Справа № 581/614/24
Провадження № 2/581/311/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 серпня 2024 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»

про стягнення орендної плати, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

в с т а н о в и в :

12 липня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з ТОВ «СК-АГРО» на користь позивача заборгованість за договором оренди землі від 28 травня 2013 року (з урахуванням умов додаткової угоди) за 2023 рік у загальному розмірі 6768,15 грн, з яких: 6533,63 грн орендної плати, 131,69 грн інфляційних втрат та 102,83 грн три відсотки річних.

Вимоги обґрунтовує тим, що позивач, є власником земельної ділянки, загальною площею 2,9042 га, з кадастровими № :01:002:0630, яку успадкував після смерті батька ОСОБА_3 . Із 28 травня 2013 року вказана земельна ділянка перебувала у відповідача в оренді за відповідним договором. 4 грудня 2015 року ОСОБА_1 уклав з відповідачем додаткову угоду до вказаного договору, якою строк дії договору продовжено до 30 липня 2023 року, а розмір орендної плати встановлено на рівні 6217 грн 54 коп., яка в грошовій формі повинна виплачуватися до 30 грудня кожного року. Зазначає, що обрахунок орендної плати необхідно здійснювати з урахуванням індексу інфляції, навівши відповідні розрахунки. Незважаючи на обов`язковість дотримання сторонами умов договорів, зокрема щодо своєчасної сплати орендної плати, відповідач не сплатив її за 2023 рік, а тому позивач звернувся до суду із вказаною вимогою.

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести у спрощеному порядку без виклику та повідомлення сторін.

Учасники справи 15 липня 2024 року отримали ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а відповідач і копію позовної заяви з додатками.

31 липня 2024 року через систему «Електронний суд» від ТОВ «СК-АГРО» надійшов відзив на позов, у якому відповідач заперечує проти позову. Вказує, що загальний розмір сплаченої відповідачем орендної плати (без вирахування ПДФО та військового збору) становить 77985,12 грн, що на 34462,34 грн перевищує розмір орендної плати, який мав би отримати орендодавець за умовами додаткової угоди. Укладений між сторонами договір та чинне законодавство не містять заборон щодо дострокового виконання орендарем своїх зобов`язань щодо виплати орендної плати за договорами. Таким чином, відповідач не порушив умови договору оренди та не допускав прострочення сплати орендної плати за відповідний період, оскільки кошти були сплачені наперед, а факт належного виконання відповідачем обов`язку щодо внесення орендної плати за договорами підтверджується належними та допустимими доказами. Вважає, що індексація орендної плати в поточному році не може бути підставою для автоматичного збільшення розміру орендної плати на наступний період, оскільки індекс інфляції є змінною величиною, її розмір залежить від економічних процесів у державі та вона може як збільшуватися так і зменшуватися (дефляція).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 20 листопада 2023 року, зміненим постановою Сумського апеляційного суду Сумської області від 16 квітня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «СК-АГРО» про стягнення орендної плати, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, із ТОВ «СК-АГРО» на користь позивача стягнуто заборгованість по орендній платі за 2021-2022 роки, пеню, інфляційні втрати та три відсотки річних (а.с. 11-18).

Судами встановлено, що 28 травня 2013 року між ТОВ «СК-АГРО» та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий № :01:002:0630), площею 2,9042 га, державна реєстрації права оренди за яким відбулася 30 липня 2013 року.

20 листопада 2015 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з яким успадкував право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,9042 га (кадастровий № :01:002:0630), що розташована на території Синівської (колишньої Саївської) сільської ради Роменського району Сумської області (а.с. 8).

4 грудня 2015 року між ТОВ «СК-АГРО» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 28 травня 2013 року, відповідно до умов якої у новій редакції викладено пункти 2, 5, 8, 9, 46, доповнено п. 8.1. Вказані зміни в праві оренди відображені в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Договором оренди землі передбачено такі умови:

п. 2 - в оренду передано земельну ділянку площею 2,9042 га (кадастровий № :01:002:0630);

п. 5 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 71114 грн 51 коп.;

п. 8 - договір укладено до 30 липня 2023 року;

п. 9 - орендна плата за земельну ділянку складає 6217 грн 54 коп., що становить 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою. У розмір орендної плати не входить податок за землю. Орендар самостійно сплачує податок за землю;

п. 10 - обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації;

п. 11 - орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року;

В силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені цим рішенням суду, не потребують доказуванню.

