УХВАЛА

16 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 757/44177/21

провадження № 61-10765ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня

2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 липня

2024 року за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якого

є ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), в якому просив стягнути з АТ КБ «Приватбанк»

на його користь:

- за договором банківського вкладу № SAMDN424 суму вкладу

в розмірі 200 000,00 доларів США, 6,5 % річних за період з 13 листопада 2012 року

до 10 липня 2021 року в розмірі 112 619,18 доларів США;

- за договором банківського вкладу № SAMDN1036 «Вклад - «Депозит VIP» від 17 вересня 2012 року суму вкладу в розмірі 100 000,00 доларів США,

10 % річних за період з 18 вересня 2012 року до 10 липня 2021 року в розмірі

88 164,38 доларів США;

- за договором банківського вкладу № SAMDN1609 «Стандарт»

від 12 листопада 2012 року суму вкладу в розмірі 100 000,00 доларів США,

6,5 % річних за період з 13 листопада 2012 року до 10 липня 2021 року в розмірі

56 309,59 доларів США;

- за договором банківського вкладу № SAMDNWFD000 «Стандарт»

від 11 грудня 2013 року суму вкладу в розмірі 3 000 000,00 грн, 10 % річних

за період з 12 грудня 2013 року до 10 липня 2021 року в розмірі 2 575 068,86 грн;

- за договором банківського вкладу № SAMDNWFD300 «Стандарт»

від 11 грудня 2013 року суму вкладу в розмірі 18 137,00 доларів США, 8 % річних

за період з 12 грудня 2013 року до 10 липня 2021 року в розмірі 11 003,44 доларів США;

- за договором банківського вкладу № SAMDNWFD300 «Стандарт»

від 11 грудня 2013 року суму вкладу в розмірі 1 250 000,00 грн, 8,5 % річних

за період з 12 грудня 2013 року до 10 липня 2021 року в розмірі 805 753,42 грн;

- за договором банківського вкладу № SAMDNWFD400 від 23 січня

2014 року суму вкладу в розмірі 17 700,00 доларів США, 8 % річних за період

з 24 січня 2014 року до 10 липня 2021 року в розмірі 10 571,51 доларів США;

- за договором банківського вкладу № SAMDNWFD700 «Стандарт»

від 24 січня 2014 року суму вкладу у розмірі 17 700,00 доларів США, 8 % річних

за період з 27 січня 2014 року до 10 липня 2021 року в розмірі 11 824,57 доларів США;

- за договором банківського вкладу № SAMDNWFD700 «Стандарт»

від 27 січня 2014 року суму вкладу у розмірі 17 700,00 доларів США, 8 % річних

за період з 28 січня 2014 року до 10 липня 2021 року в розмірі 10 559,87 доларів США;

- за договором банківського вкладу № SAMDNWFD700 «Стандарт»

від 28 січня 2014 року суму вкладу в розмірі 17 700,00 доларів США, 8 % річних

за період з 29 січня 2014 року до 10 липня 2021 року в розмірі 10 555,99 доларів США.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 липня

2024 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 заборгованість

за договорами банківських вкладів, а саме:

- за договором банківського вкладу № SAMDN1036 «Вклад - «Депозит VIP» від 17 вересня 2012 року суму вкладу в розмірі 100 000,00 доларів США

та нарахованих процентів за період з 17 вересня 2012 року до 10 серпня 2021 року

в розмірі 7 952,33 доларів США;

- за договором банківського вкладу № SAMDN1609 «Стандарт»

від 12 листопада 2012 року суму вкладу в розмірі 100 000,00 доларів США, нарахованих процентів за період з 12 листопада 2012 року до 10 серпня 2021 року в розмірі 5 031,78 доларів США.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

24 липня 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» в інтересах якого діє адвокат

Тузова В. О., засобами поштового зв`язку, надіслало на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року, в якій представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 10 липня 2024 року в частині задоволених позовних вимог та в цій частині відмовити в задоволенні позову. В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року залишити без змін.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі

про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви

чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі представник заявника посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанцій

в оскаржуваному судовому рішенні застосував статті 520, 526, 1058-1061, 1075 ЦК України без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 07 лютого

2018 року у справі № 182/7571/15, від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17,

від 11 грудня 2019 року у справі № 757/18978/18, від 25 травня 2021 року у справі

№ 554/4300/16, від 06 жовтня 2021 року у справі № 263/11275/18, від 21 грудня 2021 року у справі № 910/15496/20, від 23 листопада 2023 року у справі

№ 757/42452/20.

Підставою касаційного оскарження судових рішень представник заявника також вказує порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зазначаючи, що суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Крім того, у прохальній частині касаційної скарги міститься клопотання

про зупинення виконання рішення Печерського районного суду міста Києва

від 11 грудня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що з урахуванням стягнення з банку за судовим рішенням грошових коштів, які фактично вже були отримані первісним позивачем ОСОБА_1 ще у 2012-2013 роки, виконання судового рішення у примусовому порядку та стягнення повторно з банку коштів спричинить прямі та необґрунтовані збитки для АТ КБ «ПриватБанк», власником якого на цей час є держава Україна.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання

про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення

у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій

і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -

і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Клопотання про зупинення дії та виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови). У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим

без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання

про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести,

що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення

є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Водночас доводи клопотання АТ КБ «ПриватБанк» не свідчать про необхідність зупинення виконання рішення Печерського районного суду міста Києва

від 11 грудня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року, ґрунтуються на припущеннях про ймовірність настання певних наслідків у майбутньому.

Ураховуючи вищевказане, у задоволенні клопотання АТ КБ «ПриватБанк»

про зупинення виконання рішення Печерського районного суду міста Києва

від 11 грудня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402, ЦПК України, Верховний

Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати з Печерського районного суду міста Києва цивільну справу

№ 757/44177/21 за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу.

Відмовити Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк»

у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська