У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду та стягнення судових витрат

20 серпня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехта Р.В., за участю секретаря судового засідання Зюркевич В.В., порядку ч.2 ст.247ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального провадження в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа: Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про оспорювання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

18.12.2023 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 і позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.

Ухвалою суду від 08 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14 березня 2024 року у справі призначено проведення судово - медичної молекулярно генетичної експертизи у зв`язку із чим провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи.

29 травня 2024 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 913-МГ від 09.05.2024 року за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою суду від 30 травня 2024 року провадження у справі було поновлено.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

25 червня 2024 року за вхідним номером №19732/24 від позивача надійшло до суду клопотання про залишення позову без розгляду.

26 червня 2024 року від представника відповідача адвоката Щербаня В.С. надійшла заява про визначення розподілу судових витрат. За вказаною заявою сторона відповідача просить долучити до матеріалів справи № 212/10502/23: Копію квитанції з ТОВ «ОККО-ЛАЙТ» від 29.04.2024 року про витрати на проїзд до експертної установи для відібрання зразків дитини, ОСОБА_3 , з м. Кривий Ріг до м. Дніпро та назад у розмірі 1 769,70 грн.; Копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу матері ОСОБА_2 ; Копію договору про надання правничої допомоги №910 від 16.02.2024 року; Копію акту №1 виконаних робіт у судовому порядку; Копію платіжної інструкції № 9336-2336-0491-7186 від 16.03.2024 року на суму 11 475,00 грн. Сторона відповідача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у загальному розмірі 13 244,70 грн.

08.07.2024 року від позивача надійшло до суду клопотання про зменшення розміру судових витрат заявлених відповідачем.

Вивчивши надані клопотання та додані до них документи, суд дійшов до висновку про залишення позову без розгляду та розподілу судових витрат в порядку ст. 257 ЦПК України.

Судом встановлено, що згідно висновку експерта № 913-МГ від 09.05.2024 року за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, судом з`ясовано, що ОСОБА_1 подав до ОСОБА_2 безпідставний позов, оскільки факт батьківства позивача за малолітнім ОСОБА_1 було встановлено висновком експерта № 913-МГ від 09.05.2024 року. Тому, при розподілі судових витрат, суд враховує необґрунтованість позову та очевидну неможливість його задоволення, навіть якби позивач не подавав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки обставини визначені за позовом ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження у наданих позивачем доказах, а висновком експерта № 913-МГ від 09.05.2024 року вимоги позивача були спростовані, то суд доходить до висновку про задоволення клопотання представника відповідача, адвоката Щербаня В.С., у повному обсязі.

Заперечення позивача проти розміру судових витрат заявлених стороною відповідача судом не приймаються до уваги, оскільки вони не спростовують надані адвокатом Щербанем В.С. докази підтвердження понесених ОСОБА_2 витрат. Поряд із тим, суд критично відноситься до доводів позивача щодо належності ОСОБА_2 квитанції з ТОВ «ОККО-ЛАЙТ» від 29.04.2024 року, адже саме відповідач пред`явив суду даний доказ. Підстави для об`єктивного сумніву в достовірності та належності такого доказу відсутні.

Доводи позивача щодо розміру витрат ОСОБА_2 на правничу допомогу адвоката Щербаня В.С. також не заслуговують на увагу. Адвокатом Щербанем В.С. подано до суду акт №1 виконаних робіт у судовому порядку до договору про надання правничої допомоги №910 від 16.02.2024 року в якому вказано вид правничої допомоги, витрати часу та ціну, що, на думку суду, є достатнім для підтвердження таких витрат.

Суд вважає за необхідне зазначити, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Судом має враховуватись правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу, яке не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Аналогічні висновки відображені у постанові Великої Палати Верховного суду по справі № 922/1964/21 (Провадження № 12-14гс22) від 16 листопада 2022 року.

Погоджуючись з наведеною позицією Великої Палати Верховного суду по справі № 922/1964/21, суд зазначає, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Таким чином, суд дійшов до висновку про розумність та обґрунтованість понесених ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу адвоката Щербаня В.С.

Крім того, суд вважає дії ОСОБА_1 щодо оспорювання батьківства неправильними, оскільки позивач не був позбавлений можливості встановити факт батьківства у позасудовому порядку. Саме через невжиття позивачем заходів досудового способу з`ясування факту батьківства виник даний спір. Тобто, як би позивач використав досудові заходи з`ясування факту батьківства, то судовий спір не виник.

З ретельного аналізу змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивач вказував про намір провести молекулярно-генетичне дослідження про встановлення батьківства, однак так і не надав суду доказів на підтвердження проведення такого дослідження у досудовому порядку. Хоча закон і не закріплює обов`язку проведення досудового врегулювання спору у даній категорії справ, однак задля процесуальної економії часу та обґрунтування підстав позову ОСОБА_1 об`єктивно міг вжити заходів щодо з?ясування факту свого батьківства у досудовому порядку, однак не зробив цього. Своїми неправильними діями ОСОБА_1 створив спір, який не має під собою об`єктивного підґрунтя, чим змусив ОСОБА_2 понести невиправдані та надмірні витрати часу і грошових коштів. Відтак, керуючись ч.9 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на позивача судові витрати, заявлені відповідачем, у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦПК України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Справа розглядається за відсутності сторін, тому у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Враховуючи, що позивач подав заяву про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті, що є його процесуальним правом, дана заява не суперечить вимогам закону, не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів, тому суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, а позовна заява - залишенню без розгляду. Разом з тим, за клопотанням відповідача, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України, випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 257 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа: Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про оспорювання батьківства - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 судові витрати, які складаються з витрат на проїзд до експертної установи для відібрання зразків дитини, ОСОБА_3 , з міста Кривий Ріг до міста Дніпро та зворотно, у розмірі 1769 гривень 70 копійок та витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 11475 гривень 00 копійок, загальна сума стягуваних судових витрат становить 13244 (тринадцять тисяч двісті сорок чотири) гривні 70 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана, без проголошення 20.08.2024 року.

Суддя Р. В. Дехта