КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року

справа № 761/39714/20

провадження № 22-ц/824/6578/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

при секретарі: Бобко К.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» - Титаренка Володимира Миколайовича та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Шкаленка Євгена Васильовича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 листопада 2023 року, постановлено під головуванням судді Волошина В.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» про встановлення нікчемності правочину, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2020 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-3 т.1) до відповідача ТОВ «Споживчий центр», в якому просив суд:

- встановити нікчемність кредитного договору № 13.05.2019-100002414 від 13 травня 2019р. (далі по тексту - кредитний договір), укладеного між сторонами.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що влітку 2019 р. на його мобільний телефон почали надходити повідомлення про наявність у нього заборгованості за кредитним договором перед відповідачем ТОВ «Споживчий центр», як кредитором. Оскільки позивач не брав у позику будь-яких коштів у ТОВ «Споживчий центр», з метою перевірки даної обставини, ОСОБА_1 замовив з бази даних ТОВ «Українське бюро кредитних історій» інформацію про наявність кредитних зобов`язань перед відповідачем. Згідно витягу з бази даних ТОВ «Українське бюро кредитних історій» вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» нібито був укладений зазначений вище кредитний договір, за яким позивачу було надано кредит в розмірі 4000,00 грн. При цьому кредитний договір позивач не укладав, жодних дій спрямованих на отримання у позику кредитних коштів у ТОВ «Споживчий центр» не вчиняв, грошові кошти не отримував. На думку позивача, зазначений кредитний договір було укладено невідомою особою, яка використала його паспорт громадянина України, який у нього був викрадений ще 27 липня 2017р., і про зазначений факт він відразу повідомив правоохоронні органи (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 липня 2017р. відомості до якого про вчинення кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України були внесені 27 серпня 2017р. та довідкою від 27 листопада 2019р. №81.8026-325/81.8026.2-19 виданою Державною міграційною службою). Оскільки в досудовому порядку, відповідач не вважає, що зазначений вище кредитний договір є нікчемним, з метою захисту свого порушеного права, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

РішеннямШевченківського районного суду міста Києва від 02 листопада 2023 рокупозов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано Кредитний договір №13.05.2019-100002414 від 13 травня 2019р., сторонами якого зазначено: ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» - нікчемним.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.; витрати на оплату вартості судової експертизи в розмірі 9177 грн. 60 коп.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду представник ТОВ «Новий Колектор» та представник ТОВ «Споживчий центр» подали апеляційні скарги, в яких просять рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову або закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Вимоги апеляційної скарги ТОВ «Новий колектор» обґрунтовані тим, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки вимога щодо встановлення нікчемності правочину не є способом захисту прав та інтересів. Зазначає, що фактично на момент винесення судового рішення вже було застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину, а тому відсутній предмет спору. Крім того, судом покладено відшкодування судових витрат лише на ТОВ «Новий колектор», однак останній не є первісним кредитором, а є правонаступником внаслідок укладення договору факторингу. Враховуючи наявність двох відповідачів, розподіл витрат має здійснюватись відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у визначених частках.

Апеляційна скарга представника ТОВ «Споживчий центр» обґрунтована тим, що у справі відсутній предмет спору, оскільки відповідачами припинено взаємодію з ОСОБА_1 щодо кредитного договору, а тому наявні підстави для закриття провадження. Вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту. Крім того, зазначає, що, направлений позивачем на адресу ТОВ «Споживчий центр», детальний опис робіт не містить підпису адвоката та вказує, що не додано доказів на підтвердження ведення адвокатом касової книги, а тому відсутні підстави вважати, що останній може самостійно видавати квитанції чи касовий ордер про отримання коштів. Відтак, позивачем не підтверджено належними доказами понесені судові витрати. Крім того, апелянт вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та необґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційні скарги залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вважає рішення суду законним та обґрунтованим. Позивач не отримував від відповідачів повідомлень щодо анулювання кредитного договору, видалення відомостей з УБКІ.

В судовому засіданні представник ТОВ «Споживчий центр» та представник ТОВ «Новий колектор» подані ними апеляційні скарги підтримали, просили задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що кредитний договір позивач не підписував, та такий договір є нікчемним, у зв`язку із чим позовні вимоги слід задоводльнити.

Колегія суддів повністю погодитись зі таким висновком суду не може.

Зі змісту кредитного договору (а.с. 44, 45 т. 1), вбачається, щовін був укладений між позивачем, як боржником та відповідачем ТОВ «Споживчий центр», як кредитором, розмір кредиту складав 4000,0 грн на строк до 26 травня 2019 р, строк користування кредитом 14 календарних днів, проценти за користування кредитом становить 28 % за 14 календарних днів. Згідно розділу 12 кредитного договору, позичальник ОСОБА_1 , особу було встановлено на підставі паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Деснянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 12 січня 2012р.

На виконання цього кредитного договору видано видатковий касовий ордер № 38980225 (а.с. 46 т.1).

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що зазначений кредитний договір він не підписував, як і не підписував відповідний видатковий касовий ордер.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 27 липня 2017р. у позивача був викрадений належний йому паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 12 січня 2012р. Деснянським РУ ГУ МВС України в м. Києві, ідентифікаційний код, мобільний телефон «Iphone 5c», відомості до якого про вчинення кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України були внесені 27 серпня 2017р. (а.с. 8 т.1). та довідкою від 27 листопада 2019р. № 81.8026-325/81.8026.2-19 виданою Державною міграційною службою (а.с. 10 т. 1).

Відповідно до висновоку експерта № СЕ-19-23/20327-ПЧ Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за результатами проведеної почеркознавчої експертизи (а.с. 184-189 т. 1), відповідно до резолютивної частини якого: «Підписи від імені ОСОБА_1 у кредитному договорі № 13.05.2019-100002414 від 13 травня 2019 року укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , а саме, в п. 11.1. в графі «Зразок підпису Позичальника» та в розділі 12. Реквізити і підписи сторін - в графі підпис Позичальника виконано не ОСОБА_1 . Підпис від імені ОСОБА_1 у документі - видатковий касовий ордер від 13.05.2019 року, а саме, в графі «Підпис одержувача» виконано не ОСОБА_1 ».

Згідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (ч. 2 ст. 215 ЦК України).

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 2 ст. 1055 ЦК України).

Встановлено, що позивач оспорюваний договір не підписував, що підтверджується висновком експерта, відтак, суд першої інстанції вірно виходив із того, що оспорюваний кредитний договір є нікчемним.

Кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України).

Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України). Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 688/3874/18.

Позивач звернувся до суду із вимогою про визнання нікчемним договору, спір щодо застосування наслідків недійсного правочину відсутній, відтак, позовна вимога про визнання нікчемний не є належним способом захисту прав, а тому в задоволенні позову потрібно було відмовити.

Інший висновок суду є помилковим.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» - Титаренка Володимира Миколайовича задовольнити.

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Шкаленка Євгена Васильовича задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 листопада 2023 року сксувати, постановити нове , яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» про встановлення нікчемності правочину відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» судовий збір у розмірі по 1261,20 грн кожному.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 19 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді