Справа № 522/2040/24
Провадження № 2/522/3316/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Міщенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори в м. Одеса про визнання протиправною відмови у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна - 3/5 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки місто Маріуполь відноситься до тимчасово окупованої території України позивач звернувся за місцем своєї реєстрації до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про прийняття спадщини, яка подана в межах особливого випадку місця відкриття спадщини, передбаченого статтею 11-1 Закону № 1207-VIII, що забезпечує права на спадкування для осіб на тимчасово окупованих територіях України. Однак позивач отримав відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину з підстав правової колізії, відсутності конкретизації норм у статті 13-1 Закону України «Про нотаріат», невизнання можливості застосування статті 11-1 Закону № 1207-VIII до міста Маріуполь як території, що є тимчасово окупованою російською федерацією. У зв`язку з вищевикладеним, позивач вимушений був звернутися до суду та просив визнати протиправною відмову Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса у видачі йому Свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

14 лютого 2024 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

23 квітня 2024 року ухвалою суду задоволено клопотання про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори в м. Одеса про визнання протиправною відмови у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити певні дії та витребувано від Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі (, адреса: 65039, місто Одеса, вул. Середньофонтанська 19-б, тел.: +380 (48) 705?14?73, ) засвідчені належним чином копії матеріалів спадкової справи № 541с/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07 травня 2024 року від завідувача Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі надійшов лист про розгляд без присутності представника Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі, заперечень щодо винесення рішення не має.

31 липня 2024 року до суду надійшли витребувані документи з Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі, а саме матеріали спадкової справи № 541с/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 .

08 серпня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Орловський Б.М. надав до суду заяву про розгляд справи за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Також просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився та надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який є батьком позивача, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина на домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_1 .

Позивач подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті свого батька.

В матеріалах спадкової справи № 541с/2023 наявний заповіт, за яким померлий ОСОБА_2 заповідає усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого воно б не складалось, своєму синові ОСОБА_1 , тобто позивачу. Інших спадкоємців, які подали заяви про прийняття спадщини, за матеріалами спадкової справи № 541с/2023 не виявлено. Позивач виконав свій обов`язок спадкоємця, здійснив звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

08 грудня 2023 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі повідомлено Колесниченко С. про неможливість вчинення нотаріальних дій до зміни правового регулювання.

Позивач вважаючи відмову відповідача у вчиненні нотаріальної дії з видачі Свідоцтва про право на спадщину необґрунтованою та незаконною, звернувся до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що позивач подав заяву про прийняття спадщини 19.09.2023 року і на дату подачі цієї заяви діяла ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у редакції, закріпленій Законом України № 2138-IX від 15.03.2022 року.

Частина 2 статті 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в редакції Закону України № 2138-IX від 15.03.2022 року встановлювала, що у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. У частині 3 цієї статті зазначалося, що якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в редакції Закону України № 2138-IX від 15.03.2022 року тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Суд приймає до уваги норми пункту 21 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у яких передбачається наступне:

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом шести місяців з дня його припинення або скасування у випадку, якщо місцем відкриття спадщини є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, територія, на якій ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупована Російською Федерацією територія, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, дату відновлення здійснення своїх повноважень органами державної влади у повному обсязі, заява про прийняття спадщини, заява про відмову від прийняття спадщини, заява про відмову від заповідального відказу, вимога кредитора спадкодавця до спадкоємців, заява про охорону спадкового майна, заява про згоду бути виконавцем заповіту після відкриття спадщини, інші заяви щодо спадщини, спільного майна подружжя (колишнього подружжя) в межах спадкової справи подаються нотаріусу незалежно від місця відкриття спадщини.

У разі якщо місцем відкриття спадщини є населений пункт або території, зазначені в абзаці першому цього пункту, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, дату відновлення здійснення органами влади своїх повноважень у повному обсязі, а також у разі заведення спадкової справи не за місцем відкриття спадщини до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», вчинення нотаріальних та інших дій нотаріусом щодо спадщини та спільного майна подружжя (колишнього подружжя) в межах спадкової справи здійснюється за місцем подання першої заяви. Якщо місцем подання першої заяви є населений пункт або території, зазначені в абзаці першому цього пункту, вчинення нотаріальних та інших дій нотаріусом щодо спадщини та спільного майна подружжя (колишнього подружжя) в межах спадкової справи здійснюється за місцем подання першої заяви про видачу свідоцтва в населеному пункті або на території, що не зазначені в абзаці першому цього пункту.

Положення абзацу першого цього пункту в частині місця подання заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів застосовуються також до спадщини, місцем відкриття якої є населений пункт, розташований на тимчасово окупованій території України, протягом усього періоду тимчасової окупації такої території та шести місяців після завершення тимчасової окупації.

Положення абзаців першого та другого цього пункту застосовуються також до спадщини, яка відкрилася до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини».

Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_2 помер у місті Маріуполь Донецької області згідно Свідоцтва про смерть НОМЕР_1 й спадкове майно, на яке претендує позивач, також розташоване у АДРЕСА_1 . Зазначене місце на час прийняття позивачем спадщини і подання ним заяви про прийняття спадщини належить до тимчасово окупованої території України, незалежно від його конкретизації у певному нормативно-правовому акті і на нього поширюються норми про відкриття спадщини, встановлені у ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в редакції Закону України № 2138-IX від 15.03.2022 року, що також є загальновідомим фактом.

Отже, відмова відповідача, що була надана позивачу у листі від 08.12.2023 року за № 3381с/02-14 щодо питання про відсутність у статті 13-1 Закону України «Про нотаріат» конкретизації на які тимчасово окуповані території поширюється ця норма з урахуванням того, що повноваження щодо вирішення колізій у правових нормах відносяться до компетенції законодавчих органів є необґрунтованою. Норми про особливі випадки місця відкриття спадщини мають бути застосовані у спадковій справі № 541с/2023і у відповідача є всі підстави для вчинення нотаріальної дії щодо видачі позивачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом у цій спадковій справі.

Суд враховує необхідність захисту прав громадян України на тимчасово окупованих територіях, що є ключовим питанням у діяльності усіх органів державної влади та місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Стаття 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в редакції Закону України № 2138-IX від 15.03.2022 року зазначає, що метою цього Закону є додержання та захист прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованих територіях та у правових відносинах, що виникають у громадян в межах тимчасово окупованих територій.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За таких обставин, після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи, суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 247, 258, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1223, 1296, пунктом 21 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, ст. ст. 3, 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у редакції Закону України № 2138-IX від 15.03.2022 року, ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори в м. Одеса про визнання протиправною відмови у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити певні дії -задовольнити.

Визнати протиправною відмову Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса у вчиненні нотаріальної дії з видачі Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ), надану листом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса № 3381с/02-14 від 08.12.2023 року.

Зобов`язати Приморську державну нотаріальну контору у місті Одеса повторно розглянути та вирішити питання про видачу Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 у межах спадкової справи № 541с/2023 після смерті ОСОБА_2 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ), згідно з чинним законодавством.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя