Справа № 128/4784/23
РІШЕННЯ

Іменем України

12 серпня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Гуменюк Н.В.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 вчинила заповіт, яким земельну ділянку розміром 1,91 га, що розташована на території Стрижавської селищної ради, заповідала їй. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на зазначену земельну ділянку. Спадкоємцем за заповітом є вона, спадкоємці за законом будь-якої черги відсутні, оскільки спадкодавець була одинокою, дітей не мала, в шлюбі не перебувала. У визначений законом шестимісячний строк, тобто до 30.06.2023, вона не встигла звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки пропустила визначений законом строк по поважній причині. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.08.2023 приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Нідзельською І.Є. позивачу було відмовлено у видачі на її ім?я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 не прийняла спадщину у передбачений чинним законодавством України строк. У зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття був зупинений на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, тобто на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 діяв підзаконний акт, який встановлював строк для прийняття спадщини десять місяців. Бажаючи прийняти спадщину, в квітні 2023 року вона звернулася до нотаріуса щодо порядку прийняття спадщини, де їй була надана інформація про те, що строк подачі заяви спливає 30.10.2023. 04.08.2023 вона звернулась до нотаріуса з метою подачі документів для отримання свідоцтва про прийняття спадщини, але нотаріусом постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.08.2023 було відмовлено у видачі свідоцтва, при цьому було усно роз`яснено, що Постановою КМУ №469 від 09.05.2023 знов були внесені зміни в постанову КМУ від 28.02.2022 №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якими пункт 3 було виключено. Таким чином, підзаконний акт, яким збільшувався строк подачі заяви про видачу свідоцтва про право на спадкування до десяти місяців, діяв з 24.06.2022 до 09.05.2023, після чого з 10.05.2023 строк залишився попереднім - шість місяців. Вважає, що пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, зокрема, зміни в норму Цивільного кодексу щодо строку подання заяви не вносились, одночасно з цим діяли норми підзаконного акту, який протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювався, що призвело до пропущення строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того, вона має неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В період з 26 червня до 01 липня 2023 року син ОСОБА_3 у складі команди з футболу ДЮСШ «Десна» Стрижавської селищної ради приймав участь в кубку перемоги з футболу серед юнаків 2012-2013 років народження в м. Яремче Івано-Франківської області, а вона, як мати на той час десятирічного сина, супроводжувала його. Зважаючи на таку обставину, навіть достеменно довідавшись про зміну строків прийняття спадщини, до 30.06.2023 вона не мала об`єктивної змоги подати заяву про прийняття спадщини, оскільки з незалежних від організаторів поїздки причин виїзд з м. Яремче до смт Стрижавка затримався по технічних причинах. Таким чином, об?єктивні, непереборні, істотні труднощі не дали їй змоги звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Тому просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 27.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, оскільки позивачем ОСОБА_1 не підтверджено відповідними доказами обставини щодо позовних вимог, а саме: щодо відсутності інших спадкоємців після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , а також не сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви до Стрижавської селищної ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

06.12.2023 та 08.12.2023 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 27.11.2023 надійшли відповідні заяви, з долученням квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 12.12.2023 позовну заяву ОСОБА_1 знову було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, оскільки ОСОБА_1 не сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

18.12.2023 вимоги ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 12.12.2023 було виконано.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 21.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.04.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні 20.05.2024 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гуменюк Н.В. суду пояснила, що ОСОБА_1 не встигла звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у визначений законом шестимісячний строк, тобто до 30.06.2023, тому постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.08.2023 приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Нідзельською І.Є. позивачу було відмовлено у видачі на її ім?я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . У зв`язку із введенням воєнного стану в Україні перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття був зупинений на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, тобто на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 діяв підзаконний акт, який встановлював строк для прийняття спадщини десять місяців. Бажаючи прийняти спадщину, в квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса щодо порядку прийняття спадщини, де їй була надана інформація про те, що строк подачі заяви спливає 30.10.2023. 04.08.2023 вона звернулась до нотаріуса з метою подачі документів для отримання свідоцтва про прийняття спадщини, але нотаріусом постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.08.2023 було відмовлено у видачі свідоцтва, при цьому було усно роз`яснено, що Постановою КМУ №469 від 09.05.2023 знов були внесені зміни в постанову КМУ від 28.02.2022 №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якими пункт 3 було виключено. Таким чином, підзаконний акт, яким збільшувався строк подачі заяви про видачу свідоцтва про право на спадкування до десяти місяців, діяв з 24.06.2022 до 09.05.2023, після чого з 10.05.2023 строк залишився попереднім - шість місяців. Вважає, що позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а саме: у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини. Крім того, навіть достеменно довідавшись про зміну строків прийняття спадщини, до 30.06.2023 позивач не мала об`єктивної змоги подати заяву про прийняття спадщини, оскільки в період з 26 червня 2023 року до 01 липня 2023 року вона супроводжувала сина ОСОБА_3, який у складі команди з футболу ДЮСШ «Десна» Стрижавської селищної ради приймав участь в кубку перемоги з футболу серед юнаків 2012-2013 років народження, в м. Яремче Івано-Франківської області, а з незалежних від організаторів поїздки причин виїзд з м. Яремче до смт Стрижавка затримався по технічних причинах. Будь-які інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 відсутні, оскільки спадкодавець була одинокою, дітей не мала, в шлюбі не перебувала. Просить задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні 20.05.2024 судом було постановлено завершити з`ясування обставин та перевірку їх доказами.

В судовому засіданні 12.08.2024 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гуменюк Н.В. суду зазначила, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказаний строк пропустила у зв`язку із суперечливими змінами у законодавстві. Причина пропуску строку є поважною, тому в судовому порядку просять вирішити питання щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини. Спадкова справа у нотаріальній конторі не заводилася. Долучений до матеріалів справи договір купівлі-продажу житлового будинку свідчить про те, що позивач є власником будинку, у якому проживала ОСОБА_2 . Позивач стверджує, що, крім неї, інші спадкоємці разом з ОСОБА_2 у будинку не проживали та не були зареєстровані. Заповіт на даний час чинний, не скасований. Будь-які інші докази у них відсутні, усі докази були надані суду. Позовні вимоги просить задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 12.08.2024 просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В матеріалах справи наявна заява представника Стрижавської селищної ради, у якій вона просить провести розгляд справи за відсутності представника Стрижавської селищної ради за наявними у справі матеріалами, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.01.2023 (а.с. 5).

З копії листа селищного голови Стрижавської селищної ради Демченка М. убачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 18.10.2001 до 30.12.2022; інших зареєстрованих осіб за вищевказаною адресою немає (а.с. 9).

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю І-ВН №044299, ОСОБА_4 на підставі рішення 25 сесії 3 скликання Стрижавської селищної Ради народних депутатів від 20.12.2001 передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,94 гектарів в межах згідно з планом; земельна ділянка розташована на території Стрижавської селищної ради; землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10).

17.11.2008 на випадок своєї смерті ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого земельну ділянку розміром 1,91 га, яка знаходиться на території Стрижавської селищної ради, згідно з Державним актом 1-ВН №044299, зареєстрованим за №305 11 березня 2002 року, вона заповідає ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем Стрижавської селищної ради Медведською В.В., зареєстрованого в реєстрі за №1266 (а.с. 6).

Відповідно до копії витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 04.08.2023, у Спадковому реєстрі інформація щодо померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відсутня (а.с. 27).

З копії витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 04.08.2023 убачається, що у реєстрі наявна інформація щодо заповіту ОСОБА_2 , посвідченого 17.11.2008, який станом на 04.08.2023 є чинним (а.с. 29).

Згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.08.2023 №120/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 не прийняла спадщину у передбачений чинним законодавством України строк (а.с. 4).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 25.02.2014 заяву ОСОБА_2 задоволено; встановлено факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ВН №044299 від 11.03.2002 на земельну ділянку площею 1,94 гектарів, що розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий на ім`я ОСОБА_4 , належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 11).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23.08.2012, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 (а.с. 7).

Згідно з довідкою директора КЗ «Дитячо-юнацька спортивна школа «Десна» від 14.08.2023 №33, з інформації тренера-викладача з футболу ДЮСШ «Десна» Стрижавської селищної ради ОСОБА_5 , команда з футболу ДЮСШ приймала участь в Кубку Перемоги з футболу серед юнаків 2012-2013 р.н. в м. Яремча з 26 червня до 01 липня 2023 року, в складі команди приймав участь вихованець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в супроводі матері ОСОБА_1 (а.с. 8).

Докази, подані стороною позивача 07.08.2024 та 12.08.2024 після завершення з`ясування обставин та перевірки їх доказами (витяг з реєстру територіальної громади за період з 01.01.1900 до 04.07.2024, копія договору купівлі-продажу жилого будинку від 10.10.2008, копія витягу з Державного реєстру правочинів, копія реєстраційного посвідчення від 06.11.2008), суд не приймає до уваги та не враховує під час ухвалення рішення, оскільки такі докази подані з пропуском встановленого законодавством строку на подання доказів, без обґрунтування причин поважності пропуску такого строку, без зазначення обставин, які б перешкоджали подати такі докази на стадії підготовчого провадження, а також без надання підтвердження надіслання таких доказів іншим учасникам справи.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (частина перша статті 1297 ЦК України).

Таким чином, для оформлення спадкових прав після померлого необхідно звернутися до державної нотаріальної контори за місцем його проживання (реєстрації), оскільки відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми Закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 28.11.2018 (справа № 494/498/16-ц) зроблено висновок, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд зобов`язаний дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 (справа № 332/1434/15-ц) зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Шестимісячний строк на звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 закінчився 30 червня 2023 року.

Натомість, із заявою про прийняття спадщини позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса лише 04.08.2023, внаслідок чого отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Обгрунтовуючи поважність пропуску строку для прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 зазначає, що пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, зокрема, зміни в норму Цивільного кодексу щодо строку подання заяви не вносились, одночасно з цим діяли норми підзаконного акту, який протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювався, що призвело до пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того, зазначає, що навіть достеменно довідавшись про зміну строків прийняття спадщини, до 30.06.2023 вона не мала об`єктивної змоги подати заяву про прийняття спадщини, оскільки в період з 26 червня до 01 липня 2023 року вона супроводжувала сина ОСОБА_3 , який у складі команди з футболу ДЮСШ «Десна» Стрижавської селищної ради приймав участь в Кубку Перемоги з футболу серед юнаків 2012-2013 років народження, в м. Яремче Івано-Франківської області, а з незалежних від організаторів поїздки причин виїзд з м. Яремче до смт Стрижавка затримався по технічних причинах.

Суд не вважає поважною причиною пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини супровід ОСОБА_1 її сина ОСОБА_3 , який у складі команди з футболу ДЮСШ «Десна» Стрижавської селищної ради приймав участь в Кубку Перемоги з футболу серед юнаків 2012-2013 років народження, в м. Яремче Івано-Франківської області, оскільки така причина пропуску строку для прийняття спадщини не пов`язана з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами.

Однак Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Нотаріальні дії в умовах воєнного стану вчиняються з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 №164 з відповідними змінами та доповненнями.

Так, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 №164, у редакції, чинній на час періоду, в межах якого ОСОБА_1 мала б звернутися із заявою про прийняття спадщини, передбачалося, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Тобто особи, які мали права спадкування, могли розраховувати на те, що під час дії воєнного стану перебіг шестимісячного строку прийняття спадщини зупиняється на час його дії, але не більш як на 4 місяці.

Положення постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 №164 були широко доведені до відома громадян засобами масової інформації та є загальновідомими.

І хоч пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 №164, яким перебіг шестимісячного строку прийняття спадщини зупинявся на час його дії, але не більш як на 4 місяці, було виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України №469 від 09.05.2023, на час подання позивачем ОСОБА_1 заяви та відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на прийняття спадщини, позивач мала законні сподівання на те, що вона не пропустить строк звернення із заявою при прийняття спадщини.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Саме Держава несе відповідальність за законність прийнятого органом державної влади нормативно-правового акту, а не особи, яких такий нормативно-правовий акт стосується. Принцип «належного врядування» передбачає, що ризик будь-якої помилки державного органу треба покладати на державу та не виправляти ці помилки за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.01.2012, заява №29979/04).

За таких обставин, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була одинокою, спадкоємці за законом відсутні, а ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , заповіт на даний час є чинним, ОСОБА_1 , сподіваючись на те, що відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 №164, перебіг шестимісячного строку прийняття спадщини, зупиняється на час дії воєнного стану, але не більш як на 4 місяці, до закінчення цього строку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом у зв`язку із виключенням пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 №164 на підставі постанови Кабінету Міністрів України №469 від 09.05.2023 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , суд визнає поважною причиною пропуску ОСОБА_1 строку звернення із заявою про прийняття спадщини, а тому наявні підстави, передбачені статтею 1272 ЦК України, для визначення їй додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Також суд приймає до уваги те, що під час розгляду даної справи не встановлено обставин щодо наявності інших спадкоємців після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Таким чином, суд визнає поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - сподівання ОСОБА_1 на те, що перебіг шестимісячного строку прийняття спадщини зупиняється на час дії воєнного стану, але не більш як на 4 місяці, та вважає, що наявні підстави для визначення їй додаткового строку на подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи вищезазначене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява №4909/04).

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Суд вважає необхідним надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном один місяць з дня набрання рішенням законної сили, вважаючи, що саме такий термін достатній для звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

Керуючись ст.ст. 1217, 1220, 1222-1233, 1269-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 терміном 1 (один) місяць, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач Стрижавська селищна рада, адреса місцезнаходження: смт Стрижавка, вул. Героїв України, 7, Вінницького району Вінницької області.

Повне рішення виготовлено 20.08.2024.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА