Справа № 157/664/24
Провадження №2-др/157/4/24
15 серпня 2024 рокумісто Камінь-Каширський
Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Антонюк О.В.,
з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Волинській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду,
встановив:
ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, що підписана його представником адвокатом Кучером А.А. про ухвалення додаткового рішення у справі за його позовом до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Волинській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду, у якій просить стягнути з останніх на його користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 гривень, у рівних частинах по 3500 грн з кожного. В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 01 серпня 2024 року задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Волинській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду. Під час розгляду зазначеної цивільної справи позивач ОСОБА_2 користувався правничою допомогою адвоката Кучера Андрія Андрійовича відповідно до договору від 31 січня 2024 року і поніс судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. У судовому засіданні 01 серпня 2024 року представник позивача, під час оголошення позовних вимог та дослідження доказів зробив заяву про надання відповідних доказів про понесені ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу протягом 5 днів після винесення судом основного рішення по справі.
У судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Кучер А.А. не з`явилися, представник позивача адвокат Кучер А.А. подав заяву, із змісту якої вбачається, що він просить заяву про ухвалення додаткового рішення розглянути у його та ОСОБА_2 відсутності.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області у судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані позивачем та його представником докази, суд дійшов висновку, що заяву про стягнення судових витрат належить задовольнити частково, зважаючи на таке.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Частиною 1 ст. 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 01 серпня 2024 року позов ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Волинській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду задоволено частково, ухвалено стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 10000 гривень у відшкодування моральної шкоди, у решті позову відмовлено.

06 серпня 2024 року представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Кучером А.А. подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, до якої додано копію договору про надання правничої допомоги від 31 січня 2024 року та додаток до цього договору про вартість надання послуг адвоката (складові гонорару) та порядок його оплати; копію акта № 1 приймання-передачі наданих правничих послуг від 18 квітня 2024 року, копію квитанції до прибуткового касового ордера № 18/04-24 від 18 квітня 2024 року на суму 3000 грн., копію акта № 2 приймання-передачі наданих правничих послуг від 02 серпня 2024 року, копію квитанції до прибуткового касового ордера № 02/08-24 від 02 серпня 2024 року на суму 4000 грн.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону установлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Під іншими видами правової допомоги розуміються види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

Відповідно до ст. 19 зазначеного Закону видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Згідно з копією акта № 1 приймання-передачі наданих правничих послуг від 18 квітня 2024 року, копії квитанції до прибуткового касового ордера № 18/04-24 від 18 квітня 2024 року, копії акта № 2 приймання-передачі наданих правничих послуг від 02 серпня 2024 року, копії квитанції до прибуткового касового ордера № 02/08-24 від 02 серпня 2024 року позивачем сплачено адвокату Кучеру А.А. за надання правничої допомоги судові витрати у розмірі 7000 грн. Надана правнича допомога полягала у вивченні матеріалів справи та опрацюванні законодавчої бази і судової практики, що регулює спірні правовідносини, кількість затраченого часу 2 год, вартість склала 1200 грн, у підготовці та складені позовної заяви з додатками, на що було затрачено 2 год 15 хв, вартість склала 1800 грн, а також у представництві та захисті інтересів позивача у судовому засіданні у Камінь-Каширському районному суді Волинської області: 26 червня 2024 року (одне судове засідання), вартість представництва становить з розрахунку за одну годину участі 1000 грн, але не менше 2000 грн за одне судове засідання, - відповідно 2000 грн, і 01 серпня 2024 року (одне судове засідання), вартість представництва склала 2000 грн.

Згідно з п. 3 договору про надання правничої допомоги від 31 січня 2024 року, укладеного між адвокатом Кучером А.А. та позивачем ОСОБА_2 , розмір гонорару та порядок його оплати визначається сторонами у Додатку до цього Договору .

Відповідно до вказаного додатку вартість надання послуг адвоката (складові гонорару) та порядок його оплати такий: зустріч з клієнтом, усна консультація (одна година) 500-700 грн (в залежності від складності питання); ознайомлення з матеріалами справи, їх попереднє опрацювання (одна година) 600 грн., але не менше 1000 грн за ознайомлення; опрацювання правозастосування, законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, а саме дослідження на основі прикладів судової практики, що містять тлумачення правових приписів, практики Європейського суду з прав людини як джерела права, реалізації правових позицій Верховного Суду України та Верховного Суду у практиці судів (одна година) 600 грн, складання адвокатського запиту (за одну годину роботи) 600 грн, але не менше 600 грн за адвокатський запит, складання позовної заяви, зустрічної позовної заяви, відзиву на позов, заперечення на відзив, складання апеляційної та касаційної скарг, пояснень, клопотань, заяв, інших процесуальних документів (одна година) 800-1000 грн (в залежності від складності справи), представництво та захист інтересів клієнта в суді першої інстанції (за одну годину судового засідання ) 1000 грн., але не менше 2000 грн за одне судове засідання.

Як вбачається із змісту позовної заяви позивач ОСОБА_2 зазначав попередній орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу, які він очікував понести, у розмір 10000 грн.

Враховуючи зазначені положення законодавства та обсяг наданої адвокатом Кучером А.А. правничої допомоги, зміст та обсяг підготовленої ним позовної заяви, затраченого часу на участь адвоката Кучера А.А. у судових засіданнях, критерії реальності адвокатських витрат та розумності, і те, що справа не є складною, а також і те, що заявлена у позовній заяві сума витрат на правничу допомогу адвоката не перевищує заявлену до відшкодування суму таких судових витрат, і беручи до уваги, що позов задоволено частково, а саме на 18,18% (10000х100/55000), суд дійшов висновку, що належить стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1272 грн 60 копійок (7000х18,18%/100 = 1272,60).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 346/5428/17 (провадження № 61-8102св21), постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі № 753/4724/21, провадження № 61-947св22 зазначено, що «кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання. Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів. Проте суди на це уваги не звернули та зробили помилковий висновок про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди безпосередньо з Державної казначейської служби України шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку».

Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу належить стягнути з Державного бюджету України, а не з кожного відповідача, як про це просив позивач.

Доводи представника відповідача ОСОБА_1 про те, що позивач повинен сам нести витрати на правничу допомогу, оскільки не звернувся за безоплатною правничою допомогою, не грунтуються на положеннях закону та не можуть бути підставою для відмови у стягненні на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Інші доводи представника відповідача ОСОБА_1 теж не є підставою для відмови у стягненні на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 141, 246, 270, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1272 (одна тисяча двісті сімдесят дві) гривні 60 копійок.

В решті заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Дата складення повного судового рішення 19 серпня 2024 року.

Головуючий: О.В. Антонюк