СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1134/24
Провадження № 2/306/557/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю секретаря судового засідання Стеблей А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Свалявської міської ради Мукачівського району Закарпатської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що він та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . До повномасштабного вторгнення рф на територію України вони разом проживали в м. Мелітополь, та після його окупації виїхали до м. Запоріжжя, де зареєструвалися як ВПО. Зазначає, що з цього часу в сім`ї виникали конфлікти, які закінчувалися криками, що негативно впливало на дітей, та у зв`язку з чим він, разом з дітьми, був змушений переїхати до м. Свалява. Вказує, що неодноразові запрошення ним ОСОБА_2 до них результатів не дали, натомість остання, під час телефонних розмов з їх дітьми, наголошувала їм, що вони повернуться до м. Мелітополь, що негативно впливало на дітей, зокрема у доньки з`явилися проблеми з мовленням, так як проживання в окупації та в безпосередній близькості до місць проведення бойових дій, залишило негативний відбиток на психоемоційному стані дітей. Вважає, що мати вихованням дітей не займається, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дітям належного догляду, необхідним харчуванням, медичним доглядом, вже протягом двох років не проживає з ними. Тому просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей у розмірі частина всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні (а.с.59).

Відповідачка в судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.56, 61).

Представник ООП Свалявської міської ради розгляд справи просила проводити у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечила (а.с.62).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

За ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства, батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 3 та чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Згідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке розлучення може бути необхідним, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

В судовому засіданні, належними та допустимими доказами встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.31,34,36).

Згідно довідки від 12.01.2023 року №2304- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 взято на облік як ВПО за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 35).

Згідно заяв ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.08.2022 року та 27.05.2024 року вона хоче проживати разом з батьком ОСОБА_4 (а.с.12-13).

Як убачається з акту оцінки потреб особи/ сім`ї та висновку про оцінку потреб сім`ї складених фахівцями Свалявського міського територіального центру соціального обслуговування, ОСОБА_1 дійсно сам утримує та виховує дітей та спроможний їх забезпечити належним вихованням та утриманням (а.с.14-16, 18-21).

Згідно висновку ССД Свалявської міської ради від 31.08.2022 року № 540/01-12 про визначення місця проживання дитини з одним з батьків та рішення виконавчого комітету Свалявської міської ради від 05.09.2022 року № 31 визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком (а.с.22, 29).

Відповідно до довідок з Свалявського ЗДО №6 від 23 серпня 2022 року № 17 та від 29 травня 2024 року № 6 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує даний заклад в м. Свалява (а.с.26-27).

Згідно пояснень сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , останні зазначають, що позивач дійсно проживає з дітьми та займається їх вихованням та утриманням, матері ОСОБА_2 по місцю проживання дітей вони не бачили (а.с.25, 28, 30).

Як убачається з довідки ФОП ОСОБА_8 , ОСОБА_1 працює в даному підприємстві та отримує заробітну плату (а.с.24).

За приписами ст. 164 СК України батьки, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Правовою підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав є висновок Свалявської міської ради від 05.07.2024 року № 02-14/2912 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 48-60).

Відповідачка неодноразово повідомлялася про дату розгляду питання про доцільність позбавлення її батьківських прав (а.с.37-38, 51).

Обгрунтовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що оскільки відповідачка не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує їх належного догляду, ухиляється від виховання, тобто свідомо нехтує своїми обов`язками, таку необхідно позбавити батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо стягнення аліментів суд дійшов наступного висновку.

За приписами ч. 2 та 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

За ст. 150 СК України - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовим змістом вказаної норми закону, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком є особистим, індивідуальним, а не солідарним. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно з нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

За статтею 193 СК України влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням.

Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

За правовим змістом згаданої норми закону з батьків, які не беруть участі в утриманні дитини, що перебуває у державному або комунальному закладі, аліменти можуть бути стягнуті на загальних підставах. Батьки не можуть перекласти свій обов`язок по утриманню дитини на інших осіб або державу. Перебування дитини у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі не припиняє обов`язку батьків щодо її утримання. Якщо матір, батько добровільно не надають дитині утримання, з них можуть бути стягнені аліменти в судовому порядку.

За ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства, батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 3 та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7-8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 256-6 СК України батьки-вихователі - подружжя або окрема особа, що не перебуває у шлюбі, які взяли дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, для виховання та спільного проживання.

Батьки-вихователі є законними представниками дітей і діють без спеціальних на те повноважень як опікуни або піклувальники.

Зважаючи на вищевикладене, виходячи з принципів розумності та справедливості аліменти необхідно встановити в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь батька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 18, 76, 81, 133, 134, 141, 200, 223, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 150, 164, 166, 180 183, 243, 256-6 Сімейного кодексу України, ЗУ Про охорону дитинства, Конвенцією ООН про права дитини, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Свалявської міської ради Мукачівського району Закарпатської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровану за адресою АДРЕСА_2 , фактично проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканця АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканця АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 - 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп. сплаченого судового збору

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп. судового збору на користь держави (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

20.08.2024 року