ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/1730/23Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/817/701/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

секретар - Іванюта О.М.

з участю ОСОБА_1 - та її представника - адвоката Богуша В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - адвоката Богуша Володимира Даниловича та представника ОСОБА_2 - адвоката Студеної Марії Михайлівни на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 травня 2024 року, ухвалене суддею Лисюк І.О. у цивільній справі №596/1730/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась в суд із вказаним позовом, який обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила дочку ОСОБА_3 , батьком якої є відповідач ОСОБА_2 . Сторони не перебували у шлюбі і на момент народження дитини відповідач не визнав себе батьком дитини. Дитина була зареєстрована у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України. Після народження доньки позивачка сама її виховувала та утримувала, а також допомогу надавали її батьки. Однак, батько позивачки помер, мати є особою похилого віку, а сама позивачка являється особою з інвалідністю 2 групи.

Для встановлення факту батьківства відповідача просила призначити судово-генетичну експертизу ДНК.

Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, батьком якої він є, просила встановити, що ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внести зміни до актового запису №2, складеного Глібівською сільською радою про народження ОСОБА_4 , а саме у графі "батько" замість ОСОБА_5 вказати ОСОБА_2 , та стягнути з нього аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 травня 2024 року позов задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та постановлено внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , вказавши батьком ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Богуш В.Д. просить рішення суду першої інстанції змінити в частині визначення розміру аліментів та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Вказує, що судом не в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Суд не врахував, що ОСОБА_2 не має на утриманні жодних осіб. Перебування матері відповідача на його утриманні не підтверджується відповідними доказами.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Студена М. М. просить змінити рішення в частині визначення розміру аліментів та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/14 частини його заробітку.

Вказує, що визначений судом розмір аліментів є надмірно великим та непосильним для нього. Судом не враховано наявність у нього непрацездатної матері, якій теж потрібна як матеріальна, так і реальна фізична допомога та догляд за нею у зв"язку з її захворюванням та наявністю у неї інвалідності. Відповідач змушений весь час бути біля матері, допомагати їй в пересуванні, лікуванні, надавати фізичну допомогу. Тому він не працює і не має змоги заробляти кошти, живе разом з матір"ю на її пенсію, яка є мізерною. Оскільки аліменти вираховуються від середньої зарплати у регіоні, то відповідач має сплачувати 2 384 грн. щомісячно. Така сума є непідйомною для нього.

У відзиві на апеляційну скарги ОСОБА_2 представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Богуш В.Д. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 . Вказує, що догляд за матір"ю не звільняє відповідача від обов"язку утримувати неповнолітню дитину. Відповідач має сільськогосподарську техніку, обробляє землі та отримує дохід, хоча офіційно не зареєстрований.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 - адвокат Студена М.М. просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Вказує, що для ОСОБА_2 надто значним розміром аліментів є 1/5 його заробітку, не говорячи вже за 1/4, яку просить позивачка. Відповідач проживає з мамою, яка є інвалідом 2 групи, та здійснює догляд за нею, у зв"язку з чим не має змоги працювати та сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника - адвоката Богуша В.Д., які підтримали доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 , ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційних скарг в їхніх межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення.

Рішення суду в частині визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не оскаржується, та відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Часткового задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів та стягуючи з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/5 частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, суд першої інстанції прийшов до висновку, що такий розмір буде в повній мірі забезпечувати повноцінний розвиток малолітньої доньки сторін та не погіршить матеріальне становище відповідача. При цьому суд врахував, що відповідач проживає з матір"ю, яка є особою з інвалідністю 2 групи та здійснює догляд за нею, що підтверджується актом встановлення факту здійснення догляду. Також судом враховано, що дитина проживає з матір"ю ОСОБА_1 , яка являється особою з інвалідністю 2 групи.

Колегія суддів не може погодитися з визначеним судом розміром аліментів.

Обставини справи.

Дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з матір"ю ОСОБА_1 у с.Глібів Чортківського району Тернопільської області.

Позивачка ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 гр. з дитинства, довічно, отримує пенсію по інвалідності, не працює у зв"язку із станом здоров"я.

Відповідач ОСОБА_2 проживає у с.Глібів Чортківського району разом з своєю матір"ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є особою з інвалідністю 2 групи, отримує пенсію за віком.

