УХВАЛА

19 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 761/22645/22

провадження № 61-10986ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савчак Ярослав Олегович, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2024 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва

від 22 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шмідт Катерини Валеріївни, Державного підприємства «Сетам», Акціонерного товариства

«Сенс-Банк», приватного нотаріуса Чуловського Володимира Анатолійовича, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, визнання електронних торгів недійсними та скасування протоколу про їх проведення, визнання права власності на частку квартири,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савчак Я. О., через підсистему «Електронний суд», подала до Верховного Суду касаційну скаргу

на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2024 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2024 року

у цій справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скаргу з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Проте в порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України

в касаційній скарзі не зазначено підстави (підстав), передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу

в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело

до ухвалення незаконного судового рішення (рішень);

Крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права

та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується заявник, із зазначенням конкретної норми права та змісту правовідносин, в яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці

у подібних правовідносинах.

При цьому суд звертає увагу заявника, що судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, в яких подібними є: предмети спору; підстави позову; зміст позовних вимог; встановлені судом обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 523/6003/14-ц, від 19 червня 2018 року

у справі № 922/2383/16).

Касаційна скарга не відповідає зазначеним вище вимогам.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савчак Я. О.,узагальнено посилається

на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального

та порушення норм процесуального права, посилається на постанови Верховного Суду, однак вказані посилання не можуть бути прийняті судом касаційної інстанції як підстава касаційного оскарження, оскільки представник заявниці не зазначає конкретні підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України представнику заявниці необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави),

на якій (яких) подається касаційна скарга, передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України, та копії скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, у касаційній скарзі серед інших сторін у справі, представник заявниці зазначає відповідачем АТ «Альфа-Банк».

Разом з тим на виконання вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України представник заявниці надає до касаційної скарги докази надсилання копії касаційної скарги та копій доданих до неї матеріалів на адресу АТ «Сенс Банк».

За таких обставин представнику заявниці необхідно направити на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи, у якій чітко зазначити всіх учасників справи

№ 761/22645/22 та відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України надати її копії або ж докази надсилання її копій та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

З метою усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савчак Я. О., необхідно направити на адресу Верховного Суду уточнену касаційну скаргу разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначити підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, та всіх учасників справи № 761/22645/22 і відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України надати її копії або ж докази надсилання її копій та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи

з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи із наведених норм права, якщо представник заявниці, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк усуне недоліки касаційної скарги, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Отже, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки представником заявниці не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати представнику заявниці строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савчак Ярослав Олегович, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва

від 22 лютого 2024 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 26 червня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали будуть застосовані наслідки, передбачені частиною третьою статті 393 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк