Справа №731/246/24
Провадження №2/731/119/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2024 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

розглянувши у судовому засіданні в смт Варва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності, визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на 1/3 частку земельної ділянки, а також зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/3 частку земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2024 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності, визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на 1/3 частку земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіту син не складав. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: 1/3 частка житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель і споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також 1/3 частка земельної ділянки площею 0,2477 га, з кадастровим номером № :01:000:1530, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за тією ж адресою.

Житловий будинок був успадкований в рівних частках, по 1/3 частці, нею - ОСОБА_1 , сином - ОСОБА_3 , та донькою - ОСОБА_2 , після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після цього, у 2012 році, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2477 га, з кадастровим номером № :01:000:1530, була безоплатно передана у спільну сумісну власність їй, ОСОБА_1 , сину, ОСОБА_3 , та доньці, ОСОБА_5 .

У рішенні про безоплатну передачу земельної ділянки у спільну часткову власність не визначені частки кожного співвласника.

Відповідач ОСОБА_2 спадщину після смерті свого брата не приймала.

Позивач ОСОБА_1 спадину після смерті сина прийняла.

Приватним нотаріусом Сидоренко Л.О. заведена спадкова справа після смерті сина ОСОБА_3 ; видано їй, ОСОБА_1 , єдиному спадкоємцю після смерті сина, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку.

Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки приватний нотаріус відмовив у зв`язку з тим, що в рішенні про безоплатну передачу земельної ділянки у спільну часткову власність не визначені частки кожного співвласника.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27 травня 2024 року, на підставі ст. ст. 321, 328, 392, 355, 357, 368, 372, 730 ЦК України, ст. 89 ЗК України, просить: припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,2477 га, з кадастровим номером № :01:000:1530, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , визначивши, що розмір часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 становить по 1/3 частки у кожного із них; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку вказаної земельної ділянки.

Ухвалою суду від 01 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено відкрите підготовче судове засідання у справі на 27 травня 2024 року, витребувано у приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. докази по справі.

27 травня 2024 року до суду надійшла уточнена позовна заява позивача ОСОБА_1 (а.с. 68-69).

30 травня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку (а.с. 84-87).

Зустрічна позовна заява ОСОБА_2 обґрунтована тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 їй належить частка у спільні сумісній власності на земельної ділянки площею 0,2477 га, з кадастровим номером № :01:000:1530, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Частки у спільній сумісній власності не визначені.

Спадщину після смерті брата ОСОБА_3 вона не приймала, а має лише бажання оформити право власності на належну їй частку земельної ділянки у спільній сумісній власності.

На підставі наведеного ОСОБА_2 підтримує первісні позовні вимоги ОСОБА_1 та просить визнати за нею право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,2477 га, з кадастровим номером № :01:000:1530, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 12 червня 2024 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/3 частку земельної ділянки; об`єднано зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/3 частку земельної ділянки в одне провадження з цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності, визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на 1/3 частку земельної ділянки; присвоєно об`єднаній цивільній справі єдиний унікальний номер 731/246/24 (провадження №2/731/119/24); підготовче засідання у цивільній справі відкладено до 02 липня 2024 року.

18 червня 2024 року, на виконання ухвали суду від 01 травня 2024 року, від приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. надійшла засвідчена копія спадкової справи № 112/2023, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Журавка Варвинського району Чернігівської області (а.с. 110-120).

Ухвалою суду від 02 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 28 серпня 2024 року.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином, подала клопотання про проведення розгляду справи без її участі, у якому підтримала свій уточнений первісний позов та не заперечувала проти зустрічного позову ОСОБА_2 (а.с. 122).

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином, подала клопотання про проведення розгляду справи без її участі, у якому підтримала свій зустрічний позов та не заперечувала проти первісного позову ОСОБА_1 (а.с. 124).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісний та зустрічний позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який доводився позивачеві за первісним позовом ОСОБА_1 чоловіком, а відповідачеві за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьком (а.с. 13, 14, 15, 93, 94).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 червня 1990 року спадкоємцями ОСОБА_4 в рівних долях є його дружина ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_6 та син ОСОБА_3 , а спадщина складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16-17).

07 березня 2008 року ОСОБА_6 уклала шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с. 94).

Згідно з рішенням 15 сесії VI скликання Журавської сільської ради від 22 серпня 2012 року у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безоплатно передано земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2477 га (а.с. 36, 37-38).

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно підтверджується, що земельна ділянка площею 0,2477 га, з кадастровим номером № :01:000:1530, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 37, 38).

Частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку не визначені.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 39).

Рішенням суду від 21 червня 2023 року визначено ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після ОСОБА_3 (а.с. 41-43).

14 серпня 2023 року за заявою позивача ОСОБА_1 (а.с. 113) заведена спадкова справа після померлого ОСОБА_3 (а.с. 111-120). Відповідач ОСОБА_2 спадщину після смерті свого брата не приймала.

17 жовтня 2023 року позивач ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка складається з 1/3 (однієї третьої) частки у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною господарсько-побутових будівель і споруд, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 118, 119, 120).

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка складається з 1/3 частка земельної ділянки площею 0,2477 га, з кадастровим номером № :01:000:1530, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), позивачу ОСОБА_1 відмовлено на тій підставі, що частка ОСОБА_3 у праві власності на земельну ділянку у правовстановлюючому документі не визначена (а.с. 47-48).

Відповідно до ст. ст. ст. 321, 328, 392 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (ч. 1 ст. 355 ЦК України).

Згідно зі ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 89 ЗК України також передбачає, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

У пункті 12 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 1998 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування» роз`яснено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними.

Разом з тим, у пункті 3.4 Листа Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Оскільки житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , успадкований в рівних частках ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , земельна ділянка площею 0,2477 га, з кадастровим номером № :01:000:1530, розташована за тією ж адресою, також надана у приватну сумісну власність ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , докази існування між співвласниками будь-якої домовленості про зміну розміру часток відсутні, то частки кожного співвласника земельної ділянки є рівними.

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) про припинення права спільної сумісної власності, визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на 1/3 частку земельної ділянки задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , на земельну ділянку площею 0,2477 га, з кадастровим номером № :01:000:1530, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , визначивши, що розмір часток ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на вказану земельну ділянку площею 0,2477 га, з кадастровим номером № :01:000:1530, становить по 1/3 частки у кожного із них.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,2477 га, з кадастровим номером № :01:000:1530, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на 1/3 частку земельної ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,2477 га, з кадастровим номером № :01:000:1530, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко