Апеляційне провадження №22-ц/824/8770/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року у справі за поданням державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розшук боржника, стягувач: ОСОБА_2 , боржник: ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розшук боржника, стягувач - ОСОБА_2 , боржник - ОСОБА_1 , у якому державний виконавець просив оголосити розшук боржника. В поданні виконавець посилався те, що на виконанні державного виконавця знаходиться виконавче провадження НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа №755/20287/21 виданого 30.06.2023 року Дніпровським районним судом м. Києва про визначення часу спілкування ОСОБА_2 з його неповнолітнім сином ОСОБА_3 шляхом застосування будь-яких доступних каналів телекомунікаційного зв`язку кожних понеділка, середи та суботи протягом однієї години з урахуванням графіку та режиму дня дитини. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Виконавець вказує, що виходом за адресою боржниці ( АДРЕСА_1 ), останню не виявлено, про що складено акт державного виконавця. Документи, що направляються боржниці до відома та виконання за останнім відомим місцем її проживання, повертаються до Відділу з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. За таких обставин державний виконавець не має змоги самостійно встановити місце проживання боржника, що ускладнює подальше виконання рішення суду.

На підставі викладеного, просив суд постановити ухвалу про розшук боржника, а саме: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 у строки, встановлені законом.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розшук боржника, стягувач - ОСОБА_2 , боржник - ОСОБА_1 задоволено. Оголошено в розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце проживання: АДРЕСА_1 . Проведення розшуку боржника доручено Дніпровському управлінню поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

06 травня 2024 року від державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив на апеляційну скаргу.

13 травня 2024 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судове засідання 08.08.2024 року з`явився ОСОБА_2 та представник боржника ОСОБА_4 .

Згідно з вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

У ході розгляду справи судом встановлено,що ухвалою суду від 30.06.2023 року у справі №755/20287/21 за заявою позивача застосовано заходи забезпечення позову: визначений час спілкування ОСОБА_2 з його неповнолітнім сином ОСОБА_3 , шляхом застосування будь-яких доступних каналів телекомунікаційного зв`язку кожних понеділка, середи та суботи протягом однієї години з урахування графіку та режиму дня дитини. Вказана ухвала суду першої інстанції залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 24.01.2024 року. За зазначеною ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.06.2023 року державним виконавцем 11.07.2023 року відкрите виконавче провадження НОМЕР_2.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, боржниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Із матеріалів подання вбачається, що документи виконавчого провадження, направлені на адресу зареєстрованого місця проживання боржниці, поверталися до відділу ДВС без вручення адресату з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України №189224421 від 23.01.2024 року, за період з 11.07.2023 року по 23.01.2024 року відсутні дані щодо перетину боржником ОСОБА_1 державного кордону.

Суд першої інстанції, задовольняючи подання, зазначив, що державний виконавець не має змоги самостійно встановити дійсне місце проживання боржника, що ускладнює подальше виконання ухвали суду стосовно встановлення порядку спілкування батька з дитиною.

Основним доводом апеляційної скарги є твердження апелянта про те, що боржник ОСОБА_1 не ухиляється від виконання ухвали районного суду м. Києва від 30 червня 2023 року та не переховується від державного виконавця, тому відсутні жодні підстави щодо розшуку ОСОБА_1 . Крім того, велика частина доводів апелянта присвячена недоцільності з її точки зору виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Колегія суддів не погоджується з такою позицією апелянта з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду даного подання була не доцільність чи законність ухвали забезпечення позову, а лише питання щодо того, що виконавець вчиняв дії, направлені на з`ясування місця проживання боржника, однак не досяг результату.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває за місцем своєї реєстрації, що підтвердила також у судовому засіданні і її представник. Кореспонденція, направлена на адресу ОСОБА_1 поверталасябез вручення адресату з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Матеріали справи також не містять доказів того, що ОСОБА_1 повідомила державного виконавця про своє теперішнє місце проживання.

За таких умов державний виконавець зобов`язаний встановити місце проживання боржника, у зв`язку з чим він обґрунтовано звернувся до суду з вказаним поданням.

На підставі наведеного колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення подання державного виконавця про оголошення в розшук боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько