ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 401/1289/21

провадження № 61-4655св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменко П. І.,

учасники справи:

позивач - Дочірнє підприємство «Завод залізобетонних виробів» товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергобудпром»,

відповідачі: приватний нотаріус Світловодського міського нотаріального округу Васильченко Валерій Михайлович, ОСОБА_1 ,

третя особа - Приватне акціонерне товариство «Світловодський завод «Спецзалізобетон»,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного нотаріуса Світловодського міського нотаріального округу Васильченка Валерія Михайловича на постанову Кропивницького апеляційного суду від 18 січня 2023 року у складі колегії суддів: Єгорової С. М., Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2021року Дочірнє підприємство «Завод залізобетонних виробів» Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергобудпром» (далі - ДП «ЗЗБВ ТОВ «Дніпроенергобудпром») звернулось до суду з позовом до приватного нотаріуса Світловодського міського нотаріального округу Васильченка В. М. (далі - приватний нотаріус), ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Світловодський завод «Спецзалізобетон» (далі - ПАТ «СЗ «Спецзалізобетон») про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 27 березня 2017 року стягнуто з ПАТ «СЗ «Спецзалізобетон» на користь ДП «ЗЗБВ ТОВ «Дніпроенергобудпром» борг на загальну суму 258 347,92 грн. При виконанні вказаного рішення суду з`ясувалось, що у власності боржника є нерухоме майно: комплекс будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , однак указане майно перебуває в іпотеці згідно з договором іпотеки від 06 жовтня 2016 року, укладеним між ПАТ «СЗ «Спецзалізобетон» та ОСОБА_1 . При проведенні державної реєстрації іпотеки приватним нотаріусом мала бути виготовлена електронна копія договору іпотеки № 1325 від 06 жовтня 2016 року, укладеного між ПАТ «СЗ «Спецзалізобетон» та ОСОБА_1 , та така копія мала бути розміщена приватним нотаріусом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Невиконання такої вимоги нотаріусом є порушенням порядку державної реєстрації обтяжень нерухомого майна, оскільки така реєстрація здійснена за відсутності для цього правової підстави - договору іпотеки. Крім того, реєстрація обтяження була здійснена під час розгляду справи про стягнення боргу з ПАТ «СЗ «Спецзалізобетон», вказані протиправні дії нотаріуса призвели до неможливості виконання згаданого рішення суду про стягнення коштів на користь позивача.

Просило суд визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Васильченка В. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31764219 від 07 жовтня 2016 року, згідно якого здійснено державну реєстрацію іпотеки на нерухоме майно - комплекс будівель, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2022 року відмовлено у задоволенні позову. ОСОБА_1 відмовлено у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

Суд виходив з того, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав, крім того сторонами підтверджено той факт, що рішення Господарського суду Кіровоградської області від 27 березня 2017 року виконано в повному обсязі.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 18 січня 2023 року апеляційну скаргу ДП «ЗЗБВ ТОВ «Дніпроенергобудпром» залишено без задоволення. Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2022 року залишено без змін.

В порядку розподілу судових витрат стягнуто з ДП «ЗЗБВ ТОВ «Дніпроенергобудпром» на користь приватного нотаріуса 4 400,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Постанова апеляційного суду в частині розподілу судових витрат мотивована тим, що у поданому відповідачем відзиві на апеляційну скаргу ставиться питання про стягнення з позивача витрат понесених на правничу (правову) допомогу у сумі 19 600,00 грн (а. с. 143-162, т. 2). Позивачем апеляційному суду подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу шляхом відмови у стягнені заявлених витрат у повному обсязі (а. с. 198-202, т. 2). Зазначено, що заявлені відповідачем витрати не відповідають критерію реальності адвокатських витрат.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу приватним нотаріусом надано: - оригінал договору про надання правничої (правової) допомоги № 01/12/22ф-ВВМ від 02 грудня 2022 року (а. с. 149-151, т. 2); - акти приймання передачі послуг № 3, № 1, № 2 (а. с. 153, 156, 160, т. 2); - рахунок № 03-01/12/22ф-ВВМ на суму 4 400,00 грн (а. с. 154, т. 2); - рахунок № 01-01/12/22ф-ВВМ на суму 7 200,00 грн та 2 600,00 грн, всього 9 800,00 грн (а. с. 157, т. 2); - рахунок

№ 02-01/12/22ф-ВВМ на суму 5 400,00 грн (а. с. 161, т. 2); - оригінали квитанцій від 06 грудня 2022 року на суму 4 400,00 грн, 9 800,00 грн, 5 400,00 грн (а. с. 153, 155, 159, т. 2).

Згідно з п. 1 договору про надання правничої (правової) допомоги № 01/12/22ф-ВВМ від 02 грудня 2022 року адвокат зобов`язується за винагороду забезпечити надання правничої допомоги замовнику: - ознайомитися з наданими Замовником матеріалами судових справ: - № 401/1289/21 (Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області); - № 912/257/15-г (Господарський суд Кіровоградської області); - надати консультації щодо формування правової позиції та перспектив розгляду судових справ, стороною в яких є Клієнт, а саме у справі № 401/1289/21;

- скласти відзив на апеляційну скаргу від 08 липня 2022 року на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2022 року у справі № 401/1289/21.

За правничу допомогу, передбачену в п.п. 1.2. договору замовник сплачує адвокату обговорену винагороду. Розмір винагороди є фіксованим за надання кожної окремої юридичної послуги: - ознайомлення з матеріалами судової справи № 401/1289/21 (Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області) - 7 200,00 грн; - ознайомлення з матеріалами судової справи № 912/257/15-г (Господарський суд Кіровоградської області) - 2 600,00 грн; - надання консультації щодо формування правової позиції та перспектив розгляду судової справи № 401/1289/21 - 5 400,00 грн; - складення відзиву на апеляційну скаргу від 08 липня 2022 року на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2022 року у справі № 401/1289/21 - 4 400,00 грн; - участь в одному судовому засіданні у судовій справі № 401/1289/21, що відбулося - 6 200,00 грн.

Понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із ознайомленням з матеріалами справи № 912/257/15-г (Господарський суд Кіровоградської області), на суму 2 600,00 грн, не стосується цієї справи, тому безпідставно заявлені до стягнення. Крім того, враховується, що приватним нотаріусом не подавалась заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи, до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області відповідно до вимог частини першої статті 134 та частини восьмої статті 141 ЦПК України, рішення суду першої інстанції ним також не оскаржується. Враховуючи принцип співмірності, розумності та реальності судових витрат, заперечення позивача щодо співмірності заявлених відповідачем судових витрат, колегія суддів вважає, що заява приватного нотаріуса про стягнення судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги на стадії перегляду справи апеляційним судом, підлягає частковому задоволенню в межах витрат, пов`язаних зі складанням адвокатом відзиву на апеляційну скаргу в сумі 4 400,00 грн.

Аргументи учасників справи

14 лютого 2023 року засобами поштового зв`язку приватний нотаріус подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив змінити постанову Кропивницького апеляційного суду від 18 січня 2023 року в частині розміру стягнутих з ДП «ЗЗБВ ТОВ «Дніпроенергобудпром» судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з 4 400,00 грн на 19 600,00 грн. Стягнути з ДП «ЗЗБВ ТОВ «Дніпроенергобудпром» на його користь судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, у розмірі 9 200,00 грн.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що розподіляючи судові витрати, апеляційний суд присудив до стягнення 4 400,00 грн, що становить 22,45 % від фактично понесених відповідачем (19 600,00 грн) судових витрат. Висновок апеляційного суду про те, що понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із ознайомленням з матеріалами справи № 912/257/15-г на суму 2 600,00 грн, не стосується цієї справи, є помилковими. Позовна заява у справі, що переглядається, обґрунтовується саме наявністю зобов`язань матеріального характеру, які виникли на підставі рішення Господарського суду Кіровоградської області від 27 березня 2017 року про стягнення з ПАТ «СЗ «Спецзалізобетон» на користь ДП «ЗЗБВ ТОВ «Дніпроенергобудпром» 227 043,30 грн основного боргу, 2 629,07 грн 3% річних та 23 609,90 грн інфляційних втрат, а також 5 065,65 грн судового збору. Тому для повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що переглядається, необхідне також ознайомлення з матеріалами справи № 912/257/15-г, у тому числі зі змістом вказаного судового рішення. Це, відповідно, потребує додаткових затрат часу адвоката, що було обговорено та погоджено між клієнтом та адвокатом при обранні способу захисту клієнта.

Неподання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи, до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області відповідно до вимог частини першої статті 134 ЦПК України обумовлене тим, що приватний нотаріус не користувався правничою допомогою під час розгляду справи судом першої інстанції. Це не повинно обмежувати сторону на отримання кваліфікованої професійної правничої допомоги при перегляді справи в суді апеляційної та/або касаційної інстанцій. ЦПК України не забороняє користуватись правничою допомогою на стадії апеляційного перегляду справи, за умови незалучення адвоката відповідною стороною при розгляді справи судом першої інстанції. Крім того, процесуальні норми не містять вимог про обов`язкове зменшення вартості відшкодування цих витрат, у випадку невикористання послуг адвоката при розгляді справи судом першої інстанції.

Логічним є те, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову не потребує оскарження відповідачем, за відсутності встановлення у мотивувальній частині рішення фактів, які є недоведеними та можуть бути преюдиціальними в іншій справі. Таким чином, висновки суду апеляційної інстанції для зменшення судових витрат через неоскарження приватним нотаріусом Васильченко В. М. рішення суду першої інстанції є безпідставним.

Зменшуючи розмір судових витрат на професійну правничу допомогу до 22,45 %, суд фактично покладає інші 77,55 % цих витрат, які погоджені між клієнтом та адвокатом, а також оплачені клієнтом, на відповідача - приватного нотаріуса. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Позивачем у цій справі є юридична особа - ДП «ЗЗБВ ТОВ «Дніпроенергобудпром», яке за відкритими даними, зокрема, на 2020 рік мало 66 527 000,00 грн активів, 3 441 000 грн чистих прибутків. Тобто, покладення на позивача судових витрат у зазначеному розмірі не призводить до надмірного непосильного матеріального тягаря. Клієнтом за договором про надання правової допомоги є приватний нотаріус, тобто особа, яка здійснює діяльність, що пов`язана з отриманням прибутку. Тобто, апеляційний суд не врахував фінансового стану обох сторін при зменшенні витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають покладенню на позивача.

Позивач не зазначив будь-яких суттєвих підстав неспівмірності витрат на правову допомогу зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; предметом позову та значенням справи для відповідача. Також ДП «ЗЗБВ ТОВ «Дніпроенергобудпром» не представлено будь-яких доказів щодо своїх заперечень.

Приватний нотаріус, у зв`язку зі зверненням до Верхового Суду з касаційною скаргою, поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 200,00 грн, яка полягає у складенні цієї касаційної скарги на судове рішення Кропивницького апеляційного суду від 18 січня 2023 року.

У травні 2023 року ДП «ЗЗБВ ТОВ «Дніпроенергобудпром» подало до суду відзив, у якому просило залишити касаційну скаргу приватного нотаріуса Васильченка В. М. без задоволення, а постанову Кропивницького апеляційного суду від 18 січня 2023 року - без змін. Судові витрати покласти на заявника.

Зазначає, що заявник особистої участі у розгляді справи у суді першої інстанції не приймав, що він підтверджує у своїй касаційній скарзі, апеляційної скарги не отримував (як сам зазначає на сторінці 4 свого відзиву на апеляційну скаргу від 06 грудня 2022 року), у зв`язку із чим є незрозумілим, які саме матеріали він міг надавати адвокату для ознайомлення у вказаній справі. Також у справі відсутні заяви про ознайомлення із матеріалами справи і представника скаржника - адвоката Бондарчука О. А. До участі у справі як представник адвокат також не залучався, що свідчить про відсутність факту ознайомлення із матеріалами справи. Тому такі витрати повинні бути виключені зі складу витрат на професійну правничу допомогу.

Справа № 912/257/15-г розглядалась за позовом ДП «ЗЗБВ ТОВ «Дніпроенергобудпром» до ПАТ «СЗ «Спецзалізобетон» про стягнення боргу. Заявник не був у цій справі учасником, а отже не міг ознайомитися із матеріалами вказаної справи та відповідно не міг надати такі матеріали своєму адвокату, як і його представник не міг ознайомитися із матеріалами справи № 912/257/15-г. Необхідність для адвоката ознайомлення із матеріалами справи № 912/257/15-г для підготовки відзиву на апеляційну скаргу та формування правової позиції у цій справі була відсутня. Тому такі витрати з цією справою не пов`язані, фактично не здійснювались та повинні бути виключені зі складу витрат на правничу допомогу.

Підпунктом 1.1.2 Договору визначено, що різновидом правничої допомоги є надання консультації щодо формування правової позиції та перспектив судових справ, стороною в яких є Клієнт. Однак витрати на такий різновид правничої допомоги не можуть відноситись до витрат на правничу допомогу у цій справі, оскільки вони з цією справою не пов`язані та повинні бути виключені зі складу витрат на правничу допомогу.

Позивач у своєму клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від 17 січня 2023 року належним чином обґрунтував неспівмірність заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлених касатором за складення касаційної скарги у розмірі 9 200,00 грн, також є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, оскільки спір є немайновим, касаційна скарга подана лише щодо неправильного розподілу судових витрат, а сама скарга є необґрунтованою.

У травні 2023 року приватний нотаріус Васильченко В. М. подав до суду відповідь на відзив ДП «ЗЗБВ ТОВ «Дніпроенергобудпром».

Зазначає, щощодо ознайомлення з матеріалами справи, то указаний обсяг роботи проводився адвокатом самостійно з допомогою того ж Єдиного державного реєстру судових рішення, платформи «Електронний суд», у зв`язку з фактичним перебуванням у м. Києві та віддаленістю до міста Кропивницького. Це також було погоджено між клієнтом і адвокатом при обранні способу захисту клієнта. Оцінка позивачем умов договору про надання правничої допомоги є втручанням у договірні відносини приватного нотаріуса та адвоката, обрання ними стратегії захисту. Безпідставним є твердження позивача про те, що ознайомлення з матеріалами справи, надання консультації щодо формування правової позиції та перспектив судових справ охоплюється діями адвоката стосовно підготовки відзиву на апеляційну скаргу. Після ознайомлення адвокат і клієнт обговорили обґрунтованість чи необґрунтованість позову, можливу необхідність визнання позовних вимог частково чи повністю, або ж заперечення щодо позову, у зв`язку з чим потребу скласти відповідний відзив. Це було погоджено між сторонами договором про надання правничої допомоги та не має сумніву у доцільності такої хронології проведення робіт адвокатом. Позов обґрунтований саме проведенням приватним нотаріусом державної реєстрації обтяження з порушенням норм законодавства, тому позов стосувався саме діяльності нотаріуса, що мало для нього значний інтерес.

Межі та підстави касаційного перегляду, рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі.

В зазначеній ухвалі вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, у додатковій постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 927/788/19).

УхвалоюВерховного Суду від 16 серпня 2024 року відмовлено ДП «ЗЗБВ ТОВ «Дніпроенергобудпром» в задоволенні клопотання про повідомлення про дату та час судового засідання.

Судове рішення оскаржується в частині відмови у стягненні витрат приватного нотаріуса на правничу допомогу. В іншій частині судове рішення не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається.

Позиція Верховного Суду

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини перша, друга статті 141 ЦПК України).

У статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У частинах четвертій - шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦПК України).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), на яку посилається особа, яка подала касаційну скаргу, вказано, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). […] саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. […] Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. […] Велика Палата Верховного Суду приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню».

У додатковій постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 927/788/19 зазначено, що «у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. […] Враховуючи наведені положення законодавства, беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності, а також докази, надані на підтвердження витрат на оплату послуг адвоката, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з Бобровицької міської ради на користь ТОВ "СГТ Співдружність" витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у сумі 10 000 грн, оскільки цей розмір судових витрат відповідно до статті 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат».

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Касаційний суд акцентує увагу, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом,який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності відповідного заперечення іншої сторони, яка вказує на неспівмірність витрат та наводить відповідне обґрунтування, за потреби - з наданням доказів невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Схожі висновки зроблені, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 724/318/21 (провадження № 61-19599св21), Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року у справі № 520/5311/2020, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 серпня 2018 року у справі № 916/1283/17 та інших.

Разом з тим, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400ЦПК України).

У справі, що переглядається, апеляційний суд дослідив заяву приватного нотаріуса про компенсацію судових витрат, врахував заперечення на таку заяву позивача, навів мотиви, з яких виходив при частковому задоволенні заяви, застосовуючи принципи співмірності, розумності та реальності (обґрунтованості) судових витрат, зокрема встановив, що понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану із ознайомленням з матеріалами справи №912/257/15-г (Господарський суд Кіровоградської області), не стосується цієї справи, врахував, що приватний нотаріус при розгляді справи судом першої інстанції не заявляв про наявність судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, не є особою, яка оскаржує рішення суду першої інстанції. Тому апеляційний суд зробив висновок, що заява приватного нотаріуса про стягнення судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги на стадії перегляду справи апеляційним судом, підлягає частковому задоволенню.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що апеляційний суд порушив норми процесуального права при вирішенні питання компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу приватного нотаріуса та оцінки обґрунтованості його розміруу зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції. При цьому не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, не дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду в оскарженій частині ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржене судове рішення в оскарженій частині - без змін, а тому судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного нотаріуса Світловодського міського нотаріального округу Васильченка Валерія Михайловича залишити без задоволення.

Постанову Кропивницького апеляційного суду від 18 січня 2023 року в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко