Справа № 766/4984/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Булах Є.М.,

справа №766/4984/23; провадження №766/7162/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до

відповідача: Акціонерного товариства «Укртелеком» (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18)

предмет та підстави позову: про стягнення сум відпускних та компенсації за невикористані дні відпустки

учасники справи: не з`явилися.

негайно після закінчення судового розгляду по суті, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та,-

встановив:

І. Виклад позиції позивача у позові.

У серпні 2023 року позивач через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення сум відпускних та компенсації за невикористані дні відпустки, у якому просила стягнути з відповідача на свою користь 50,06 грн. відпускних за відпустку з 05 січня 2023 року по 08 січня 2023 року; 175,19 грн. відпускних за відпустку з 09 січня 2023 року по 22 січня 2023 року; 32 539,26 грн. компенсації за невикористані дні відпустки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказом відповідача від 06.06.2022 №443-к припинено дію трудових договорів з працівниками Херсонської філії АТ «Укртелеком» у зв`язку з активними воєнними діями та частковою окупацією Херсонської області.

У період з 26.12.2022 по 04.01.2023, з 05.01.2023 по 08.01.2023 та з 09.01.2023 по 22.01.2023 позивач перебувала у щорічній оплачуваній відпустці.

Заяви позивачки про надання щорічної відпустки з 23.01.2023 на 31 календарний день та з 14.02.2023 на 14 календарних днів відповідач залишив без реагування.

Зрештою, з метою отримання сум компенсації за невикористані дні відпустки, 14.07.2023 позивач звільнилася з посади за угодою сторін та отримала компенсацію у розмірі 4954,02 грн за 108 днів невикористаної відпустки.

Позивач звернулася до роботодавця із заявою про роз`яснення розміру виплачених сум та з відповіді відповідача дізналася, що наказом АТ «Укртелеком» від 24 листопада 2022 року №183-к з 06 грудня 2022 року було скасовано призупинення дії трудових договорів з працівниками Херсонської філії АТ «Укртелеком». Однак, з вказаним наказом позивача ознайомлено не було, про його існування їй відомо не було. Також у зазначеній відповіді відповідач вказав про відсутність позивачки на робочому місці з 06 грудня 2023 року і не виконання нею посадових обов`язків. При цьому жодного разу відповідач не зв`язувався із позивачем і не намагався відібрати пояснення.

Також із розрахунку доданого до відповіді вбачається, що період «відсутності на робочому місці» було включено до розрахункового періоду середньомісячної заробітної плати, відповідно до якого позивачці виплачено компенсацію за невикористані дні відпустки.

В подальшому відповідач повідомив, що при обчисленні відпускних за відпустки з 05.01.2023 по 08.01.2023 та з 09.01.2023 по 22.01.2023 року у грудень 2022 розрахункового періоду було включено 12 днів, замість 6 (кількість днів відпустки у грудні). При цьому, не зрозуміло з яких підстав, при обчисленні відпускних відповідачем у грудень 2022 розрахункового періоду було включено 12 днів, а при обчисленні суми компенсації за невикористані дні відпустки у грудень 2022 розрахункового періоду було включено вже 26 днів.

Позивач зробила власний перерахунок належних до виплати грошових коштів та встановила, що роботодавець не доплатив їй 50,06 грн відпускних за відпустку з 05 січня 2023 року по 08 січня 2023 року; 175,19 грн відпускних за відпустку з 09 січня 2023 року по 22 січня 2023 року; 32 539,26 грн компенсації за невикористані дні відпустки, у зв`язку з чим звернулася до суду за захистом своїх трудових прав.

ІІ. Виклад позиції відповідача у відзиві на позовну заяву.

14 березня 2024 року представник відповідача - Журба Т.А. подала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зазначила, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України та введенням воєнного стану господарська діяльність відповідача з 01.06.2022 на території Херсонської області була призупинена згідно наказу від 01.06.2022 №165-Н-НО «Про тимчасову зупинку господарської діяльності в населених пунктах Херсонської області».

Наказом Відповідача від 06.06.2022 №443-к «Про призупинення дії трудового договору» було призупинено дію трудових договорів з працівниками Херсонської філії АТ «Укртелеком» у зв`язку з активними воєнними діями та частковою окупацією Херсонської області.

Після завершення тимчасової окупації частини Херсонської області, господарська діяльність Відповідача наказом від 22.11.2022 №408-Н-Н0 «Про відновлення господарської діяльності на деокупованій території Херсонської області» була відновлена з 22.11.2022.

Наказом Відповідача від 24.11.2022 №183-к «Про скасування призупинення (відновлення) дії трудових договорів з працівниками Херсонської філії АТ «Укртелеком»» скасовано призупинення дії трудових договорів з працівниками Херсонської філії АТ «УКРТЕЛЕКОМ» з 06 грудня 2022 року.

Відповідачем 02.12.2022 на корпоративну пошту, зокрема, позивача був направлений лист щодо повідомлення про відновлення трудових договорів з 06.12.2022, в якому вказано, що з 06 грудня 2022 року відновлюється дія трудового договору, поновлюється виконання обов`язків, передбачених трудовим договором, облік робочого часу та розрахунок заробітної плати відповідно до відпрацьованого часу.

Щодо нарахування сум відпускних зазначила, що в табелі обліку використання робочого часу обліковуються відпрацьовані/ невідпрацьовані працівниками години та їх види.

Період з 06.12.2022 по 23.12.2022 - інші причини неявок (Позивач не приступила до роботи).

В табелі обліку використання робочого часу від 27.12.2022 за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 зафіксовано відсутність позивача на робочому місці, тому ці дні оплаті не підлягали.

В подальшому, Позивачу були надані щорічні відпустки: з 26.12.2022 по 04.01.2023 (наказ №185 від 22.12.2022); з 05.01.2023 по 08.01.2023 (наказ №186 від 22.12.2022); з 09.01.2023 по 22.01.2023 (наказ №188 від 29.12.2022).

Розрахунковим періодом для обчислення відпусток за спірний період є січень 2022 - грудень 2022. Нараховані та виплачені відпускні в грудні 2022 р. та січні 2023 р. включаються до розрахунку компенсації за невикористану відпустку відповідно до абз. 4 п. 3 Порядку №100.

В своїх розрахунках, Позивач не врахувала, що відпускні виплачуються не пізніше ніж за три дні до її початку. Це передбачено ст. 115 КЗпП та ч. 1 ст. 21 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 р. Тобто, заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується до початку відпустки, якщо інше не передбачено трудовим або колективним договором.

Відповідач притримується позиції щодо правильності розрахунку щорічних відпусток з 26.12.2022 по 22.01.2023 (28 календарних днів), яку викладено у відповіді від 28.08.2023 №№1395-Вих-80Р731-80Р611-223. Отже, надані дні щорічної відпустки з 26.12.2022 по 22.01.2023 (28 календарних днів) були оплачені відповідно до положень Порядку №100.

В період з 23.01.2023 по 14.07.2023 позивач була відсутня на робочому місці і не виконувала свої посадові обов`язки, відповідно, цей період теж не підлягав оплаті. Відсутність позивача була зафіксована у табелях обліку використання робочого часу: від 31.01.2023 за період з 01.01.2023 по 31.01.2023; від 28.02.2023 за період з 01.02.2023 по 28.02.2023; від 31.03.2023 за період з 01.03.2023 по 31.03.2023; від 28.04.2023 за період з 01.04.2023 по 30.04.2023; від 31.05.2023 за період з 01.05.2023 по 31.05.2023; від 30.06.2023 за період з 01.06.2023 по 30.06.2023; від 31.07.2023 за період з 01.1.2023 по 31.07.2023; від 14.07.2023 за період з 01.01.2023 по 14.07.2023.

Відповідача було звільнено з посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін відповідно до наказу №41-к від 12.07.2023 «Про припинення трудового договору (контракту)».

Таким чином, розрахунковий період для обчислення компенсації відпустки позивача липень 2022 року - червень 2023 року.

Розрахунок суми компенсації невикористаної відпустки при звільненні позивача проведено наступним чином:

Липень 2022 - 0,00 грн. (період, що не включається у розрахунок через призупинення дії трудового договору)

Серпень 2022 - 0,00 грн. (період, що не включається у розрахунок через призупинення дії трудового договору)

Вересень 2022 - 0,00 грн. (період, що не включається у розрахунок через призупинення дії трудового договору)

Жовтень 2022 - 0,00 грн. (період, що не включається у розрахунок через призупинення дії трудового договору)

Листопад 2022 - 0,00 грн. (період, що не включається у розрахунок через призупинення дії трудового договору)

Грудень 2022 - 2 092,67 грн. (період, що не включається у розрахунок через призупинення дії трудового договору (01.01.2022- 05.12.2022.) Період відсутності за інших причин неявок (06.12.2022-25.12.2022) не виключається з розрахунку. Період відпуски (26.12.2022-31.12.2022) включається до розрахунку)

Січень 2023 - 7 402,54 грн (період відпуски (01.01.2023-22.01.2023) включається до розрахунку. Період відсутності за інших причин неявок (23.01.2023-31.01.2023) не виключається з розрахунку)

Лютий 2023 - 0,00 грн (період відсутності за інших причин неявок не виключається з розрахунку)

Березень 2023 - 0,00 грн.

Квітень 2023 - 0,00 грн.

Травень 2023 - 0,00 грн.

Червень 2023 - 0,00 грн.

Середньоденний заробіток складає: 9 495,21 грн. /207 дн. = 45,87 грн.

Сума компенсації відпускних складає: 45,87 грн. х 108 днів невикористаної відпустки = 4954,02 грн.

ІІІ. Виклад позиції позивача у відповіді на відзив.

17 березня 2024 року позивач подала відповідь на відзив, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Заперечуючи проти доводів відповідача у відзиві, повідомила, що доступу до корпоративної пошти підприємства не мала з початку окупації м. Херсона, а тому про відновлення роботи підприємства повідомлена не була.

Крім того, звернула увагу суду, що у відзиві на позовну заяву відповідачем було залишено поза увагою невідповідність в кількості днів у розрахунковому періоді між різними розрахунками відповідача.

Також, долучені до позову скріншоти листування у месенджері з безпосереднім керівником ОСОБА_3 у січні, лютому та червні 2023 року підтверджують постійні намагання позивачки вийти на роботу в Укртелекомі.

У додаткових поясненнях від 26 березня 2024 року позивач зазначила, що скріншоти з месенджерів неодноразово використовувалися судами як допустимий доказ, а тому вважає підтвердженим, а відповідачем не спростованим твердження щодо неознайомлення її з наказом від 24.11.2022 №183-к, щодо неодноразових звернень до безпосереднього керівника з проханнями забезпечити роботою та щодо табелювання її як особи, яка не з`являлася за робочим місцем. Вказані обставини призвели до заниження сум відпускних та суми компенсації за невикористані дні відпустки.

ІV. Виклад позиції відповідача у запереченнях.

23 березня 2024 року представник відповідача - Журба Т.А. подала заперечення на відповідь на відзив, у яких підтримала доводи відзиву.

Вважає, що долучені до позовної заяви та до відповіді на відзив скріншоти з месенджера Viber не є доказами по справі. Також, самі по собі повідомлення нібито направлене контакту та нібито отримане від контакту « ОСОБА_4 » як безпосереднього керівника не підтверджують та не спростовують того факту, що трудові права позивача були порушені, оскільки не можливо ідентифікувати, що контакт « ОСОБА_4 » є саме безпосереднім керівником, а не сторонньою особою, та посилання на те, що всі функції месенджера Viber є зрозумілими та доступними для загального користування є передчасним. Зміст таких повідомлень не захищений від внесення правок і викривлення.

Остаточно у заяві від 23.08.2024 року представник відповідача зазначила, що заперечення проти позовних вимог викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, викладені у письмових заявах, додаткових заперечень не буде, просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

V. Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

14 березня 2024 року представник відповідача - Журба Т.А. подала відзив на позовну заяву.

17 березня 2024 року позивач подала відповідь на відзив.

23 березня 2024 року представник відповідача - Журба Т.А. подала заперечення на відповідь на відзив.

26 березня 2024 року позивач подала додаткові пояснення.

23.08.2024 року представник відповідача Журба Т.А. подала заяву, якою підтримала раніше викладену позицію у відзиві та запереченнях (на відповідь на відзив).

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

VІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.

У зв`язку із триваючою збройною агресією Російської Федерації проти України, окупацією російськими військами низки населених пунктів України, втручанням представників окупаційного режиму в роботу обладнання та фізичним відключенням елементів телекомунікаційної мережі АТ «УКРТЕЛЕКОМ» у Херсонській області Товариство починаючи з 1 червня 2022 року фактично втратило управління і контроль над майном та працівниками на території Херсонської області. Зокрема, втрата управління зумовлена відсутністю зв`язку з працівниками через припинення роботи електронних комунікаційних мереж операторів на території Херсонської області, відсутністю доступу працівників до виробничих будівель і споруд, корпоративної мережі та інформаційних систем (електронна пошта, автоматизовані системи тощо) Товариства. Через такі обставини Товариство було позбавлене можливості контролювати діяльність своїх працівників, комунікувати з ними, забезпечувати роботою та гарантувати належні та безпечні умови праці згідно з вимогами трудового законодавства України, охорони праці та виробничої безпеки на робочих місцях. Таким чином, через фактичну втрату Товариством можливості управляти господарською діяльністю в населених пунктах Херсонській області наказом АТ «Укртелеком» від 01.06.2022 №165 «Про тимчасову зупинку господарської діяльності в населених пунктах Херсонської області» зупинено 1 червня 2022 року господарську діяльність Товариства у населених пунктах Херсонської області, у тому числі в м. Херсоні. Датою відновлення роботи Товариства визначено дату, що буде встановлена відповідним наказом Товариства про відновлення діяльності.

Пунктом 2.4. наказано директору дирекції управління персоналом та організаційного розвитку ОСОБА_5 невідкладно підготувати внутрішній розпорядчий акт щодо врегулювання трудових правовідносин з працівниками, робочі місця яких, включаючи виносні робочі місяця, знаходяться в населених пунктах Херсонської області, у тому числі в м. Херсоні.

У зв`язку із тимчасовою зупинкою діяльності АТ «Укртелеком» у населених пунктах Херсонської області згідно з наказом Товариства від 01.06.2022 №165 «Про тимчасову зупинку господарської діяльності в населених пунктах Херсонської області», керуючись ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», наказом АТ «Укртелеком» від 06.06.2022 №443-к «Про призупинення дії трудового договору» призупинено дію трудових договорів з працівниками Херсонської філії АТ «Укртелеком», робочі місця яких знаходяться у населених пунктах Херсонської області, на період з 07.06.2022 до дати відновлення роботи Товариства у вказаних населених пунктах. На час призупинення дії трудового договору: зберігаються за працівниками, зазначеними у п. 1 цього наказу, їх робочі місця; не здійснюється зазначеним вище працівникам виплата заробітної плати.

Пунктами 3, 4 наказано керівникам працівників, зазначених в п.1 цього наказу, вести табельний облік для визначення та фіксації сум заробітної плати та інших компенсаційних виплат, які були б належні зазначеним працівникам, якщо б не було призупинення дії їх трудових договорів; начальнику відділу адміністрування персоналу Одеської філії ОСОБА_6 за можливості повідомити зазначених в п.1 працівників про призупинення дії їх трудових договорів у будь-який доступний спосіб.

У зв`язку зі звільненням та взяттям під контроль Збройними Силами України ряду населених пунктів Херсонської області, враховуючи, що господарська діяльність АТ «Укртелеком» раніше була зупинена у цих населених пунктах відповідно до наказу Товариства №165 від 01.06.2022, наказом АТ «Укртелеком» від 22.11.2022 №408 «Про відновлення господарської діяльності на деокупованій території Херсонської області» відновлено з 22 листопада 2022 року господарську діяльність товариства у місті Херсоні.

Відповідно до п.п. 2. 7 наказу, у зв`язку з відновленням діяльності відповідно до п. 1 цього наказу зобов`язано директора дирекції управління персоналом та організаційного розвитку ОСОБА_5 : забезпечити відновлення дії призупинених трудових договорів у порядку ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» з працівниками, робочі місця яких, включаючи виносні робочі місця, знаходяться на території міста Херсона; вжити заходів щодо переведення працівників, які у зв`язку з окупацією були раніше переведені в інші структурні підрозділи, на ті посади, які вони займали до окупації. Вказане переведення здійснювати лише у разі бажання таких працівників повернутися у деокуповані населені пункти та за їх згодою.

У зв`язку з відновленням на підставі наказу товариства від 22.11.2022 №408 господарської діяльності АТ «Укртелеком» у населених пунктах Херсонської області, яка була тимчасово зупинена відповідно до наказу товариства від 01.06.2022 №165, керуючись ст. 13 Закону України від 15.03.2022 №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» наказом Херсонської філії АТ «Укртелеком» від 24.11.2022 №183-к «Про скасування призупинення (відновлення) дії трудових договорів з працівниками Херсонської філії АТ «Укртелеком»» скасовано з 06.12.2022 призупинення дії (відновлено дію) трудових договорів з працівниками Херсонської філії АТ «Укртелеком», зазначеними в додатку до цього наказу, трудові договори з якими були призупинені відповідно до наказу товариства від 06.06.2022 №443-к. З дати відновлення дії трудових договорів забезпечити реалізацію працівниками та роботодавцем прав та обов`язків, передбачених трудовим договором, дію яких відновлено. Керівникам працівників забезпечити ведення табельного обліку робочого часу працівників з дати відновлення дії трудових договорів повідомити працівників про необхідність стати до роботи, у будь-який доступний спосіб.

До переліку працівників, з якими відновлено дію трудового договору, відповідно до п. 110 наказу, віднесено ОСОБА_1 - інженера електрозв`язку з телефонної мережі (м. Херсон).

02.12.2022 о 16:33 год. ОСОБА_7 (начальник ВООП/ ВАП ДУПОР Одеської філії АТ «Укртелеком») надіслала на електронну пошту ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) повідомлення про відновлення трудових договорів з 06.12.2022. У повідомленні запропоновано працівникам стати до роботи з 06.12.2022 року. Повідомлено, що з дати відновлення дії договору поновлюється виконання обов`язків, передбачених трудовим договором, облік робочого часу та розрахунок заробітної плати відповідно до відпрацьованого часу. У разі наявності запитань щодо відновлення дії трудового договору та готовності стати до роботи запропоновано повідомити на вказаний у повідомленні номер телефону.

На підставі наказу відповідача №185 від 12.12.2022 позивач перебувала у відпустці з 26.12.2022 по 04.01.2023.

На підставі наказу відповідача №186 від 12.12.2022 позивач перебувала у відпустці з 05.01.2023 по 08.01.2023.

На підставі наказу відповідача №188 від 29.12.2022 позивач перебувала у відпустці з 09.01.2023 по 22.01.2023.

Відповідача було звільнено з посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін відповідно до наказу №41-к від 12.07.2023 «Про припинення трудового договору (контракту)». Відповідно до наказу позивачці належить компенсувати 108 календарних днів відпусток.

Листом від 03.08.2023 на скаргу позивачки від 24.07.2023 «Щодо розрахунку невикористаної відпустки при звільненні за угодою сторін» роботодавець повідомив, що грошова компенсація за невикористану відпустку при звільненні розрахована згідно вимог чинного законодавства і виплачена в повному обсязі в строк, установлений законом.

Листом від 28.08.2023 на запит позивачки від 12.08.2023 роботодавець надав розрахунок нарахованих та виплачених сум середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, відповідно до якого, за наказом №185 від 22.12.2022 розмір відпускних становить 3487,78 грн; за наказом №186 від 22.12.2022 розмір відпускних становить 1 334,98 грн; за наказом №188 від 29.12.2022 розмір відпускних становить 4672,45 грн.

Відповідно до розрахункового листка за липень 2023 позивачці виплачено компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 4954,02 грн.

VІІ. Оцінка Суду.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні безпечні, і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі припинення повноважень посадових осіб.

При припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40, пункті 6 частини першої статті 41 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору, вчинення мобінгу (цькування) стосовно працівника або невжиття заходів щодо його припинення (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток (стаття 44 КЗпП України).

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму (стаття 116 КЗпП України).

У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті (стаття 117 КЗпП України).

Чинне національне законодавство закріплює правозахисні гарантії утримання трудових прав працівника при його звільненні. Під гарантіями трудових прав працівників розуміють систему встановлених законодавством заходів щодо врегулювання питань, пов`язаних з порушенням трудового законодавства й ухвалення трудових спорів працівників і службовців, спрямованих на захист їхніх трудових прав. Однією з таких гарантій є виплата працівнику, який звільняється, вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку при звільненні.

Відповідно до статті 74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (частина перша статті 83 КЗпП України), аналогічна норма міститься у статті 24 Закону України «Про відпустки».

Положеннями статті 4 Закону України «Про відпустки» встановлено такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка; додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці; додаткова відпустка за особливий характер праці; інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням; 3) творча відпустка; 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях; 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами; відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; відпустка у зв`язку з усиновленням дитини; додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи; 5) відпустки без збереження заробітної плати.

Щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору (частина перша статті 6 Закону України «Про відпустки»).

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час.

Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі - Закон №2136-ІХ), яким визначені особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частинами другою та третьою статті 1 Закону №2136-ІХ встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Відповідно до частини першої статті 12 Закону №2136-ІХ, у період дії воєнного стану надання працівнику щорічної основної відпустки за рішенням роботодавця може бути обмежено тривалістю 24 календарні дні за поточний робочий рік. Якщо тривалість щорічної основної відпустки працівника становить більше 24 календарних днів, надання не використаних у період дії воєнного стану днів такої відпустки переноситься на період після припинення або скасування воєнного стану. За рішенням роботодавця невикористані дні такої відпустки можуть надаватися без збереження заробітної плати. У період дії воєнного стану надання працівнику будь-якого виду відпустки (крім відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустки у зв`язку з усиновленням дитини) понад щорічну основну відпустку, передбачену абзацом першим цієї частини, за рішенням роботодавця може здійснюватися без збереження заробітної плати. Надання невикористаних днів такої відпустки переноситься на період після припинення або скасування воєнного стану. За рішенням роботодавця невикористані дні такої відпустки можуть надаватися без збереження заробітної плати. У період дії воєнного стану роботодавець може відмовити працівнику у наданні невикористаних днів щорічної відпустки. Норми частини сьомої статті 79, частини п`ятої статті 80 Кодексу законів про працю України та частини п`ятої статті 11, частини другої статті 12 Закону України «Про відпустки» у період дії воєнного стану не застосовуються. У разі звільнення працівника у період дії воєнного стану йому виплачується грошова компенсація відповідно до статті 24 Закону України «Про відпустки».

У позовній заяві позивач зазначає, що відповідач при здійсненні з нею розрахунку за відпустки з 26.12.2022 по 04.01.2023 (наказ №185 від 22.12.2022); з 05.01.2023 по 08.01.2023 (наказ №186 від 22.12.2022); з 09.01.2023 по 22.01.2023 (наказ №188 від 29.12.2022) нарахував їй відпускні у меншому розмірі ніж передбачено законом, а також при звільненні виплатив компенсацію за невикористану відпустку тривалістю 108 календарних днів не в повному розмірі.

Заперечуючи проти доводів позивача, роботодавець вказав, що з 06.12.2022 поновлено роботу підприємства, про що позивачку повідомлено на корпоративну електронну пошту, однак остання на роботу не виходила у зв`язку з чим у журналі обліку робочого часу табелювалася її відсутність на роботі.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №2136-ІХ, призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи.

Попередньо встановлено, що з 06.12.2022 скасовано призупинення дії (відновлено дію) трудових договорів з працівниками Херсонської філії АТ «Укртелеком», у тому числі з ОСОБА_1 , однак в порушення статті 13 Закону №2136-ІХ, відповідач повідомив позивача про відновлення роботи підприємства 02.12.2022, тобто менш ніж за 10 календарних днів.

Більш того, у трудових правовідносинах як працівник, так і роботодавець мають діяти добросовісно, не допускаючи дій, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Принцип добросовісності в трудовому праві характеризується прагненням суб`єктів належним чином, сумлінно здійснювати трудові права й виконувати обов`язки, передбачені трудовим законодавством та трудовим договором.

Реалізуючи права і виконуючи обов`язки, суб`єкти трудових правовідносин зобов`язані утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди працівнику, роботодавцю, довкіллю або державі. Не допускаються дії працівника чи роботодавця, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Під зловживанням трудовим правом для сторін трудових відносин варто розуміти особливу недобросовісну поведінку, пов`язану з навмисним створенням для працівника та (або) роботодавця ситуації правової невизначеності за межами права, з порушенням принципів справедливості, добросовісності та розумності.

Враховуючи наслідки, які тягне для працівника та для підприємства в цілому неналежне повідомлення про відновлення дії трудових договорів, суд вважає визначальним у цій ситуації саме доведення до відома працівників такої інформації, а не лише формальне дотримання приписів закону шляхом надсилання електронного листа на корпоративну пошту позивача.

Частина друга статті 7 Закону №2136-ІХ встановлює, у період дії воєнного стану сторони трудового договору можуть домовитися про альтернативні способи створення, пересилання і зберігання наказів (розпоряджень) роботодавця, повідомлень та інших документів з питань трудових відносин та про будь-який інший доступний спосіб електронної комунікації, який обрано за згодою між роботодавцем та працівником.

Оскільки у трудових відносинах працівник є позасумнівом слабшою стороною, саме на роботодавця покладено обов`язок доведення правомірності своїх дій та дотримання прав працівника. Проте, за обставинами цієї справи, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що у період дії воєнного стану на підприємстві запроваджено електронну комунікацію з використанням електронної пошти (виключно корпоративної ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Більш того, надані відповідачем роздруківки з електронної пошти не дають можливості достовірно встановити чи дійсно була позивачка повідомлена про відновлення дії трудового договору з нею та необхідність приступити до роботи, а також дату отримання нею такого повідомлення.

За таких обставин відсутні підстави вважати позивачку ознайомленою з наказом від 24.11.2022 №183-к у встановленому законом порядку.

Порядок обчислення заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, визначає порядок обрахунку середньоденної заробітної плати для компенсації невикористаної відпустки.

Так, відповідно до п. 2 Порядку, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця або фізичної особи, які в межах трудових відносин використовують працю найманих працівників, менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. Якщо працівника прийнято (оформлено) на роботу не з першого числа місяця, проте дата прийняття на роботу є першим робочим днем місяця, то цей місяць враховується до розрахункового періоду як повний місяць. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. З розрахункового періоду також виключається час, за який відсутні дані про нараховану заробітну плату працівника внаслідок проведення бойових дій під час дії воєнного стану. Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього - п`ятого пункту 4 цього Порядку.

Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за фактично відпрацьований період (розрахунковий період) на відповідну кількість календарних днів розрахункового періоду. Із розрахунку виключаються святкові та неробочі дні, встановлені законодавством. Отриманий результат множиться на число календарних днів відпустки (пункт 7 Порядку).

