ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 466/4125/15-ц

провадження № 61-54св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач (відповідач за первісним позовом) - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідачі (позивачі за зустрічними позовами): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги Акціонерного товариства «Універсал Банк» та ОСОБА_1 нарішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року в складі судді Баєвої О. І. та постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року в складі колегії суддів: Копняк С. М., Ніткевича А. В., Юзефович Ю. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом, у якому просило: стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 017-2008-675 від 17 березня 2008 року в розмірі 60 114,68 доларів США, з яких: 490,00 доларів США - прострочене тіло кредиту; 538 86,40 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту; 5 674,84 доларів США - проценти за користування кредитом; 63,44 доларів США - підвищені проценти.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 березня 2008 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 017-2008-675, згідно з яким позичальник отримав кредит у розмірі 135 000,00 доларів США на строк до 10 березня 2035 року.

Виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечено порукою ОСОБА_2 на підставі договору поруки № 017-2008-675-Р від 17 березня 2008 року.

За умовами кредитного договору позичальник зобов`язувався вносити щомісячні платежі відповідно до графіка погашення, однак свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого допустив прострочення сплати чергових платежів, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

У січні 2017 року ОСОБА_2 подала зустрічний позов до АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , у якому просила: визнати недійсними кредитний договір № 017-2008-675 від 17 березня 2008 року та додаткову угоду № 1 від 19 травня 2009 року до кредитного договору; договір поруки № 017-2008-675-Р від 17 березня 2008 року та додаткову угоду № 1 від 19 травня 2009 року до договору поруки.

На обґрунтування зустрічних позовних вимог посилалась на те, що кредитний договір та договір поруки від імені банку підписані особою, яка не мала повного обсягу цивільної дієздатності на вчинення таких дій. Також вважала, що відсутнє фактичне волевиявлення банку на укладання вказаних договорів.

У серпні 2017 року ОСОБА_1 також подав зустрічний позов до АТ «Універсал Банк», у якому просив визнати недійсним кредитний договір № 017-2008-675 від 17 березня 2008 року та додаткову угоду № 1 від 19 травня 2009 року до кредитного договору.

Свої зустрічні вимоги мотивував тим, що кредитний договір укладений в іноземній валюті, що суперечить законодавству України, та на момент його укладення була відсутня індивідуальна ліцензія Національного банку України, яка б дозволяла сторонам використовувати іноземну валюту, як засіб плати при виконанні своїх зобов`язань за кредитним договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 017-2008-675 від 17 березня 2008 року в розмірі 6 228,28 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 20 квітня 2015 року складає 130 831,24 грн.

У решті вимог відмовлено. У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовлено.

Частково задовольняючи позов АТ «Універсал Банк», суд першої інстанції виходив з того, що вимоги про стягнення з позичальника простроченої заборгованості за кредитом та відсотками обґрунтовані, оскільки встановлено, що відповідач порушив умови договору та не сплатив черговий платіж. Водночас підстав для стягнення цієї заборгованості з поручителя немає у зв`язку з припиненням поруки.

Вимоги АТ «Універсал Банк» про дострокове повернення коштів за кредитним договором задоволенню не підлягають, оскільки банк не дотримався установленого порядку дострокового повернення коштів - не направив вимогу ОСОБА_1 про таке повернення.

Підстав для визнання недійсними договорів кредиту, поруки не встановлено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в частині первісного позову АТ «Універсал Банк».

Постановою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 15 червня 2021 року без змін.

Постанова мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг

У грудні 2022 року АТ «Універсал Банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 15 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року в частині вимог АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості, у задоволенні яких відмовлено, й передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року № 461/10610/13-ц, від 10 травня 2022 року в справі № 520/7627/19, від 30 листопада 2022 року в справі № 463/4630/16-ц; судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини справи. Не дослідили умови кредитного договору щодо порядку реалізації позивачем права на дострокове повернення кредиту. Не надали оцінки вимогам від 13 жовтня 2014 року, які підтверджують право банку вимагати дострокове повернення кредиту та сплати процентів.

Також у грудні 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 15 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року в частині задоволених вимог АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості й ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові, а також змінити мотивувальну частину рішення щодо підстав відмови в позові банку в цілому за безпідставністю.

Підставами касаційного оскарження зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року в справі № 733/608/16-ц, від 14 червня 2018 року в справі № 364/737/17, від 11 липня 2018 року в справі № 752/6743/16-ц, від 10 жовтня 2018 року в справі № 225/5072/17, від 31 жовтня 2018 року в справі № 755/2284/16-ц, від 18 грудня 2018 року в справі № 472/1428/15-ц, від 26 червня 2019 року в справі № 643/12560/16-ц, від 11 вересня 2019 року в справі № 755/2284/16-ц, від 16 жовтня 2019 року в справі № 362/2875/13-ц, від 30 жовтня 2019 року в справі № 640/13335/14-ц, від 20 листопада 2019 року в справі № 219/2083/2014-ц, від 04 грудня 2019 року в справі № 404/3219/16-ц, від 10 грудня 2019 року в справі № 925/698/16, від 11 грудня 2019 року в справі № 201/13098/16-ц, від 16 вересня 2020 року в справі № 200/5647/18, від 11 листопада 2020 року в справі № 205/4176/18; судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України.

На обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що суди встановили обставини на підставі недопустимих доказів. Не врахували, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту отримання ним кредиту в іноземній валюті. Кредит був наданий йому в національній валюті - гривні в сумі 681 750,00 грн і ці кошти він повністю повернув банку, тому в задоволенні позову АТ «Універсал Банк» слід було відмовити в повному обсязі за безпідставністю.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині зустрічних позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсними правочинів сторони в касаційному порядку не оскаржують, тому в силу вимог статті 400 ЦПК України Верховний Суд судові рішення в цій частині не перевіряє.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалами Верховного Суду від 19 січня 2023 року та від 27 лютого 2023 року відкрито касаційні провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

21 лютого 2023 року справа № 466/4125/15-ц надійшла до Верховного Суду.

ОСОБА_1 надіслав відзив на касаційну скаргу АТ «Універсал Банк», у якому просить залишити її без задоволення.

АТ «Універсал Банк» надіслало відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить залишити її без задоволення.

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

17 березня 2008 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 017-2008-675, згідно з умовами якого банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 135 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

Строк кредитування - по 10 березня 2035 року включно.

Цільове призначення кредиту - на придбання майнових прав на квартиру.

Пунктом 1.5 кредитного договору визначено, що погашення платежів за кредитом здійснюється позичальником у валюті кредиту.

Виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечено порукою ОСОБА_2 на підставі укладеного з АТ «Універсал Банк» договору поруки № 017-2008-675-Р від 17 березня 2008 року, згідно з яким поручитель взяла на себе зобов`язання перед банком відповідати за зобов`язаннями позичальника в повному обсязі.

Згідно з розрахунком АТ «Універсал Банк» станом на 20 квітня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 60 114,68 доларів США та складається з: 490,00 доларів США простроченої заборгованості по сумі кредиту, 53 886,40 доларів США суми дострокового стягнення кредиту, 5 674,84 доларів США відсотків та 63,44 доларів США підвищених відсотків.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина перша статті 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Суди встановили, що 17 березня 2008 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір.

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за цим договором виконало та надало ОСОБА_1 кредит у сумі 135 000,00 доларів США, що підтверджується, зокрема, меморіальним ордером № 0172926USD000286 від 17 березня 2008 року та випискою з особового рахунку за 17 березня 2008 року.

При цьому, згідно з умовами кредитного договору, кредит надано в іноземній валюті - доларах США, погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 здійснював також в іноземній валюті, тому його доводи про те, що кредит був наданий в національній валюті - гривні, не заслуговують на увагу.

За умовами кредитного договору погашення кредиту ОСОБА_1 зобов`язався здійснювати щомісячними платежами відповідно до графіка платежів.

Однак ОСОБА_1 допустив прострочення сплати чергового платежу, чим порушив ці умови договору.

Частина друга статті 1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Пунктом 5.2.5 кредитного договору сторони погодили, що у випадку прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад двох місяців та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і неусунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 31 календарний день з дати відправлення кредитором позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту.

Як уже зазначено вище, ОСОБА_1 допустив прострочення повернення чергової частини кредиту, у зв`язку з цим АТ «Універсал Банк» заявило також вимоги про дострокове повернення кредиту.

Суд першої інстанції в цій частині вимог АТ «Універсал Банк» відмовив, посилаючись на те, що позивач не направив ОСОБА_1 досудову вимогу про таке повернення.

Суд апеляційної інстанції з таким висновком погодився та рішення суду першої інстанції, у тому числі в зазначеній частині, залишив без змін.

Разом з тим, матеріали справи (том 3, а.с. 179-180) містять копію вимоги АТ «Універсал Банк» про повернення коштів від 13 жовтня 2014 року, надіслану ОСОБА_1 , та рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення від 18 жовтня 2014 року.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції, який прийняв ці докази, жодної оцінки їм не надав, у зв`язку з чим передчасно погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог АТ «Універсал Банк» про дострокове повернення кредиту.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, оскільки допущені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права унеможливили ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення по суті розгляду спору, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови апеляційного суду в оскаржуваній частині та передачі справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, під час якого суду належить урахувати вищенаведене та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, а передає справу на новий розгляд, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Акціонерного товариства «Універсал Банк» та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення заборгованості скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов