Справа № 444/2248/24
Провадження № 2-о/444/111/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Добросинсько-Магерівська сільська рада Львівського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить суд встановити факт належності їй, ОСОБА_1 правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серії IV-JIB № 007605, який виданий 29.07.2001 року Лавриківською сільською радою, з підстав зазначених у заяві.

Вважає, що його право підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок, просить задовольнити вимоги.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 28.05.2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити.

Представник заінтересовані особи: Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що при винесенні рішення покладається на думку суду.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі заявника та представника заінтересованої особи, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на землю серії IV-ЛВ № 007605, виданий 29.07.2001 року Лавриківською сільською радою Жовківського району Львівської області на праві приватної власності належить земельна ділянка (пай) площею 1,26 гектарів, яка передана мені у власність на підставі рішення XI сесії III демократичного скликання Лавриківської сільської Ради народних депутатів від 14.12.2000 року за № 1, земельна ділянка розташована на території ур. Дахи. Землю передано мені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

При видачі державного акту на землю серії IV-ЛВ № 007605 була допущена помилка (описка), яка перешкоджає позивачу володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд.

При отриманні даного акту позивач не звернула увагу на наявність описки в її імені, а саме у державному акті зазначено ОСОБА_1, а має бути ОСОБА_1. Наявність описки виявили у травні 2024 року, коли складала заповіт на онука.

У державному акті на землю серії IV-ЛВ № 007605, позивача ім`я записано, як « ОСОБА_1 » не збігається із записом її імені в паспорті громадянки України, що був виданий 05.11.2001 року Жовківським РВ УМВС України у Львівській області, де її ім`я зазначене, як « ОСОБА_1 ». Також дійсне її ім`я ОСОБА_1 зазначене також у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера та у витязі з реєстру територіальної громади від 21.05.2024 року і в заповіті від 14.05.2024 року, що видно з їх копій.

Внаслідок такої помилки в позивача на даний час виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує мою особу та правовстановлюючим документом на земельну ділянку (пай) згідно державного акту на землю серії IV-JIB № 007605, який був виданий на її ім`я.

У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме державного акту на землю серії IV-JIB №007605.

Таким чином, з метою надання позивачу можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме земельною ділянкою (пай), яка розташована на території ур. Дахи існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - державний акт на землю серії IV-JIB № 007605, виданий 29.07.2001 року Лавриківською сільською радою належить їй, ОСОБА_1 .

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3).

Так, якщо громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що право заявника підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок, вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтею 23, ч. 2 ст. 247, статтями 299, 258, 259, 264, 265, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серії IV-JIB № 007605, який виданий 29.07.2001 року Лавриківською сільською радою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 07 серпня 2024 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.