ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Никифоряка Л.П., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2024 року в цивільній справі номер 204/12723/23 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська звернулось АТ КБ «ПриватБанк» із позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву від 22 серпня 2016 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем станом на 13.03.2023 року у розмірі 126858,17 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 103263,99 грн (в тому числі: заборгованості за поточним тілом кредиту 0,00 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту 103263,99 грн), заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 23594,18 грн (в тому числі: заборгованості за нарахованими відсотками 0,00 грн, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 23594,18 грн).

Позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 126858,17 грн, а також судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2024 року у задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено повністю.

Із вказаним рішенням не погодився позивач АТ КБ «ПриватБанк», подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права та невідповідності висновків суду обставинам справи.

31.05.2021 року відповідачем підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил

надання банківських послуг, в якій зазначено основні умови кредитування, зокрема, процентна ставка: 42,0% річних для карт Універсальна, 40.8% річних для карт Універсальна Gold; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних: 84.0 % - для карт Універсальна, 81.6% - для карт Універсальна Gold.

Таким чином, всі істотні умови кредитування (розмір відсотків та неустойки тощо) узгоджено у Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 31.05.2021 року, що особисто підписана відповідачем, розрахунок заборгованості здійснено відповідно до погоджених умов.

До моменту підписання заяви від 31.05.2021 року заборгованість відповідача перед банком була відсутня, що підтверджується випискою по рахунку - відображення стану рахунку до 31.05.2021 року, та розрахунком заборгованості за відповідно вказану дату.

Користування кредитними коштами відповідачем з 31.05.2021 року здійснювалось на умовах, зазначених в заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а саме погоджено розмір відсоткової ставки за користування кредитом - 3,5% на місяць (42,0% на рік).

Судом першої інстанції не враховано правові висновки, висловлені в постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року по справі №200/5647/18 щодо представлення виписки по картковому рахунку, яка є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, та повинна досліджуватися судом.

Суд першої інстанції не дослідив належним чином розрахунок заборгованості взаємозв`язку з випискою з особового рахунку відповідача, не спростував усіх встановлених обставин, зокрема щодо фактичного отримання та використання кредитних коштів.

Заборгованість відповідача за відсотками становить 23594,18грн. і підлягає до стягнення в повному обсязі.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідач не лише користувався кредитними коштами, а й визнав укладення договору, вчинивши дії, спрямовані, на його виконання та часткове погашення заборгованості, у зв`язку з чим передчасно дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Від відповідача ОСОБА_1 відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» від 19 червня 2024 року позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України (в редакції, що діяла на час відкриття апеляційного провадження у цій справі) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 22.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг у АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 27).

31.05.2021 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» в якій визначені основні умови користування, процентна ставка - 42% річних; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 84% річних. У цій заяві також викладені Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 16-26).

31.05.2021 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, в якому визначено основні умови користування, процентна ставка - 42% річних; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 84% річних, зазначено, що інформація щодо умов кредитування є актуальною по 31.05.2041 року (а.с.28-31зв).

До позовної заяви долучено витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 32-32зв, 33-69зв).

До матеріалів справи долучено довідку про надані ОСОБА_1 кредитні картки: карта Універсальна № НОМЕР_1 від 22.08.2016 року з терміном дії до 07/18, карта Універсальна №9368190 від 24.07.2018 року з терміном дії до 06/22 (а.с. 15).

У довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , міститься інформація про зміну кредитного ліміту (а.с. 14).

З розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.08.2016 року вбачається, що станом на 13.03.2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 126858,17 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 103263,99 грн, заборгованість за простроченими відсотками 23594,18 грн (а.с. 9-13).

На підтвердження суми заборгованості надано виписку за кредитним договором від 22.08.2016 року, укладеним з ОСОБА_1 , за період з 22.08.2016 року по 17.03.2023 року(а.с. 79-165зв).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись, виходячи з наступного.

Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність».

Відповідно до статті 2 цього Закону банківським кредитом визнається будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, сплати процентів за її користування та інших зборів з такої суми.

Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 22.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг у АТ КБ «ПриватБанк»

31.05.2021 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», в якій визначені основні умови користування, процентна ставка - 42% річних; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 84% річних. У цій заяві також викладені Умови та правила надання банківських послуг.

31.05.2021 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту в якому визначено основні умови користування, процентна ставка - 42% річних; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 84% річних, зазначено, що інформація щодо умов кредитування є актуальною по 31.05.2041 року.

Отже, після 31.05.2021 року між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 22.08.2016 року вбачається, що станом на 13.03.2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 126858,17 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 103263,99 грн, заборгованість за простроченими відсотками 23594,18 грн.

Заборгованість за тілом кредиту утворилась з 17.03.2022 року.

Заборгованість за простроченими відсотками нарахована у період з 01.08.2022 року по 01.01.2023 року.

На підтвердження суми заборгованості надано виписку за кредитним договором від 22.08.2016 року, укладеним з ОСОБА_1 , за період з 22.08.2016 року по 17.03.2023 року.

Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Саме таку позицію висловив Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2020 року у справі 278/2177/15-ц.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.

Відповідачем не надано суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк», не доведено відсутність заборгованості.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 126858,17 грн обґрунтовані та підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 .

Наведені в апеляційній скарзі доводи заслуговують на увагу.

Виходячи з наведеного вище та обставин справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, не в повному обсязі виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням судового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за подання позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн (а.с. 78), позовні вимоги підлягають задоволенню, тому понесені судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, за подання апеляційної скарги ним сплачено судовий збір в розмір 4026,00 грн (а.с. 190), тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2024 року скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за договором №б/н від 22 серпня 2016 року у розмірі 126858,17 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2684,00 грн та апеляційної скарги в розмірі 4026,00 грн, а всього 6710,00 грн..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: