Справа № 646/3288/24
№ провадження 2-др/646/27/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі головуючого судді Демченко І.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лисенка Андрія Олександровича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу,

В С Т А Н О В И В :

13.08.2024 Червонозаводським районним судом м.Харкова за результатами розгляду цивільної справи № 646/3288/24 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Лисенко Андрій Олександрович, до АТ «ІДЕЯ БАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал Сергій Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ухвалено рішення.

Цим рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни від 19.08.2021 за реєстровим номером 4383, яким на користь АТ ?ІДЕЯ БАНК? з ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , стягнута заборгованість у розмірі 84 131,28 грн.

При ухваленні вищевказаного судового рішення питання понесених позивачем витрат на правову допомоги не вирішувалось та зазначено, що воно підлягає розгляду в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Згідно з довідкою, сформованою автоматизованою системою документообігу суду, рішення суду доставлено до електронної скриньки представника позивача 13.08.2024 о 10:00:23.

Надіслання електронної копії рішення представнику ОСОБА_1 - адвокату Лисенку А.О. на його офіційну електронну адресу в ЄСІТС є належним способом вручення судового рішення представнику позивача, що на підставі частини сьомої статті 272 ЦПК України вважається врученням цієї копії судового рішення також і особі, яку цей представник (адвокат) представляє, тобто позивачу.

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документу учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету.

Відповідно до частини сьомої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У позовні заяві позивачем зроблено заяву про понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн. та зазначено, що докази їх понесення будуть надані до ухвалення рішення суду або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Таким чином, докази понесених витрат на професійну правничу допомогу мали бути подані до суду по 19.08.2024 включно, однак представником позивача така заява сформована в системі Електронний суд лише 22.08.2024.

У цій заяві представник позивача просить визнати поважними причини пропуску процесуального строку на подачу заяви про стягнення витрат на правничу допомогу та поновити його, посилаючись на те, що позивач призваний до лав ЗСУ та перебуває безпосередньо у зоні бойових дій з виконання бойових завдань щодо відсічі ворогу, а тому не мав об`єктивної можливості вчасно роздрукувати та підписати надісланий 13.08.2024 представником позивача акт виконаних робіт. Зазначений акт, підписаний позивачем, представник позивача отримав лише 22.08.2024.

Дослідивши доводи, наведені у заяві, суд зазначає, що за змістом статті 126 Цивільного процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 127 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, суд зазначає, що за змістом статей 126, 127 Цивільного процесуального кодексу України законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено заявником, та чи підлягає він поновленню. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08.03.2023 у справі N 910/17791/17, від 26.10.2022 у справі N 910/13813/21, від 01.09.2022 у справі N 904/8456/21.

Частиною 1 статі 81 Цивільного процесуального кодексу України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що встановлені фактичні обставини у цій справі свідчать про те, що представником позивача не подано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, які би свідчили про об`єктивну неможливість виконати вимоги процесуального закону в установлений строк.

Посилання на перебування позивача на військовій службі та залучення його безпосередньо до виконання обов`язків у зоні активних бойових дій не підтверджені належними доказами, адже довідка про перебування ОСОБА_1 на військовій службі датована 06.06.2023, тобто понад рік тому. Обставини направлення/отримання акту виконаних робіт також не підтверджені належними доказами, оскільки не містять ані способу направлення, ані підтвердження їх фактичного складення та отримання представником позивача після 13.08.2024. При цьому, суд зазначає, що додана квитанція про сплату понесених витрат на правову допомогу, як і договір про надання правової допомоги датовані 29.02.2024, що не позбавляло представника позивача своєчасно надати такі докази до суду.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі N 990/115/22.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" (N 3236/03, від 03.04.2008) вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

При цьому можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Для поновлення строку необхідним є наведення конкретних обставин, надання відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації особою своїх прав.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви представника позивача про поновлення строку на подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, оскільки ОСОБА_2 не надав доказів, які би підтверджували об`єктивну неможливість виконати вимоги процесуального закону в установлений строк.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку заява про стягнення витрат на правничу допомогу залишається без розгляду.

Керуючись ст.ст. 12, 79-89, 126, 127, 141 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лисенка Андрія Олександровича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Червонозаводського районного

суду міста Харкова І.М.Демченко