Справа № 444/2245/24
Провадження № 2/444/944/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу. Просить суд встановити юридичний факт, а саме, що свідоцтво про право власності на будинок в АДРЕСА_1 ) видане виконкомом Любельської сільської ради на підставі рішення райвиконкому №83 від 18.03.1988 року, який належить колгоспному двору, головою якого значився ОСОБА_2 , дійсно належить ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав зазначених у позові.

Вважає, що його право підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 28.05.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, зазначив, що при вирішенні справи покладається на думку суду.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Оскільки встановлення юридичного, пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому суд розглядає питання встановлення юридичного факту в порядку позовного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 , що стверджено копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданим Кулявською сільською радою (а.с.6).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок в АДРЕСА_2 .

Як спадкоємець першої черги за законом, позивач прийняла спадщину, вступила у фактичне володіння часткою спадкового майна яке належало померлому .

Про спадкування за законом позмивач звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті чоловіка, та видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй зауважено, що для того щоб отримати свідоцтво про право на спадщину частки померлого слід подати правовстановлюючий документ про право власності на будинок.

Подавши свідоцтво про право власності на майно двору, яке станом на 30.06.1990 року відносилося до колгоспного типу двору позивачу зауважено, що житловий будинок в АДРЕСА_1 ) зареєстровано на ім`я голови двору ОСОБА_2 , а в свідоцтві про смерть зазначено, що помер ОСОБА_2 . Тому в судовому порядку слід усунути таку помилку та встановити приналежність правовстановлюючого документу на будинок саме померлому ОСОБА_2 .

Проте, що померлий ОСОБА_2 є чоловіком позивача підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 (акт.запис 25) який зареєстровано в Кулявській сільській раді 22.11.1961 року (а.с.4).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, тому, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Суд враховує, що позивач як спадкоємець за законом звернувся у Жовківську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. Однак, в пред`явленому нею свідоцтві про право власності на будівлю її чоловіком зазначений ОСОБА_2 .

Аналізуючи представлені документи, надаючи оцінку всі доказам в сукупності, враховуючи, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність та обґрунтованість підстав для встановлення юридичного факту приналежності правовстановлюючого документу.

Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити.

Керуючись статтею 23, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, а саме, що свідоцтво про право власності на будинок в АДРЕСА_1 ) видане виконкомом Любельської сільської ради на підставі рішення райвиконкому №83 від 18.03.1988 року, який належить колгоспному двору, головою якого значився ОСОБА_2 , дійсно належить ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 07 серпня 2024 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.