Справа № 188/1219/23
Провадження № 2/188/194/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Бібіковій В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у смт Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Брагинівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Петропавлівського районного суду Синельниківського району Дніпропетровської області з позовом до Брагинівської сільської ради Дніпропетровської області (далі відповідач) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом, який вона склала 17 грудня 2018 року і згідно з яким все своє майно вона заповіла позивачу.

Позивач звернувся до державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори Гордієнко І.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 . Однак, нотаріус своєю постановою від 12.05.2023 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропущення строку для прийняття спадщини.

Посилаючись на норми ст. 1272 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, посилаючись в якості поважної причини пропущення строку проживання його на території Донецької області у зоні бойових дій, де нотаріальні контори припинили свою роботу.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечення проти позову не має.

Вивчивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 13 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1).

За приписами ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27.05.2022 р., актовий запис про смерть №327, що вчинений Петропавлівським відділом державної реєстрації цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), після смерті якої відкрилася спадщина.

Згідно із заповітом, складеним 17 грудня 2018 року спадкодавцем, все своє майно, що залишилось після її смерті, вона заповіла позивачу.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1220 ЦК України визначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач 17.05.2023 особисто звернувся до нотаріуса з питання оформлення своїх спадкових прав, однак нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, що вбачається з копії постанови.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1).

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у якому вказав, що строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин і суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Суд відкрив провадження у цій справі, враховуючи відсутність інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 висловлена правова позиція, що за змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини через проживання його на території Донецької області у зоні бойових дій, де нотаріальні контори припинили свою роботу.

Суд дійшов висновку, що причина пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною, викликаною об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд бере до уваги також ту обставину, що у контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейським Судом з прав людини розглядалися справи щодо порушення права власності, де об`єктами були майнові права, наприклад, набуте на підставі заповіту право на одержання орендної плати (ренти) за користування земельною ділянкою (ухвала щодо прийнятності заяви № 10741/84 S. v. the United Kingdom від 13 грудня 1984 р.). Отже, у разі відмови у вимозі позивачу про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, на думку суду, буде допущене порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право фізичних та юридичних осіб на вільне володіння своїм майном.

Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позов є немайнового характеру, тому відповідно до вимог пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 1 073 грн, який слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220-1223,1225, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 76-81, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до Брагинівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , три місяці з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда