Справа № 951/588/24
Провадження №2-н/951/26/2024
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

21 серпня 2024 року смт Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Лавренюк О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків, але не менше 10 прожиткових мінімумів доходів для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення нею повнолітнього віку.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї матеріалами, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для видачі судового наказу з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Так, згідно із частиною першою статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 4 частини другої статті 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Згідно пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Крім того, пунктом 5 частини першої статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається з прохальної частини заяви, ОСОБА_1 заявила вимогу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків, але не менше 10 прожиткових мінімумів доходів для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення нею повнолітнього віку.

Таким чином, заявлена вимога ОСОБА_1 про видачу судового наказу не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

Згідно пункту 3 частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За змістом частини другої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

З урахуванням вищенаведеного, суддя дійшов висновку, що у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 160, 161, 163, 165-167, 260 - 261, 353 - 355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Лавренюк