Справа № 541/2991/24
Провадження № 2-о/541/162/2024
У Х В А Л А

26 серпня 2024 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Морозовська О.А., вивчивши заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, заінтересована особа Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати недієздатною двоюрідну сестру чоловіка його метері (вітчима) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та призначити заявника опікуном недієздатної особи.

В обгрунтування заяви, крім іншого, вказав, що він проживає однією сім`єю разом з ОСОБА_2 протягом 6 років та весь цей час піклується та доглядає за нею. ОСОБА_2 є двоюрідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, який є чоловіком матері заявника ОСОБА_4 . ОСОБА_3 є єдиним кровним родичем ОСОБА_2 , проте він не має можливості бути її опікуном, оскільки сам є інвалідом 2-ї групи. Його дружина, мати заявника ОСОБА_4 є непрацездатною, пенсіонером на даний час їй виповнилося 64 роки, також має проблеми із здоров`ям. ОСОБА_2 є інвалідом 2-ї групи з дитинства, не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. Родичів вона не має, єдиною близькою людиною ОСОБА_2 є заявник. В зв`язку з чим заявник звернувся до суду про визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення його опікуном недієздатної особи.

Однак, зазначена заява не може бути прийнята до розгляду судом та підлягає поверненню заявнику виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV ЦПК України.

Статтею 300 ЦПК України визначено правові підстави призначення особі опікуна одночасно із визнанням його недієздатним, звільнення опікуна від його повноважень, призначення іншого опікуна.

Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членам її сім`ї, близьким родичами, незалежним від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частиною 1 статті 71 ЦПК України визначено осіб, які належать до членів сім`ї чи близьких родичів (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім`ї або близький родич цих осіб).

Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно частини першої статті 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частинами четвертою та п`ятою статті 63 Цивільного кодексу України визначено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно статті 2 Сімейного кодексу України, Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Крім того, рішенням Конституційного суду України № 5 рп/99 від 03 червня 1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї"), визначено, що близькими родичами є рідні брати, сестри, онуки, дід, баба, іншими родичами є неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші.

Таким чином, Сімейний кодекс України не регулює відносини між пасинком та двоюрідними братами та сестрами вітчима, та іншими родичами за походженням, і вказані особи не є близькими родичами, відповідно до норм діючого законодавства.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 130/2391/18, висновки якого мають бути враховані судами при здійсненні правосуддя.

Як зазначив заявник, особа, яку він просить визнати недієздатною, встановити над нею опіку та визнати заявника опікуном ОСОБА_2 є двоюрідною сестрою ОСОБА_3 , який є чоловіком матері заявника ОСОБА_4 .

Таким чином, з матеріалів поданої заяви вбачається, що ОСОБА_2 не є членом сім`ї заявника ОСОБА_1 та не є близьким родичем заявника в розумінні ст. 3 СК України, ч. 1 ст. 71 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до частин 6-7 ст. 185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, заявник ОСОБА_1 не є особою, яка може виступати заявником у цій категорії справ окремого провадження та не наділений правом для звернення до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатною, тому заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 185, ст. ст. 260, 294, 296 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, заінтересована особа Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області - повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Суддя: О. А. Морозовська