Провадження № 2-з/357/72/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" серпня 2024 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Білоцерківської міської ради Київської області про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року секретар Білоцерківської міської ради Володимир Вовкотруб звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю загальною площею 22,2 кв.м. 1991 року побудови за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 103).

Обґрунтовуючи причини необхідності вжиття вказаних заходів, заявник зазначає, що Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради були отримані відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 103, тип об`єкта: нежитлову будівлю загальною площею 22,2 кв.м, адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на зазначене майно було зареєстроване 22.03.2018 державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Київської області Гезем А.Г., індексний номер рішення: 40293393, власник: ОСОБА_1 . Проте, в районі житлового будинку АДРЕСА_2 , самовільно розташована тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності, а саме: павільйон по продажу продовольчих товарів, загальною площею 24 кв.м., власником якої є ФОП ОСОБА_1 . Вказано, що Виконавчий комітет БМР рішень стосовно присвоєння адреси об`єкту нерухомості не приймав, будівельний паспорт, містобудівні умови та обмеження чи архітектурно-планувальне завдання для будівництва нежитлової будівлі не надавались. Вказана земельна ділянка надавалась ОСОБА_1 в строковий земельний сервітут під розміщення тимчасової споруди, а отже будь-яке будівництво не допускається. Таким чином, ОСОБА_1 здійснила реєстрацію речового права власності на тимчасову споруду, під виглядом нежитлової будівлі, нібито побудованої в 1991 році. Внаслідок таких неправомірних дій відповідачем грубо порушено права Білоцерківської міської територіальної громади, в особі Білоцерківської міської ради щодо володіння користування земельною ділянкою комунальної власності. Заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

Згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

На підставі ч. 13 ст. 7 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку письмового провадження, оскільки повідомлення учасників справи при розгляді заяви не є обов`язковим.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов може бути забезпечено, зокрема накладенням арешту на майно.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Разом з цим, у певних немайнових спорах має також досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень.

Схожа правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 року, справа № 910/1040/18.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Згідно витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 375071947 від 19.04.2024, 22.03.2018 державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь А.Г. прийнято рішення з індексним номером: 40293393, яким за ОСОБА_1 зареєстровано нерухоме майно: нежитлова будівля літера «А», загальною площею 22,2 кв.м., рік побудови 1991, адреса: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 103). Вказана реєстрація здійснена на підставі довідки ТОВ «Да Вінчі Груп», технічного паспорта 190318233 від 19.03.2018.

Згідно з листом Управління містобудування та архітектури БМР № 577/01-07 від 21.05.2024, виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради рішень стосовно присвоєння адреси: АДРЕСА_1 , загальною площею 22,2 кв.м., не приймалось, будівельний паспорт, містобудівні умови та обмеження чи архітектурно-планувальне завдання для будівництва нежитлової будівлі загальною площею 22,2 кв.м., 1991 року побудови, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не надавались. Згідно з наявною інформацією по АДРЕСА_2 , розміщується тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , площею 24 кв.м., термін дії паспорту прив`язки тимчасової споруди закінчився 01.07.2019 та не був продовжений.

В матеріалах справи міститься копія паспорта прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 від 21.11.2014, з якого вбачається про закінчення терміну його дії 01.07.2019.

При вирішенні заяви, суд виходить з наступного.

Згідно приписів статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

В частині 1 статті 83 Земельного кодексу України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих державою органам місцевого самоврядування повноважень належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається про наявність спору стосовно права володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою комунальної власності та стосовно державної реєстрації речового права на спірний об`єкт нерухомості, про що вказує заявник та надає відповідні докази на підтвердження заявлених вимог.

Реєстрація речового права власності на спірний об`єкт дає можливість власнику відчужити це майно в будь-який момент, а тому в разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза ускладнення виконання рішення суду в майбутньому, якщо заявлений позов буде задоволено.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, враховуючи наслідки невжиття таких заходів та принцип тимчасовості заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви повністю.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 149, 150, 153, 157, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Білоцерківської міської ради Київської області про забезпечення позову - задовольнити повністю.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю загальною площею 22,2 кв.м. 1991 року побудови за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 103), що належить ОСОБА_1 .

Стягувач Білоцерківська міська рада, адреса: вул. Ярослава Мудрого, буд. 15, м. Біла Церква, Київська область, .

Боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А. Ю. Цуранов