Провадження № 22-ц/801/1789/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 рокуСправа № 127/13144/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя - доповідач),

Суддів Оніщука В. В., Рибчинського В. П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу № 127/13144/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2024, ухвалене у складі судді Антонюка В. В. в приміщенні суду в м. Вінниця, -

в с т а н о в и в :

18.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (далі - ТОВ «Глобал Спліт») звернулося до суду з позовом (вх № 33811) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1/4044152 від 14.12.2020 в розмірі 158415,59 грн, а також 2422,40 грн судового збору.

Позов мотивували тим, що 14.12.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1/4044152, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на споживчі потреби в сумі 99900 грн строком на 72 місяці, тобто з 14.12.2020 по 13.12.2026 включно, зі сплатою 15,00 % річних та комісійної винагороди в розмірі 2,35 % від суми кредиту щомісячно. Повернення кредиту за цим договором здійснюється щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту. Всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом згідно договору визначенні у Правилах надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умовами страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною цього договору та розміщенні на офіційному сайті банку www.credit-agricole.ua. Правила застосовуються в тій частині, яка не суперечить положенням цього договору (зокрема не застосовуються положення щодо страхування життя позичальника).

29.08.202 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір № 4-2023 про відступлення права вимоги відповідно до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» відступило належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 1/4044152 від 14.12.2020, укладеним з відповідачем.

Відповідач не виконала умови кредитного договору у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість, яка станом на 18.03.2024 становить 158415 грн, з яких: 64222,22 грн строкова заборгованість, 23008,32 грн. прострочена заборгованість, 36,35 грн нараховані відсотки, 21848,05 грн прострочені відсотки, 2347,65 грн комісія, 46953 грн прострочена комісія.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованість за договором № 1/4044152 від 14.12.2020 в сумі 91809 грн 37 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» 1404,99 грн судового збору. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, ТОВ «Глобал Спліт» подано апеляційну скаргу (вх № 7202 від 19.07.2024), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 строкової заборгованості в розмірі 64222,22 грн з тих підстав, що позивачем не доведено дотримання порядку дострокового повернення кредиту за вимогою позивача, а звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не змінює визначений Законом порядок повернення коштів. Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що обрання певного правого захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

У строк встановлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

Щодо кредитного договору та його умов, погоджених між сторонами.

17.11.2020 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Креді Агріколь Банк» із заявою-анкетою № 02020-003 на отримання готівкового кредиту «Свобода» та підписала паспорт споживчого кредиту./а. с. 15-16, 22-23, 33-34/.

14.12.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1/4044152, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 99900 грн. строком на 72 місяці з 14.12.2020 по 13.12.2026 (включно), шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Повернення кредиту за цим договором здійснюється щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту /а. с. 12/.

Додатком № 1 до комплексного договору № 1/4044152 від 14.12.2020 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. Графік платежів по кредиту, ануїтет) /а. с. 18-20/.

З метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № НОМЕР_1 в банку (надалі рахунок погашення заборгованості) (пункт 2.1 договору).

За користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду, щомісячно в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (для списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором, а також комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (надалі комісія), щомісячно в розмірі 2,35% у місяць від суми кредиту зазначеної в п. 1.1 договору (пункт 1.3 договору).

Усі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом згідно договору визначенні у Правилах надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умовами страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною цього договору та розміщенні на офіційному сайті банку www.credit-agricole.ua. Правила застосовуються в тій частині, яка не суперечить положенням цього договору (зокрема не застосовуються положення щодо страхування життя позичальника). У разі суперечностей між положеннями цього договору та положеннями Правил мають вищий пріоритет та застосовуються положення договору (пункт 1.4 договору).

Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту (пункт 2.2 договору).

У разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15 % від суми простроченого платежу (пункт 3.1 договору).

Отже, сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, комісію, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов договору від 14.12.2020 року.

14.12.2020 ОСОБА_1 підписала Пам`ятку клієнту за комплексним договором № 1/4044152 від 14.12.2020 року /а. с. 17/.

Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором № 1/4044152 від 14.12.2020 року належним чином, що підтверджується виписками з рахунку позичальника та розрахунком заборгованості /а. с. 49-71/.

На аркуші справи 11 знаходиться розрахунок заборгованості перед АТ «Креді Агріголь Банк» по кредиту, наданому ОСОБА_1 , кредитний договір 1/4044152 від 14.12.2020, згідно якого заборгованість за кредитним договором № 1/4044152 від 14.12.2020 становить в розмірі 158415,59 грн., з них : 64222,22 грн строкова заборгованість, 23008,32 грн прострочена заборгованість, 36,35 нараховані відсотки; 21848,05 прострочені відсотки; 2347,65 грн комісія; 46953 грн прострочена комісія.

Щодо відступлення права вимоги.

29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір відступлення права вимоги № 4-2023, відповідно до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» передає (відступає) ТОВ «Глобал Спліт» за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників, за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржниками, в тому числі і ОСОБА_1

/а. с. 72-79/.

Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023, реєстр прав вимог № 1 від 15.09.2023, АТ «Креді Агріколь Банк» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором № 1/4044152 від 14.12.2020, укладеним з ОСОБА_1 на загальну суму 158415,59 грн. Вказаний реєстр прав вимоги підписаний сторонами договору про відступлення прав вимоги.