Згідно з п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, відповідно до пунктів 2, 7 Порядку, середньоденна заробітна плата для оплати часу відпусток з 05.01.2023 по 08.01.2023 та з 09.01.2023 по 22.01.2023, з урахуванням наданої відповідачем інформації про доходи позивачки, обрахована шляхом ділення її сумарного заробітку за останні перед виплатою компенсації 12 місяців на відповідну кількість календарних днів розрахункового періоду і складає 341,98 грн. = 55401,87 грн/162.

Враховуючи кількість календарних днів відпустки позивача з 05.01.2023 по 08.01.2023 (4 дні), помножені на розмір середньоденної заробітної плати (341,98 грн), сума часу відпустки становить 1367,92 грн., таким чином суд встановив, що позивачці за вказаний період відпустки недоплачено 32,94 грн.

Враховуючи кількість календарних днів відпустки позивача з 09.01.2023 по 22.01.2023 (14 днів), помножені на розмір середньоденної заробітної плати (341,98 грн), сума часу відпустки становить 4787,72 грн., таким чином встановлено, що позивачці за цей період відпустки недоплачено 115,27 грн.

При здійсненні розрахунку суд врахував, що кількість календарних днів у січні 31, а не 29 як то обліковано відповідачем та не враховано позивачем.

Оскільки на час звільнення позивач перебувала на простої 12 і більше місяців, у неї відсутній розрахунковий період, а відтак для розрахунку береться установлена позивачці в трудовому договорі тарифна ставка, посадовий (місячний) оклад. Якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку. У разі укладення трудового договору на умовах неповного робочого часу, розрахунок проводиться з розміру мінімальної заробітної плати, обчисленого пропорційно до умов укладеного трудового договору. Якщо розрахунок середньої заробітної плати обчислюється виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, то її нарахування здійснюється шляхом множення посадового окладу чи мінімальної заробітної плати на кількість місяців розрахункового періоду (абзаци третій - п`ятий пункту 4 Порядку №100).

У даному випадку, середньоденна заробітна плата для компенсації невикористаної відпустки позивача обраховується виходячи із мінімальної заробітної плати помноженої на 12 місяців на поділеної на 365 календарних днів та становить 220,27 грн = 6700,00 грн * 12 міс/ 365 днів.

Враховуючи кількість календарних днів відпустки позивача (108), що помножені на розмір середньоденної заробітної плати для компенсації невикористаної відпустки (220,27 грн), належний до виплати розмір компенсації за невикористану відпустку складає 23 789,16 грн., таким чином судом встановлено, що позивачу в рахунок компенсації невикористаної відпустки недоплачено 18 835,14 грн.

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

За встановлених в ході судового розгляду обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

VI. Заходи забезпечення позову (заяви).

Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи, що позивач при подачі позовної заяви звільнена від його сплати на підставі закону, сума судового збору у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про відпустки», Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», ст. 116 КЗпП України, ст. ст.12, 13, 76, 80, 81, 141, 258-265, 274-279, 353-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Укртелеком» (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18) про стягнення сум відпускних та компенсації за невикористані дні відпустки - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укртелеком» (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) суму недоплачених відпускних за період відпустки з 05 січня 2023 року по 08 січня 2023 року у розмірі 32,94 грн. (розрахунок проведено без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів).

Стягнути з Акціонерного товариства «Укртелеком» (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )суму недоплачених відпускних за період відпустки з 09 січня 2023 року по 22 січня 2023 року у розмірі 115,27 грн. (розрахунок проведено без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів).

Стягнути з Акціонерного товариства «Укртелеком» (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) в рахунок компенсації за невикористані 108 днів відпустки - 18 835,14 грн. (розрахунок проведено без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укртелеком» (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18) в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Укртелеком», , місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18.

Повний текст рішення складено 23.08.2024 року.

Суддя Є.М. Булах