справа 278/4450/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,--

В С Т А Н О В И В :

До Житомирського районного суду Житомирської області надійшла вказана цивільна справа розгляд якої, вважаю, не може бути здійснений Житомирським районним судом Житомирської області та, з огляду на це, передана компетентному суду виходячи з наступного.

Так, заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу в порядку ч. 3 ст. 293 ЦПК України.

Разом із тим, із матеріалів справи вбачається, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 розташоване в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпро, а її чоловіка ОСОБА_2 у Новомосковському районі Дніпропетровської області.

Нормами процесуального законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

Згідно із приписами ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Водночас, приписами ЦПК України питання підсудності вищевказаної категорії справ прямо не врегульоване.

За правилами ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Нормою ч. 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відтак, оскільки підсудність справ про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження прямо не визначена нормами процесуального законодавства, то у цьому випадку з урахуванням приписів ч. 9 ст. 10 та ч. 3 ст. 294 ЦПК України суд вважає за необхідне застосувати положення статті 27 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, проаналізувавши фактичні обставини справи та норми процесуального законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи Житомирським районним судом Житомирської області, оскільки це не передбачено законом. Суд вважає, що справа має підсудність Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Зазначений висновок суду зумовлений тим, що, як зазначалося вище, у цьому випадку суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо підсудності цієї справи керуватися положеннями ст. 27 ЦПК України. Однак, оскільки окреме провадження не передбачає наявності відповідача, то визначення суду, в провадження якого належить передати цю цивільну справу, відбувається з урахуванням зареєстрованого місця проживання заявниці. Таким чином, судом до якого слід передати матеріали цієї справи є саме Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Обставин, які б слугували підставами для застосування виключної підсудності заявницею наведено не було і судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 27, 30, 31, 32, 293, 294 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу передати на розгляд за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повне рішення складено 19 серпня 2024 року.

Суддя Євген Татуйко