Справа № 275/813/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миколайчука П.В.,

із секретарем судового засідання Несенюк В.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей , -

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

03.07.2024 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 10000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 14.05.2016 по даний час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народилися діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач, який є батьком дітей, не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання дітей, в добровільному порядку не надає кошти на утримання неповнолітніх дітей, з грудня 2023 року проживає окремо, працевлаштований та має регулярний високий дохід, тому має змогу платити вказаний розмір аліментів.

Враховуючи вказане, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 10 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 04.07.2024 відкрито провадження у даній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

26.08.2024 в судовому засіданні від представника відповідача було прийнято відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що позов є необгрунтованим з тих підстав, що не конкретизовано суми до стянення щодо кожної дитини, зазначає, що відповідач перераховує на рахунок позивачки щомісяця кошти на утримання дітей, що з 02.12.2023 становить 38 150 грн. та доказів того, що діти потребують забезпечення в сумі 20 000 грн. не надано. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила, що відповідач має стабільний дохід в розмірі 25 000 грн. щомісячно, хоча працює неофіційно, дітям кілька разів за останні пів року перераховував кошти, на даний час не перераховує. Зазначила що діти постійно потребують одягу, їжі, оплати за садочок і за школу. Вказала, що на дітей витрачає десь 8-9 тисяч гривень на місяць, її дохід складає близько 15 тисяч гривень. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Вказав, що сплата відповідачем коштів добровільно підтверджує його доходи.

В судове засідання відповідач не з`явився, його інтереси представляє адвокат Нестеренко М.М., який просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що відповідач самостійно перераховував на рахунок позивачки кошти на утримання дітей в залежності від його заробітків, тобто забезпечує дітей. Сума 10 000 є необґрунтованою, оскільки, як зазначила сама позивачка на дітей за місяць йде 8-9 тис., а кожен з батьків повинен нести обов`язки по утриманню порівну. Вказав на недоведеність обставин проживання дітей з матір`ю та вказав на відсутність роботи в відповідача. Щодо наявності інших утриманців у відповідача відомостей не надав, як і доказів проживання дітей з батьком.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.05.2016 і по даний час, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Сторони є батьками дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 (а.с. 7, 8).

Згідно довідки від 01.07.2024 № 192, ОСОБА_5 , 2016 р.н. та ОСОБА_6 , 2021 р.н. перебувають у складі сім`ї позивачки ОСОБА_1 та фактично проживають по АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно довідки виданої Морозівської гімназії Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 02.07.2024 № 8, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в 2 класі Морозівської гімназії Брусилівської селищної ради (а.с.11).

Згідно довідки виданої Морозівським закладом дошкільної освіти «Сонечко» Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 28.06.2024 № 9, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує Морозівський ЗДО «Сонечко» (а.с.12).

Згідно банківських квитанцій, ОСОБА_4 переводив кошти на рахунок позивачки, що вона визнала в судовому засіданні, з грудня 2023 року по травень 2024 в загальному розмірі 38 150 грн.

Згідно довідки форми ОК-5 від 06.01.2022, ОСОБА_4 не мав офіційні доходи за 2017-2021 роки.

Інших доказів суду не надано, з клопотанням про їх витребування сторони не звертались.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно частин 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2, 3 ст. 181 СК України).

Згідно вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частин 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

Суд відхиляє доводи відповідача про недоведеність факту проживання дітей з позивачкою, оскільки вказане вбачається як з довідки про склад сім`ї позивачки, в яку включені діти, але не включений відповідач, який з ними фактично не проживає, довідок про відвідування навчальних закладів за місцем проживання позивачки, а самим відповідачем чи його представником не було надано доказів проживання малолітніх дітей не з матір`ю. Оскільки діти проживають з позивачкою, остання як їх мати має право на стягнення аліментів на їх утримання з відповідача, як батька. Добровільно сторони не вирішили питання сплати аліментів, тому позивач бажає отримувати аліменти за рішенням суду та просить їх стягувати у фіксованій сумі.

Відповідач за віком є працездатним, не є особою з інвалідністю, не має інших утриманців, суду не спростував доводів щодо можливості сплати аліментів, а його добровільна сплата коштів за період з грудня 2023 по травень 2024 року на користь позивачки підтверджує наявність у відповідача доходу. Водночас суд не вважає довідку форми ОК-5 від 06.01.2022 такою, що вказує на відсутність роботи у відповідача на даний час, оскільки вона видана більш як два роки тому, інших доказів на спростування можливості сплачувати аліменти суду надано не було.

Підсумовуючи викладене вище, призначаючи розмір аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує потребу позивачки у матеріальній допомозі на утримання двох дітей, її пояснення про орієнтовний розмір витрат на дітей щомісячно, відомості про матеріальне становище відповідача, а також беручи до уваги рівний обов`язок обох батьків брати участь в утриманні неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утриманні двох неповнолітніх дітей в розмірі 5 000 гривень щомісячно, тобто по 2 500 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

За встановлених обставин справи, суд вважає вказаний розмір аліментів, стягуваних з одного з батьків, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, підстав для інших висновків суду не надано.

В свою чергу, суд відхиляє доводи представника відповідача про неможливість задоволення позову через некоректність позовних вимог в зв`язку з проханням стягнути одну фіксовану суму аліментів на обох дітей. Так, в судовому засіданні позивачка пояснила, що просила в позові стягнути аліменти в загальному розмірі 10 000 гривень на обох дітей в рівних долях, тобто по 5000 гривень, ці вимоги позивачки в достатній мірі чіткі та можуть бути витлумачені судом відповідно до належного способу захисту прав, і таке тлумачення не призводить до порушення процесуальних прав відповідача, який навів свої доводи щодо суті спору . Суд в цій частині керується позицією Верховного Суду , зазначену в постанові від 16.02.2024 у справі № 910/10009/22.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.1 ст.191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову - з 03.07.2024.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом, а відповідач від сплати судового збору під час розгляду даної справи не звільнений, то на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.180, 181,182,183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3,4,10,12,13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280-282, 288, 289, 354, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.07.2024 і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 1211 гривень 20 копійок.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 28.08.2024.

Реквізити сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя П.В. Миколайчук