Справа №: 630/629/24 Провадження № 2/630/287/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Сухорукова І.М.,

за участю секретаря Рибальченко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Люботин позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

Представниця позивачки адвокат Репетун К.В. звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначила, що 11 березня 2022р. позивачка уклала із відповідачем шлюб. Від шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони мають різні погляди на шлюб та життя, відсутні спільні інтереси та відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу є неможливим.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 23.07.2024 відкрито провадження у справі, за підсудністю у порядку ч.2 ст.28 ЦПК України за фактичним місцем мешкання позивачки з її малолітньою дитиною.

Місцем мешкання позивачки ОСОБА_1 разом із її малолітньою дитиною в позовній заяві вказано: АДРЕСА_1 .

На підтвердження даного факту позивачка надала копію акту ОСН №23від 27.06.2024, завірений печаткою Люботинської міської ради, за яким Голова ОСН №23 та два члени ОСН підтверджують, що ОСОБА_1 з ситнами ОСОБА_4 , 2011р.н. та ОСОБА_3 , 2022 р.н. фактично мешкають за адресою АДРЕСА_1 .

Судом в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру, згідно відомостей з якого, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 26 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно до частини 2 ст.28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

У судове засідання 26.08.2024 року на 10.30 год. сторони не з`явилися, причини неявки суду не відомі.

Відомостей щодо реєстрації ОСОБА_1 (у тому числі як ВПО) свого місця мешкання у м.Люботині станом на 26.08.2024 судом не отримано. Опитати позивачку або її представника у судовому засіданні з цього приводу не виявилося можливим.

Отже зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 перебуває поза межами території м. Люботин Харківського району Харківської області на яку розповсюджується юрисдикція Люботинського міського суду Харківської області.

Представник позивача ОСОБА_5 у тексті позову вказала, що у визначенні територіальної підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 вона керуються тим, що позивач із дитиною фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Але такі доводи представника позивача суд не може брати до уваги при вирішення питання підсудності цивільної справи з огляду на наступне.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, розглянувши справу № 554/7669/21, постанова від 24 червня 2024 року, звернула увагу на таке. Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території.

Загалом перелік справ з альтернативною підсудністю закріплений у статті 28 ЦПК. Суть підсудності за вибором позивача або альтернативної підсудності полягає у тому, що за визначеними критеріями цивільних справ позивачу дається можливість обрати з кількох передбачених у законі судів той суд, до якого він пред`являтиме свої позовні вимоги.

Законодавець установив вичерпний перелік позовів, на які поширюються правила цього виду підсудності, а також передбачив конкретні суди, до яких можна з такими вимогами звернутися. Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (стаття 29 ЦК). За загальним правилом територіальної підсудності суд є наближеним до місця знаходження відповідача, тобто тієї сторони у спорі, яка презюмується неправою. Правило підсудності за місцем знаходження відповідача стосовно доступності правосуддя є зручним саме для нього, а не для особи, яка звертається до суду за захистом.

Відповідно до положень Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 207, Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 7 лютого 2022 року №265, який набрав чинності 14 березня 2022 року, особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/ перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання чи перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема під час вибору суду, якому підсудна справа. Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

ЦПК передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. Використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня.

Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстрованим може бути лише одне місце проживання.

Звернення позивача до суду з позовом за місцем його перебування без підтвердження реєстрації не відповідає нормам статті 28 ЦПК України.

Таким чином, з урахуванням викладеного, позовна заява ОСОБА_1 підсудна одночасно двом місцевим судам: Гагарінському районному суду м. Севастополь, юрисдикція якого розповсюджуються на територію зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 ; або Кузнецовському міському суду Рівненської області, юрисдикція якого розповсюджуються на територію зареєстрованого проживання позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки суд на даний час позбавлений можливості перевірити надані позивачкою докази, у тому числі й щодо фактичного місця мешкання разом із дітьми станом на 26.08.2024, неможливо вважати беззаперечно доведеним право позивачки на обрання підсудності за правилами частини 2 ст.28 ЦПК України.

У даному випадку, позовна заява підлягає розгляду судом за загальними правилами підсудності, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а тому підсудна Гагарінському районному суду м. Севастополь.

Верховний Суд розпорядженням від 05 липня 2022 року № 36/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Гагарінському районному суду м. Севастополь на Київський районний суд м. Одеси. Тому саме до цього суду слід направити цивільну справи для подальшого розгляду по суті.

Керуючись ст. 30, 31 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд Київського районного суду м. Одеси (м. Одеса, вул. Варненська, ЗБ) у зв`язку з непідсудністю позову Люботинському міському суду Харківської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.М. Сухоруков