Справа № 505/702/22
Провадження 2-п/505/13/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2024 року суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Павловська Г.В., розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Луценко Олени Анатоліївни про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2022 року задоволено позов ОСОБА_2 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання як дружини до досягнення дитиною трирічного віку, у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 30.03.2022 і до досягнення сином трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.07.2022 року на виконання рішення суду, видано виконавчий лист для примусового виконання заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2022 року.

05.07.2024 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд заочного рішення по справі № 505/702/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Ухвалою суду від 12.08.2024 року суддею Павловською Г.В. заяву прийнято до провадження та призначено судове засідання.

15.08.2024 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Луценко О.А. надала клопотання, в якому просила зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №505/702/22, виданого Котовським міськрайонним судом Одеської області 28.07.2022 року, ВП №69941556 до вирішення питання по суті.

В обґрунтування клопотання зазначила, що у зв`язку з ухваленням заочного рішення 21.07.2022 року відкрито виконавче провадження ВП 69941556. Кожного місяця з відповідача стягуються на дружину аліменти у розмірі 4320 грн. Відповідач не працює, має зобов`язання по сплаті аліментів на синів, а тому не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на дружину.

Суд, перевіривши матеріали поданого клопотання про забезпечення позову, матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 21.07.2022 року у справі №505/702/22 та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2,18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як вбачається зі змісту поданої заяви представник відповідача адвокат Луценко О.А., фактично, просить забезпечити позов шляхом зупинення виконавчого провадження ВП №699415556, яке відкрито з метою примусового виконання заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2022 року у справі № 505/702/22, клопотання про перегляд якого подано відповідачем.

Відповідно до ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Одним із основних засад судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Особливості застосування чинного законодавства щодо забезпечення позову судам роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, у пункті 2 якої зазначено, що, вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у частині першій ст.150 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених частиною четвертою зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України, позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Проте, в даному випадку не має місце оскарження боржником виконавчого документу у судовому порядку.

Так, відповідач не подавав заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню тощо, а просить переглянути винесене судом заочне рішення, що не є оскарженням виконавчого документу в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Таким чином, заявлені вимоги щодо зупинення виконавчого провадження є такими, що суперечать нормам чинного законодавства, а тому, до даних правовідносин не може бути застосовано п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Окрім того, заявником перед судом ставиться питання про перегляд заочного рішення суду, а не оскарження виконавчого документу, на підставі якого було відкрито виконавче провадження.

Суд звертає увагу, що перегляд заочного рішення суду за своєю правовою природою не є стадією розгляду справи, а є однією із форм перегляду судових рішень, тому підстави для задоволення заяви про забезпечення позову під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення відсутні.

Отже, обраний заявником спосіб забезпечення позову не відповідає його меті та завданням цивільного судочинства.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 01.10.2020 по справі № 524/188/18.

Крім того, наслідком перегляду заочного рішення є постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення або скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду.

Вищезазначені норми процесуального закону, які врегульовують питання забезпечення позову та перегляду заочного рішення не передбачають можливість забезпечення заяви відповідача про перегляд заочного рішення, оскільки така заява не містить і не може містити жодних позовних вимог, які могли б бути забезпечені в порядку забезпечення позову, а право відповідача на відновлення судового розгляду забезпечується переглядом судом заочного рішення.

У вказаній заяві представник відповідача адвокат Луценко О.А. просить забезпечити позов шляхом зупинення виконання заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2022 року, ухваленого у даній цивільній справі, яке є чинним на даний час, знаходиться на стадії виконання, що є недопустимим відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, норми чинного ЦПК України не передбачають права суду першої інстанції, який ухвалив рішення, зупиняти виконавче провадження під час його виконання, вирішенням даного питання наділений виключно державний виконавець.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 149-154, 157, 260-261, 263, 353ЦПК України -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Луценко Олени Анатоліївни про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Г.В.Павловська