Провадження №2-др/523/79/24
У Х В А Л А

"06" серпня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суд міста Одеси, розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу, що подана в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Рішенням суду від 25 липня 2024 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

29 липня 2024 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про компенсацію здійсненних відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, яка фактично є заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій остання просила суд: стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7600,00 грн. До заяви відповідач долучила: копію заяви про розподіл судових витрат яка нею була подана до суду 02.10.2023 року; копії платіжних інструкції щодо переказу коштів на рахунок адвоката Димовчі М.І. у загальному розмірі 3610,00грн.; розписку адвоката Димовчі М.І. про отримання від ОСОБА_1 залишок гонорару в сумі 3990,00 грн в порядку виконання обов`язків клієнта передбачених умовами пункту 3.1 Договору про надання правової допомоги від 02.10.2023 р.; Акт здачі- приймання виконаних послуг по Договору про надання правової допомоги від 02 жовтня 2023 року.

За результатами дослідження матеріалів справи, суд дійшов висновку про повернення вказаної заяви без розгляду, з таких підстав.

Статтею 246 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше 20 днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами другою, третьою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже за загальним правилом питання про розподіл судових витрат має вирішуватися судом одночасно з ухваленням рішення по суті позовних вимог, при цьому законодавець передбачив можливість розгляду цього питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених умов, а саме: неможливості подання доказів розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів.

З огляду на предмет позову та характер спірних правовідносин провадження у даній справі здійснювалось за правилами загального позовного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що у заяві відповідача від 02.10.2023 року було зазначено про те, що відповідачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 7600,00 грн, які вона просить стягнути з позивача та остаточний розрахунок буде надано суду в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. До заяви додано копію договору про надання правової допомоги від 02.10.2023 року.

Суд зазначає, що заява про ухвалення додаткового рішення по справі є заявою з процесуальних питань.

Тож подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 ЦПК України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у статті 183 ЦПК України.

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (пункт 6 частини першої статті 183 ЦПК України).

За правилами частини другої статті 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №626/133/21 (провадження № 61-110 св 22).

Також Верховний Суд у постанові від 21.09.2022 року у справі № 725/1301/21 (провадження № 61-20691св21) зазначив, що, встановивши порушення позивачем установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме не направлення позивачем на адреси інших учасників справи (відповідачів) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило відповідачів можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув без розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на це, суд на підставі аналізу наведених вище процесуальних норм в сукупності з такими основними принципами цивільного судочинства як верховенство права, змагальність сторін і диспозитивність доходить до висновку, що відповідач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої додав додатки - докази понесення витрат на правничу допомогу, які є складовими заяви про ухвалення додаткового рішення, а тому до такої заяви підлягають застосуванню правила частини четвертої статті 183 ЦПК України щодо подання заяв.

Із тексту поданої заяви не вбачається того, що відповідачем було направлено стороні позивача вказану копію заяви з доданими до неї документами.

Наведене означає, що заяву про ухвалення додаткового рішення подано без додержання вимог частини другої статті 183 ЦПК України в частині ненадання доказів надсилання даної заяви із долученими до неї документами на адресу інших учасників справи, що є підставою для повернення її без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 246, 141, 183 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу, що подана в рамках розгляду цивільної справи 523/10909/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Повний текст ухвали складено 08.08.2024 року.

Суддя: К.О. Далеко