Справа № 691/808/24
Провадження № 2/691/456/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судового засідання Вовк Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2024 року в суді зареєстровано позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Юхимович С.А. до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 27.06.2020 року та зареєстрованого Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актвий запис № 57, з тих підстав, що в грудні 2023 року вони припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо один від одного. Створюючи сімю та укладаючи шлюб щиро сподівалися, що знайшли один одного, будували плани на далеке майбутнє. Однак, як виявилося з часом помилилися у виборі собі пари. Раніше єдині погляди на життя та сімю почали різко розходитись, почуття любові та взаємоповаги змінила роздратованість один до одного. Заходи по зберженню сімї не вживалися, оскільки стосунки вичерпали себе. Зрозуміли, що протиріччя носять фундаментальний характер і виявляються в протилежності характерів та світогляді. Шлюб принив своє існування, і вже зберегти його неможливо. Кожен живе своїм життям. Не переймаються проблемами один одного, не ведуть спільного бюджету та не будують спільних планів на майбутнє. Подальше збереження шлюбу є неможливими. Від цього шлюбу спільних дітей не має. Оскільки невідомі контакти відповідача, позасудовий спосіб розірвання шлюбу не погоджений, змушена звернутися до суду з відповідною заявою.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 02.08.2024 року в даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, що розгляд по суті відбудеться 23 серпня 2024 року.

До судового засідання строни не з`явилися, повідомлені належно.

22.08.2024 до суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про проведення судового засідання у справі про розірвання шлюбу без позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти заочного розгляду справи. Просили строк для примирення не надавати та розірвати шлюб.

Відповідач повідомлявся про час та дату судового засідання належно, підтверджено поштовим відправленням № 727, проте не забезпечив своєї явки в суд. Відзив на позов не надходив, як і клопотання (заяви) про відкладення розгляду справи.

Приймаючи до уваги відсутність підстав для обовязкової явки сторін у судове засідання, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд без їх участі на підставі наявних у справі доказів, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного.

Згідно статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до положень статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній (стаття 55 СК України).

За правилом частини 2 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За змістом положень частини 3 статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями частини 2, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Із матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2020 року між ОСОБА_2 (відповідач по справі) та ОСОБА_4 (позивач по справі) укладено та зареєстровано шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 57. Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на " ОСОБА_5 ".

Як слідує з позову, з грудня 2023 року сторони припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо один від одного. Спільних дітей подружжя не має. Кожен із подружжя живе своїм життям. Сторони не мають спільного бюджету та не будують спільних планів на майбутнє. Спільне життя позивача з відповідачем не склалось, мають різні погляди на життя. Позивач заперечує щодо надання часу на примирення.

Проти вказаних доводів, заперечень відповідач не висловив, бажання відновити сімейні стосунки та зберегти сімю не проявив, що вказує на його байдужість до збереження шлюбу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розлучення є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, обидва подружжя у відновленні стосунків і збереженні шлюбу не зацікавлені і обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено, тому позов підлягає задоволенню, а їх шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частина 3 статті 115 СК України встановлює, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 24, 56, 109, 110, 112, 113, 114, 115 СК України, ст. ст. 13, 78, 81, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 352, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зареєстрований 27 червня 2020 року Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 57, - розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. П. Синиця