Як вбачається з Акту встановлення факту здійснення догляду від 06.11.2023 року, складеного за завою ОСОБА_2 комісією у складі 5 осіб без зазначення їх посад, затвердженого селищним головою ОСОБА_7 , проведено обстеження та встановлено, що згідно довідки МСЕК №250391 ОСОБА_6 є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, внаслідок чого вона не може самостійно рухатися і потребує стороннього догляду. Син ОСОБА_6 - ОСОБА_2 зареєстрований та фактично проживає з матір"ю та здійснює догляд за нею. Іншого доглядальника, окрім ОСОБА_2 немає.

З довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №250391 від 09.10.2023 року вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має 2 групу інвалідності, загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату. Відомості про неможливість самостійно рухатись та потребу у сторонньому догляді в довідці відсутні.

ОСОБА_2 має у власності земельні ділянки, частку в домоволодінні, транспортний засіб, веде домашнє господарство, вирощує городні культури, утримує свині та птицю.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статі 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року,визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із частинами першою, другою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статті 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні частки доходу відповідача на утримання дитини суд першої інстанції не в повній мірі врахував визначені ст. 182 СК України обставини.

Зокрема, у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б підтверджували перебування на утриманні відповідача його матері, її потребу у постійному догляді та неможливість у зв"язку з цим працевлаштування відповідача.

Наявність у ОСОБА_6 інвалідності 2 групи та факт здійснення відповідачем ОСОБА_2 догляду за нею не свідчать про перебування ОСОБА_6 на утриманні її сина ОСОБА_2 .

Крім цього, матеріали справи не містять належних доказів про те, що ОСОБА_6 не може самостійно рухатися і потребує постійного стороннього догляду, у зв"язку з чим ОСОБА_2 не може працювати. В цій частині зміст акту від 6.11.2023 року не відповідає змісту довідки до акту МСЕК.

Таким чином, відповідач не довів, що має на утриманні інших осіб, а також що його стан здоров"я чи матеріальний стан не дають змоги сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку.

Та обставина, що ОСОБА_2 офіційно не працює, не звільняє його від обов"язку утримувати малолітню дитину у тому розмірі, який є необхідний для її життєдіяльності.

Також суд не врахував у достатній мірі матеріальне становище дитини, яка проживає разом з матір"ю - особою з інвалідністю 2 групи з дитинства, яка у зв"язку із станом здоров"я не має можливості працювати та єдиним її доходом є пенсія по інвалідності.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Студеної М.М. слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Богуша В.Д. - задовольнити, рішення суду першої інстанції змінити в частині визначення частки заробітку відповідача, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/5 до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви 27 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Студеної М.М. про те, що відповідач змушений весь час бути біля матері, допомагати їй в пересуванні, лікуванні, надавати фізичну допомогу, а тому він не працює і не має змоги заробляти кошти, живе разом з матір"ю на її пенсію, сплата аліментів у розмірі 1/5 частки заробітку є для нього непідйомною сумою, колегія суддів оцінює критично, так як відповідач не довів належними доказами потребу матері в постійному сторонньому догляді.

Акт встановлення факту здійснення догляду від 06.11.2023 року, складений за завою ОСОБА_2 комісією у складі 5 осіб без зазначення їх посад, статус статус комісії не визначено, не вказано хто створив цю комісію, а тому суд позбавлений можливості визначити, чи є члени комісії особами, компетентними для вирішення питання про потребу особи в постійному сторонньому догляді.

Зміст акту в частині, що встановлює неможливість самостійного пересування ОСОБА_6 та її потребу в сторонньому догляді, не підтверджується будь-яким іншими доказами та суперечить змісту довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №250391 від 09.10.2023 року, у якій відсутні відомості про неможливість ОСОБА_6 самостійно пересуватись та її потребу у постійному сторонньому догляді.

Отже, акт від 06.11.2023 року лише констатує факт догляду ОСОБА_2 за матір"ю.

Однак, відповідач не довів, що той обсяг фізичної допомоги, який він надає своїй матері, перешкоджає йому працевлаштуватись чи в інший законний спосіб отримувати власні доходи.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 376, 382-384, 389, ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Студеної Марії Михайлівни - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Богуша Володимира Даниловича - задовольнити.

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 травня 2024 року - змінити, збільшивши визначений судом розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/5 до 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, визначених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 серпня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.