Справа №463/2277/24
Провадження №2/463/967/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Леньо С. І.

з участю секретаря - Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, треті особи ОСОБА_2 , Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, просить ухвалити рішення, яким:

-визнати його батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої ОСОБА_4 ;

-виключити відомості з актового запису Личаківського відділу РАЦС Львівського міського управління юстиції №138 від 14 квітня 2013 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька - ОСОБА_5 , як батька дитини;

-зобов`язати Личаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису про народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за № 138 від 14 квітня 2013 року Личаківського відділу РАЦС Львівського міського управління юстиції, у відомостях про батька дитини, вказати батьком - ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 2012 року він проживав однією сім`єю з ОСОБА_4 без укладення шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась дочка - ОСОБА_3 , запис про батька дитини проводився за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записали за її вказівкою. 31 січня 2014 року він та ОСОБА_4 офіційно одружились, в подальшому розірвали шлюб 07 червня 2017 року, після чого ОСОБА_4 уклала шлюб з іншим чоловіком. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла. Про те, що він не вказаний батьком дитини він дізнався в лютому 2024 року зі слів третьої особи ОСОБА_2 . Вказує, що він визнає своє батьківство відносно дитини, та виконує усі обов`язки батька від народження дитини та продовжує це робити і на даний момент. Крім того, згідно проведеного молекулярно-генетичного дослідження він з 99,999999 % є біологічним батьком дитини, тому просить позов задовольнити.

Відзиву на позовну заяву не надходило та інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Інформація про рух справи та процесуальні дії, вчинені судом в процесі її розгляду.

Позовна заява поступила до суду 15.03.2024.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 20.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначивши таку до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з відкриттям провадження у справі суд направив сторонам інформаційне повідомлення про права та обов`язки сторін (а.с.14), в тому числі про обов`язок подати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, а також неможливість приховування доказів. Цим же повідомленням сторонам роз`яснено порядок та строки подання доказів.

Справа розглядалась в порядку загального позовного провадження, і перед тим як розпочати розгляд справи по суті суд провів підготовче засідання, в межах якого були виконані завдання підготовчого провадження.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 06.06.2024 закрито підготовче провадження. Справа призначена до судового розгляду по суті.

Під час судового розгляду було досліджено докази, наявні в матеріалах справи.

Сторони мали можливість надавати суду пояснення та докази, якими підтверджуються їхні вимоги чи заперечення. Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення і які не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, при тому що в силу ч. ч. 2, 3, 4 ст. 83 ЦПК України, вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом та в цей же строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи.

Суд у відповідності до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відтак, суд у відповідності до вимог ч.5 ст.12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

В будь-якому випадку, право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції.

Узагальнена позиція учасників справи.

Позивач до судового засідання подав заяву в якій просить проводити судовий розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує,просить такі задовольнити.

Представник відповідача Личаківського районного у м. Львові Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав.

Третя особа ОСОБА_2 , та представник третьої особи Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи, подали заяви про проведення судового розгляду справи в їх відсутності, проти позову не заперечують.

Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Позиція суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її матір`ю була - ОСОБА_4 , батьком вказано - ОСОБА_5 , вказане підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 16 квітня 2013 року (а.с.10).

31 січня 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено шлюб, який розірвано 07 червня 2017 року, в подальшому ОСОБА_4 уклала шлюб з іншим чоловіком (а.с.8зв.,10зв.,11,11зв.).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального Міністерства юстиції 12 лютого 2024 року (а.с.9).

З представленого суду результату молекулярно-генетичного дослідження (а.с.29-30) результати тесту ДНК показали, що батьківство не виключено. ( У передбачуваних батька і дочки 16 спільних алелів.) Виходячи з результатів дослідження, отриманих в аналізі нижчезгаданих STR-локусів становить 99.999999%. З імовірністю 99.999999% вищезгаданий батько є біологічним батьком дитини.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16.05.2018 констатовано, вказав: щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Доказів про те, що під час народження дитини сторони перебували у шлюбі матеріали справи не містять, про стверджує і сам позивач.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У справі «Ельсхольц проти Німеччини», в п. 43 Європейський суд з прав людини зазначив, що взаємне спілкування дитини зі своїм батьком є фундаментальна складова сімейного життя навіть у разі розриву відносин між батьками. Якщо право батька на доступ до власної дитини обмежується, то існує серйозна небезпека ослаблення сімейних відносин між батьком та малолітньою дитиною - п. 49.

За змістом ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на зазначене, враховуючи також результат молекулярно-генетичного дослідження, суд знаходить позов обґрунтованим та ухвалює рішення про його задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,12,81,82,141,223,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, ЦК України, ст. ст. 7, 121, 125, 126, 128, 134 СК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Личаківський районний у м. Львові Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 138 від 16 квітня 2013 року, складеного Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, вказавши ОСОБА_1 батьком дитини - ОСОБА_3 . Дані про попереднього батька дитини вилучити.

Для внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та видачі нового свідоцтва про народження з урахуванням цих змін, копію рішення суду надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Леньо С. І.