/а. с. 80, 88-122/.

На аркуші справи 81-88 знаходиться додаток № 2, 3, 4, 5, 6 до договору про відступлення права вимоги № 4-2023 від 29.08.2023.

Крім того, позивачем в підтвердження зарахування коштів під час переходу прав вимоги надані платіжні інструкції № 150 від 18.09.2023 та № 4884 від 18.09.2023 на загальну суму 14200110 грн.

/а. с. 31, 32/.

На аркуші справи 21 знаходиться повідомлення АТ «Креді Агріколь Банк» від 15.09.2023 адресоване ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 29.08.2023 був укладений між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» договір про відступлення права вимоги № 4-2023, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором 1/4044 від 14.12.2020. Повідомлено ОСОБА_1 про необхідність перерахувати кошти в розмірі 158415,59 грн, що відповідає розміру поточних зобов`язань за кредитним договором зі сплати залишку заборгованості за кредитом (тіло кредиту), нарахованих процентів за користування кредитом та комісії, на користь нового кредитора.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не дотримано порядок дострокового повернення кредиту, тому стягненню підлягає лише прострочена заборгованість за кредитним договором № 1/4044152 від 14.12.2020, яка становить 91809,37 грн., з яких: 23008,32 грн прострочена заборгованість, 21848,05 грн прострочені відсотки, 46953 грн прострочена заборгованість по комісії.

У стягненні з ОСОБА_1 строкової заборгованості в розмірі 64222,22 грн суд першої інстанції відмовив з тих підстав, що позивачем не доведено дотримання порядку дострокового повернення кредиту за вимогою позивача, а звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не змінює визначений Законом порядок повернення коштів.

Перевіряючи рішення суду в частині відмовлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що висновки суду в цій частині зроблені за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 в справі № 14-318цс18, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.05.2021 в справі N 755/15853/15-ц (провадження N 61-17963св19) зроблені висновки, що звернення банку про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом (заявою) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Предметом позову у справі є дострокове стягнення кредитної заборгованості за договором споживчого кредиту.

У постанові від 26.05.2020 у справі № 638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що висновок, наведений у постанові від 27.03.2019 у справі № 521/21255/13-ц, не враховує спеціальний порядок, передбачений Законом України «Про захист прав споживачів» в редакції до 2017 року, заявлення кредитодавцем вимоги про дострокове повернення коштів у разі неналежного виконання позичальником умов договору про надання споживчого кредиту, і вважала за необхідне відступити від зазначеного висновку, конкретизувавши його так: «суд, установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, у якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту».

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність (частина четверта статті 16 Закону України «Про споживче кредитування»).

Вирішуючи спір та відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення строкової заборгованості в розмірі 64222,22 грн, суд першої інстанції, встановивши, що кредитні кошти надані банком на споживчі цілі, застосував норми матеріального права, які не підлягали застосуванню, зокрема, частину десяту статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, чинної до 10.06.2017, не врахувавши, що саме до 10.06.2017 був обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, тому зробив помилковий висновок про відмову в задоволенні цієї вимоги.

У справі вставнолено, що кредитний договір укладено 17.11.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт».

Позов у даній справі пред`явлено 18.04.2024, коли норма частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», правильне застосування якої було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 638/13683/15-ц, втратила чинність, а тому суд дійшов передчасного висновку про відсутність у банку права на дострокове стягнення кредитної заборгованості (постанова ВС від 22.11.2023 у справі № 426/4264/19).

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що позивачем до позовної заяви додано повідомлення АТ «Креді Агріколь Банк» від 15.09.2023 адресованої ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 29.08.2023 був укладений між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» договір про відступлення права вимоги № 4-2023, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором 1/4044 від 14.12.2020. Повідомлено ОСОБА_1 про необхідність перерахувати кошти в розмірі 158415,59 грн, що відповідає розміру поточних зобов`язань за кредитним договором зі сплати залишку заборгованості за кредитом (тіло кредиту), нарахованих процентів за користування кредитом та комісії, на користь нового кредитора /а. с. 21/.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Колегія суддів враховує те, що рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог в апеляційному порядку не оскаржується, однак зважаючи на те, що позовні вимоги є взаємопов`язаними, а в резолютивній частині рішення має бути зазначено всі складові заборгованості, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відтак колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

При цьому, апеляційний суд враховує правило заборони повороту до гіршого, що означає недопустимість погіршення становища сторони, яка оскаржує судове рішення. Тобто, особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2023 у справі № 179/363/21 (провадження № 61-4060св23). Таким чином, правових підстав для виходу за межі апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

Щодо розподілу судових витрат.

Беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 141, підпункту в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ «Глобал Спліт» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн /а. с. 70/ та за подання апеляційної скарги в розмірі 2906,88 грн. /а. с. 162/, всього 5329,28 грн.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2024 у даній справі скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором №1/4044152 від 14.12.2020 в розмірі 158415,59 грн., з них : 64222,22 грн строкова заборгованість, 23008,32 грн прострочена заборгованість, 36,35 нараховані відсотки; 21848,05 прострочені відсотки; 2347,65 грн комісія; 46953 грн прострочена комісія.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 2906,88 грн, всього 5329,28 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. В. Оніщук

В. П. Рибчинський