справа № 278/2972/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2024 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, за участю секретаря Анни Кривенької, розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -
Позивачка звернулася до суду з вище вказаною заявою згідно з якою просила ухвалити рішення щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання заявниці до досягнення спільною донькою сторін трирічного віку. У обґрунтування позовних вимог вказала, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну доньку. Наразі, сторони проживають окремо і відповідач не надає заявниці у добровільному порядку матеріальну допомогу, хоча остання цього потребує. За вказаних обставин, позивачка просить позов задовольнити та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання позивачки розмірі 1/5 всіх видів доходів заробітку відповідача щомісячно до досягнення спільною донькою сторін трирічного віку.
Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено.
12 червня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 як представника ОСОБА_2 за довіреністю від 22 жовтня 2021 року про визнання цього позову.
Разом з тим, суд не приймає до уваги зазначене клопотання оскільки за правилами ч. 2 ст. 61 ЦПК України особа не може бути представником, якщо вона у цій справі представляє іншу особу, інтереси якої у цій справі суперечать інтересам її довірителя.
Так, ОСОБА_1 у цій справі є позивачкою, що, у свою чергу, унеможливлює її приймати участь в справі в якості представника відповідача, а тому подання вищевказаного клопотання заявницею в інтересах ОСОБА_2 суперечить нормам процесуального законодавства і з цих підстав не приймається судом до уваги.
Водночас, 14 червня 2024 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про визнання позову. Однак, суд критично розцінює зазначене клопотання з огляду на вищевказану поведінку позивачки. Саме такий перебіг фактичних обставин викликає у суду обґрунтовані підозри відносно авторства зазначеного клопотання, а тому суд вважає за необхідне не приймати таке клопотання до уваги при вирішенні цього спору.
Враховуючи вищевикладене, з огляду на наявність в матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідача про наявність зазначеного судового провадження та відсутність відзиву ОСОБА_2 суд вирішив здійснювати розгляд зазначеної цивільної справи у заочному порядку, що узгоджується із положеннями ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини.
Сторони у справі є громадянами України, мають зареєстроване місце проживання, отримували коди платників податків. Позивачка звільнена від сплати судового збору в межах цього провадження на підставі закону.
21 серпня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений шлюб.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 батьком якої є відповідач, а матір`ю - позивачка.
Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року в справі № 712/4702/19 право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу.
Тобто, особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину, яка, наразі, не досягла трирічного віку і позивачка потребує коштів на своє утримання.
У порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена при зверненні до суду.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх його видів заробітку (доходів) починаючи з 23 травня 2024 року та до досягнення ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) трирічного віку.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 27 серпня 2024 року.

Суддя Євген Татуйко