КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 381/1794/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/370/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Ковалевської Л.М.,-

встановив:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

ОСОБА_1 просив стягнути з АТ «Українська залізниця» невиплачену одноразову матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022 рік у розмірі 14 886 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працює у відокремленому підрозділі Фастівське моторвагонне депо регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» на посаді машиніста електропоїзда 3 розряду.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік в розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб у відповідності до пункту 3.19 колективного договору.

АТ «Українська залізниця» повідомило позивача про те, що матеріальна допомога на оздоровлення не виплачується на підставі ст. 11 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» на підставі рішення правління АТ «Укрзалізниця».

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача на його користь невиплачену одноразову матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022 рік у розмірі 14 886 грн 00 коп.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2023 року названий позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції виходив із того, що АТ «Укрзалізниця» призупинило виплати, передбачені колективними договорами, враховуючи вимоги ст. 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та запровадження в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_1 працює у відокремленому підрозділі Фастівське моторвагонне депо регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» на посаді машиніста електропоїзда 3 розряду.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із двома окремими заявами: про надання щорічної відпустки за 2022 рік та про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік в розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб у відповідності до пункту 3.19 колективного договору.

В період з 13 червня 2022 року по 06 липня 2022 року позивач перебував у щорічній відпустці.

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з письмовою заявою з вимогою надати інформацію щодо нарахування та виплати належної йому матеріальної допомоги на оздоровлення.

Листом від 14 лютого 2023 року відповідач повідомив ОСОБА_1 про призупинення ряду виплат (в тому числі інших додаткових виплат) на період воєнного стану в Україні на підставі ст. 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що відповідач фактично позбавив позивача засобів існування. Вважав, що з відповідача на його користь має бути стягнуто невиплачену допомогу на оздоровлення в розмірі 14 886 грн 00 коп.

За ст. 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Згідно до ст. 18 КЗпП України положення колективного договору розповсюджуються на усіх працівників підприємства, установи, організації та є обов`язковими для роботодавця і працівника.

За ч. 2 ст. 97 КЗпП України установлені форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат, що встановлю-ються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, гене-ральною та галузевими ( регіональними ) угодами.

Згідно до ч. 2 ст. 13 КЗпП України у колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг.

Так, 15 березня 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», який набув чинності 24 березня 2022 року, і визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Пунктом другим розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» встановлено, що під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, установлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Згідно до ст.11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» на період воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативою роботодавця.

Так, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік в розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб у відповідності до пункту 3.19 колективного договору.

До матеріалів справи долучено копію витягу з протоколу № Ц-54/31 засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року.

У п. 1.1.4 вказаного витягу зазначено: «Інші додаткові виплати, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема, матеріальної допомоги, призупинити. Виняток складає матеріальна допомога на лікування та на поховання, а також інші види матеріальної допомоги згідно рішень правління, роз`яснення щодо нарахування та виплата яких буде надано додатково директором з управління персоналом та соціальної політики».

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача виплат, передбачених п. 3.10 колективного договору, відтак, призупинення таких виплат відповідачем проведено з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Враховуючи, що воєнний час в Україні введено 24 лютого 2022 року, відтак саме з вказаної дати потрібно відраховувати право на обмеження прав та свобод громадянина.

Крім того, положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж КЗпП України, мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану.

Враховуючи вищевикладене, положення Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та запровадження в Україні воєнного стану, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо залишення позовних вимог ОСОБА_1 без задоволення.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що виплати матеріальної допомоги на оздоровлення були призупинені на період дії в Україні воєнного стану, а не відмовлено ОСОБА_1 у їх виплаті. Відтак, після закінчення дії воєнного стану позивач не позбавлений права звернутись до суду із вимогами до відповідача здійснити такі виплати.

Доводи апеляційної скарги про те, що прийняте 14 березня 2023 року АТ «Укрзалізниця» рішення про призупинення виплат за колективними договорами прийнято всупереч вимогам Закону України «Про колективні договори і угоди», колегія суддів оцінює критично, оскільки вказане рішення у судовому порядку не оскаржено та не встановлено, що воно суперечить вимогам чинного законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 07 серпня 2023 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

В силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 19 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко