Справа № 130/1258/24
Провадження № 22-ц/801/1853/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вернік В. М.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 рокуСправа № 130/1258/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Рибчинського В. П., Голоти Л. О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Сморкалова Катерина Олександрівна, приватний нотаріус Жмеринського районного нотаріального округу Андріїв Елеонора Леонідівна,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Івасика Олександра Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 липня 2024 року, постановлену у складі судді Верніка В. М. в залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Сморкалової Катерини Олександрівни та приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Андріїв Елеонори Леонідівни, про визнання заповіту недійсним.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 липня 2024 року клопотання арбітражного керуючого Багінського А. О. було задоволено.

Цивільну справу №130/1258/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Сморкалової К. О., приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Андріїв Е. Л., про визнання заповіту недійсним передано на розгляд Господарського суду Вінницької області, в провадженні якого перебуває господарська справа №902/237/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 .

Таке рішення суд першої інстанції мотивував тим, що заявлений цивільний спір щодо оспорювання заповіту, яким згідно обґрунтування позовних вимог відповідачеві заповідано належне спадкодавцю рухоме та нерухоме майно, тобто правочину, який визначає пріоритетні майнові права відповідача ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом, тому даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції.

Відтак, враховуючи спеціальні норми Кодексу України з процедури банкрутства щодо надіслання до господарського суду справи про майнові спори, стороною в яких є боржник, провадження у якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність); застосовуючи аналогію закону щодо передачі справ за підсудністю, дану цивільну справу з ініціативи суду слід передати до Господарського суду Вінницької області, яким стосовно ОСОБА_2 відкрито провадження у господарський справі №902/237/24 про неплатоспроможність та в провадженні якого перебуває вказана господарська справа.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Івасик О. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 26 липня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Оніщук В. В., судді: Рибчинський В. П., Голота Л. О.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 серпня 2024 року справу призначено до розгляду на 22 серпня 2024 року в порядку письмового провадження.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали, позбавив представника позивача можливості брати участь у судовому засіданні та безпідставно повернув без розгляду його клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім того арбітражний керуючий Багінський А. О. не є учасником справи, не залучався судом до участі у справі, тому суд, задовольняючи його заяву, вийшов за межі своїх повноважень та порушив норми процесуального закону.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Позиція суду апеляційної інстанції

Справа розглядається в порядку частини другої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (п. 6 ч. 1 ст. 183 ЦПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Як вбачається із матеріалів справи, до поданої у електронному вигляді заяви по суті справи про відкладення судового засідання (а. с .71-72) адвокат Івасик О. В. не долучив доказів її надіслання іншим учасникам справи, а тому на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд першої інстанції правомірно повернув її заявнику без розгляду, а отже доводи апеляційної скарги у цій частині є необґрунтованими.

Разом з тим, на а. с. 69 знаходиться квитанція № 1193603 від 11 червня 2024 року про доставку адвокату Івасику О. В. копії заяви арбітражного керуючого про передачу справи за підсудністю, а тому сторона позивача не була позбавлена можливості подати письмові заперечення проти задоволення такої заяви.

Водночас колегія суддів звертає увагу на таке.

Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 7 КУзПБ).

Як встановлено, 05 березня 2024 року Господарським судом Вінницької області було прийнято заяву ОСОБА_2 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (справа № 902/237/24).

13 травня 2024 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області було відкрито провадження у цивільній справі № 130/1258/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Сморкалової К. О., приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Андріїв Е. Л., про визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідченого 23 березня 2023 року приватним нотаріусом Сморкаловою К. О.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (ч. 2 ст. 7 КУзПБ).

Проте із змісту позову ОСОБА_1 не вбачається вимог майнового характеру, а отже спір, який виник у цій цивільній справі, не є майновим.

Водночас зі змісту ст. 1233 ЦК України вбачається, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, тобто заповіт є одностороннім правочином, стороною якого є заповідач.

Викладене дає підстави для висновку, що підстави для передання цивільної справи № 130/1258/24 на розгляд господарського суду відсутні, адже спір, що виник між сторонами у цій справі, не є майновим та не є спором про визнання недійсним правочину, укладеного боржником.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи (ч. 3 ст. 7 КУзПБ).

Однак, як встановлено, оскаржуваною ухвалою цивільну справу, що розглядається, передано на розгляд господарського суду у межах справи №902/237/24, (хоча і зазначено в мотивувальній частині з ініціативи суду), однак фактично було задоволено клопотання арбітражного керуючого, який не є стороною у справі, що свідчить про порушення процесуального порядку вирішення такого питання.

З огляду на викладене, місцевий суд прийшов до передчасного та помилкового висновку про задоволення клопотання арбітражного керуючого Багінського А. О. та передачу справи на розгляд іншого суду, а тому ухвала суду першої інстанції не може залишатися у силі.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів виснує, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Івасика Олександра Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 липня 2024 року скасувати.

Справу № 130/1258/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Сморкалової Катерини Олександрівни та приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Андріїв Елеонори Леонідівни, про визнання заповіту недійсним направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий В. В. Оніщук

Судді Л. О. Голота

В. П. Рибчинський