20.08.2024 Суддя Попова В. О.
Справа № 644/9329/23
Провадження № 2/644/947/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг

установив:

Представник позивача адвокат Биченко А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії СА № 1070751, звернувся через систему «Електронний суд» до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму боргу за договором доручення на продаж нерухомого майна від 17.08.2023 у розмірі 54 546 грн 60 коп. Крім того, просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15 січня 2024 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за останнім відомим місцем проживання відповідачки, а саме: АДРЕСА_1 .

Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином та своєчасно.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріли справи, встановив наступне.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно відповіді на запит суду № 747940 від 20.08.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 31.07.2013.

Правила виключної підсудності згідно ст. 30 ЦПК України не регулюють питання визначення підсудності по справам про стягнення заборгованості за договором про надання послуг

Через канцелярію суду 20.08.2024 надійшла заява від позивача ОСОБА_1 , в якій він зазначає, що оскільки встановлено, що місце реєстрації відповідачки за адресою: АДРЕСА_2 , вважає за необхідне, враховуючи вимоги ст. 27 ЦПК України, цивільну справу за його позовом до ОСОБА_2 направити для розгляду за належною підсудністю.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Правила щодо підсудності цивільних справ, які підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, тобто розмежування компетенції по розгляду і вирішенню підвідомчих суду цивільних справ всередині системи судів цивільної юрисдикції, визначені в Главі 2 Розділу III ЦПК України.

За вимог п.1 ч. 3 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є порушення норм процесуального права, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Принцип законного судді нерозривно пов`язаний з правом особи на повноважний, компетентний суд. Відповідно до статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд не тільки вправі, а й зобов`язаний ухилитися від розв`язання справ, йому не підсудних.

Вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є виконаними, коли справа заявника була розглянута національним судом, який створено на підставі закону. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Враховуючи предмет позову та місце реєстрації відповідачки, до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні правила підсудності.

Так, розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» визначено територіальну підсудність цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції, розташованим у районі проведення антитерористичної операції, а саме: суд, територіальна підсудність справ якого змінюється, - Стахановський міський суд Луганської області, суд, якому визначається територіальна підсудність справ, - Сєвєродонецький міський суд Луганської області.

При цьому, розпорядженням Верховного суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» за яким відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, а саме: назва суду, територіальна підсудність справ якого змінюється, - Сєвєродонецький міський суд Луганської області, суд, якому визначається територіальна підсудність справ, - Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги відомості про місце реєстрації відповідачки, суд доходить висновку, що вищевказана справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Харкова, а тому наявні підстави для передачі вказаної цивільної справи до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32 ЦПК України

постановив:

Цивільну справу № 644/9329/23 (провадження 2/644/947/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг передати за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області (51200, Дніпропетровська обл., м.Новомосковськ, вул.Велика Ковалівка буд.10-Б).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено 20.08.2024.

Суддя В.О. Попова