"28" серпня 2024 р. Справа № 363/4279/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 серпня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Територіальної громади в особі Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області (адреса місцезнаходження: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Соборна, буд. 19; ) про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Рукас О.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Перевіривши матеріали поданої позовної заяви, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

У позовній заяві зазначається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 ОСОБА_2 , 1937 року народження, що вбачається з доданого до позовної заяви свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22.12.2014 року.

Разом з тим, підтвердження того, що померла ОСОБА_2 була матір`ю позивача ОСОБА_1 до позовної заяви не додано. Так, зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 15.05.2015 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , батьками якої зазначаються ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Документи, які б підтверджували, що ОСОБА_3 є тією ж самою особою, що і ОСОБА_1 , зокрема, докази зміни прізвища, у матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з цим суд позбавлений можливості перевірити доводи позивача ОСОБА_1 про те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1937 року народження, дійсно є рідною матір`ю ОСОБА_1 .

У позовній заяві порушується питання про визнання частки у праві власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , а саме: 1) 1/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,1944 га, кадастровий номер: :07:030:0002, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Литвинівка; 2) 1/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,1089 га, кадастровий номер: :07:029:0704, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; 3) 1/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,0932 га, кадастровий номер: :07:032:0180, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 Леніна).

У позовній заяві зазначається, що вказане майно на праві власності належало ОСОБА_5 , спадкоємцем якого був ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого, у свою чергу, була ОСОБА_2 .

З доданих до позовної заяви державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-КВ № 054060, витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-024 від 13.06.2024 року, НВ-024 від 21.06.2024 року, НВ-024 від 21.06.2024 року підтверджується, що право власності на вказані вище земельні ділянки належало померлому ОСОБА_5 .

З свідоцтва про право на спадщину № 1992 від 21.04.1998 року вбачається, що після смерті ОСОБА_5 1/3 частки у праві власності на земельну ділянку 1/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,1089 га, кадастровий номер: :07:029:0704, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що розташована під відповідним будинком, було успадковано, зокрема, ОСОБА_4 .

Вказані обставини дають можливість підтвердити наявність у ОСОБА_4 1/3 частки у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,1089 га, кадастровий номер: :07:029:0704, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , а також 1/3 частки у праві власності житлового будинку АДРЕСА_2 .

З рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18.12.2007 року у справі № 8/2-3011/07 вбачається, що в порядку спадкування за ОСОБА_2 було визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_4 , а саме: «А» - житловий будинок; «Б» - сарай; «В»- гараж; «Д» сарай; «Г» - погріб; «Е» - сарай; «Ж» - убиральня; «З» сарай; «И» - навіс; «І» - навіс; «Ї» - погріб; «И» - навіс; «З» - збільшена житлова на 9,5 м2, 1-7 огорожа; І - тротуари; ІІ вимощення.

Таким чином, з матеріалів позовної заяви вбачається входження до складу спадкового майна саме вищезазначеного житлового будинку АДРЕСА_4 . Докази того, що померлій ОСОБА_2 належало 1/3 частки права власності житлового будинку АДРЕСА_5 частки у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,1089 га, кадастровий номер: :07:029:0704, розташованої під цим будинком, а також докази перейменування АДРЕСА_2 у матеріалах справи відсутні.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що до складу спадкового майна померлої ОСОБА_2 входило 1/3 частки у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,1944 га, кадастровий номер: :07:030:0002, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0932 га, кадастровий номер: :07:032:0180, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Литвинівка. Так само відсутні докази спадкування права власності на ці земельні ділянки ОСОБА_4 після ОСОБА_5 , якому і належали ці земельні ділянки.

Таким чином, за наявних матеріалів справи суд не може простежити весь процес спадкування та підтвердити входження до складу спадкової маси померлої ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно, зазначене у позовній заяві. Вказані обставини можуть бути усунуті шляхом надання копій спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та самої ОСОБА_2 , однак копії цих документів до позовної заяви не долучено, а клопотання про їх витребування не заявлено.

Крім того, відсутність копії спадкової справи ОСОБА_2 позбавляє суд можливості перевірити доводи ОСОБА_1 щодо відсутності будь-яких інших спадкоємців.

Залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Крім того необхідно врахувати позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відтак, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки, а саме: 1) надати підтвердження того, що померла ОСОБА_2 дійсно була матір`ю ОСОБА_1 , зокрема, шляхом надання доказів зміни прізвища з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 ; 2) з урахуванням вищевикладених висновків суду надати підтвердження наявності у ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно, про визнання права власності щодо якого порушується питання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 190 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом 07 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Рукас