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 15 серпня 2024 року вбачається, що 30 липня 2013 року за ТОВ «СК-АГРО» зареєстровано право оренди належної ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим :01:002:0630, 5 січня 2024 року право оренди на вказану земельну ділянку припинено (а.с. 34-36).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заперечуючи проти задоволення позову сторона відповідача зазначає, що орендна плата за 2023 рік була сплачена наперед протягом 2016-2022 рр., оскільки ці виплати були проведені у більшому, ніж передбачено договором розмірі.

Враховуючи те, що договір оренди землі не містить положень про можливість виплати орендної плати наперед, та беручи до уваги відсутність доказів того, що сплачена за попередні періоди орендна плата стосувалася періоду користування землею за 2023 рік, у суду відсутні підстави вважати, що суми виплаченої відповідачем орендної плати понад передбачену в договорі суму є орендною платою за спірний 2023 рік.

У зв`язку з викладеним, суд відхиляє такі доводи відповідача, оскільки самого законодавчого врегулювання такої можливості без закріплення її в договорі між сторонами недостатньо для висновку про обґрунтованість такої позиції.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1ст. 629 ЦК України).

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном (частина третя статті 762 ЦК України)

Вказане положення дозволяє стверджувати, що договором найму або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Це правило розраховано на те щоб на майбутнє можна було змінювати або навіть забезпечити автоматичну зміну розміру плати за користування. Зокрема, сторони в договорі найму можуть встановити, що: розмір плати за користування за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць; плата за користування підлягає індексації. Індексація проводиться наймачем шляхом множення розміру орендної плати, визначеного в пункті договору, на коефіцієнт індексації, що розраховується як добуток індексів інфляції за 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому виплачується плата за користування.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (абз. 4 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Судом встановлено, що сторони договору оренди землі погодили розмір орендної плати на рівні 6217,54 грн за один рік користування землею, обчислення її розміру здійснюється з урахуванням індексації (п. 9, 10). У подальшому зміни в письмовій формі до договору оренди не вносилися.

Договірні сторони не зазначили у договорі інший, ніж вказаний у Законі України «Про оренду землі» порядок обчислення розміру орендної плати за землю із урахуванням індексації (інфляції), яка дасть можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Тому з урахуванням принципів цивільного права, зокрема добросовісності, справедливості та розумності і тлумачення умов договору оренди на користь його дійсності, чинності та виконуваності, суд вважає, що коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати по договору оренди земельної ділянки за відповідний рік, як добуток індексів інфляції за відповідний рік не залежно від наявності додаткових письмових угод між сторонами.

Тому, з урахування принципу належного виконання зобов`язання орендар був зобов`язаний сплатити орендодавцеві орендну плату за вказаний період із урахуванням індексу інфляції, як про це домовилися сторони в договорі.

Оскільки договір оренди землі укладено до 30 липня 2023 року, тому орендна плата підлягає стягненню за користування земельною ділянкою за період із 1 січня 2023 по 30 липня 2023 року та з урахуванням з урахуванням індексів інфляції становить 3770,37 грн (3627 грн. (орендна плата за період із 1 січня 2023 по 30 липня 2023 року, передбачена договором) + 143,37 грн (інфляційне збільшення за період із 1 січня 2023 року по 30 липня 2023 року));

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання щодо сплати орендної плати, тому до нього можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,...ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Інфляційне збільшення боргу за несвоєчасну сплату орендної плати за договором оренди землі за 2023 рік за період із 1 серпня 2023 року по 9 липня 2024 року (як зазначає позивач у розрахунках) складає 203,38 грн.

Три проценти річних за несвоєчасну сплату орендної плати розраховується за формулою: сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Ці втрати за несвоєчасну сплату орендної плати за договором оренди землі за 2023 рік становлять 107 грн.

Таким чином, вирішуючи спір, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову та, діючи в межах позовних вимог, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача орендну плату за 2023 рік у розмірі 3770,37 грн, а також 131,69 грн інфляційних втрат та 102,83 грн три відсотки річних.

На виконання ст. 141 ЦПК України у зв`язку з частковим (59,2 %) задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 717 грн.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди землі від 28 травня 2013 року (з урахуванням умов додаткової угоди) за 2023 рік у загальному розмірі 4004,89 грн, з яких: 3770,37 грн орендної плати, 131,69 грн інфляційних втрат та 102,83 грн три відсотки річних.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 717 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»; вул. Першотравнева, 1, с. Суха Грунь, Роменський район, Сумська область, .

Суддя Д. В. Сізов