позивача: про визнання права власності на нерухоме майно

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 25 липня 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради (далі відповідач) про визнання права власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок літ. «А» загальною площею 126,90 кв.м., житловою площею 49,20 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами (літ. «Б-Лк-Г» Літня кухня-погріб гараж, загальною площею 84,10 кв.м., літ. «Пд» підвал загальною площею 21.10 кв.м., літ «N1» огорожа, загальною площею 19,8 кв.м., літ.«N2» ворота з хвірткою, загальною площею 9,5 кв.м.), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Позов обґрунтований тим, що рішенням виконавчого комітету Шумської селищної ради Народних депутатів №166 від 27 грудня 1989 року вирішено надати позивачу право на будівництво житлового будинку, на виділеній земельній ділянці, відповідно по проектам То-I-I-4К-М-20 та То-4с-Г.

В 1990 році на відведеній йому у користування земельній ділянці в АДРЕСА_1 був збудований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Досить довгий час, проживаючи в даному будинку позивач не готував жодних документів щодо будівництва та реєстрації права власності на нерухоме майно.

24 січня 2024 року рішенням виконавчого комітету Шумської міської ради № 878, з метою впорядкування адресного плану житлового будинку було вирішено присвоїти адресу на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 .

Документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Так, 16 листопада 2023 року КП «Шумське БТІ» на ім`я позивача - ОСОБА_1 , був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 , де зазначено рік його побудови, а саме, 1990.

З метою проведення державної реєстрації вищевказаного житлового будинку та отримання витягу про право власності, позивач звертався до державного реєстратора Ткачук М.Г., однак, 10 липня 2024 року йому було винесено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій.

Окрім, того, на даний час позивач не може приватизувати і земельну ділянку, яка знаходиться під будинком, оскільки право на безоплатне отримання земельної ділянки у власність під час дії воєнного стану мають тільки громадяни України, яким на праві приватної власності належать об`єкти нерухомого майна, у тому числі індивідуальні житлові будинки, гаражі, садові будинки та інші будівлі, право власності на які оформлено згідно діючого законодавства.

Позивач зазначає, що зареєстрованого права власності на житловий будинок немає, таким чином, доки земельна ділянка не приватизована він не матиме можливості зареєструвати право власності за умовами ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тому має намір зареєструвати право власності на нерухоме майно в порядку п. 9 ст. 27 вищезазначеного Закону, де передбачається державна реєстрація на підставі рішення суду.

Таким чинном останній вважає, що він позбавлений можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, а тому змушений звертатися із даною позовною заявою до суду.

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 26 липня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 20 серпня 2024 року.

4. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі з повним підтриманням позовних вимог.

5. В судове засідання представник відповідача Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради не з`явився, через систему Електронний суд надіслав суду заяву, згідно якої просив розгляд справи здійснювати у відсутність представника за наявними в матеріалах справи документами.

6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

7. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

8. Судом було встановлено, що рішенням виконавчого комітету Шумської селищної ради Народних депутатів №166 від 27 грудня 1989 року вирішено надати позивачу - ОСОБА_1 , право на будівництво житлового будинку, на виділеній земельній ділянці, відповідно по проектам То-I-I-4К-М-20 та То-4с-Г.

9. Із рішення виконавчого комітету Шумської міської ради № 878 від 24 січня 2024 року слідує, що було вирішено присвоїти адресу на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

10. Також суд встановив, що позивач ОСОБА_1 виготовив будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику у 1990 році, щодо забудови житлового будинку на земельній ділянці в

АДРЕСА_3 . Так, 16 листопада 2023 року КП «Шумське БТІ» на ім`я ОСОБА_1 , був виготовлений будівельний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 , де зазначено рік його побудови, а саме, 1990.

12. Також суд встановив, що на житловий будинок який розташований в АДРЕСА_2 була заведена будинкова книга.

13. Як вбачається із рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №74057722 від 10 липня 2024 року, ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні реєстраційних дій за його заявою щодо державної реєстрації житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 , у зв`язку із суперечливою інформацією, які містяться в документах.

14. Згідно довідки комунального підприємства «Шумське бюро технічної інвентаризації» № 199 від 12.07.2024 року вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований у АДРЕСА_1 в КП "Шумське БТІ" не зареєстрований.

15. Відповідно до довідки № 03-05/1559 від 22.07.2024 року Шумської міської ради Тернопільської області вказується, що ОСОБА_1 , 1960 р.н., дійсно проживає у житловому будинку, який знаходиться у АДРЕСА_1 з серпня 1991 року по даний час.

16. Із довідки № 03-05/1583 від 24.07.2024 року Шумської міської ради Тернопільської області слідує, що відповідно до рішення сесії міської ради від 19 грудня 2023 року №5849 «Про присвоєння назви провулку у місті Шумську» житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_4 , у зв`язку із уточненням мережі вулиць та провулків міста Шумськ.

ІV. Оцінка Суду.

17. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

18. Вимогами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

19. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

20. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

21. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

22. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

23. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

24. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

25. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

26. Так, у пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва.

Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

27. Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КабінетуМіністрів України від 25грудня 2015 року №1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

28. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, нерозривно пов`язані з законодавством у сфері містобудування, а саме із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Так, відповідно до норм вказаного Закону, обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію.

29. Так, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» набрав чинності з12 березня 2011 року. У пункті 9 Розділу V «Прикінцеві положення» цього Закону передбачений певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження.

Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року.

Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпні 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

30. Відповідно до ч.2 ст.3Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

31. Згідно з частиною третьою статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Правовідносини щодо будівництва садових будинків і набуття прав на них до 05 серпня 1992 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

32. Відповідно до статті 86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

33. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва (втратила чинність), якою не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних жилих будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Отже, до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права.

Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01 липня 2019 року у справі №206/6298/16-ц (провадження № 61-31398св18), від 26 лютого 2020 року у справі №607/16873/18 (провадження № 61-12451св19).

34. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

35. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

36. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

37. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

38. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

39. Зважаючи на викладене вище суд приходить до переконання, що даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

40. Позивачем при подачі позову було сплачено 2 147 грн. 00 коп. судового збору.

З цих підстав,

На підставі вищесказаного та керуючись ст.ст. 638, 650, 655, 658, 220 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12,81, 259,263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради (місце знаходження: м. Шумськ, вул. Українська, 59, ) про визнання права власності на нерухоме майно - задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок літ. «А» загальною площею 126,90 кв.м., житловою площею 49,20 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами (літ. «Б-Лк-Г» Літня кухня-погріб гараж, загальною площею 84,10 кв.м., літ. «Пд» підвал загальною площею 21.10 кв.м., літ «N1» огорожа,загальною площею 19,8 кв.м., літ.«N2» ворота з хвірткою, загальною площею 9,5 кв.м.), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 20 серпня 2024 року.

Суддя: Олег КОВТУНОВИЧ