ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м.Суми

Справа №573/279/24

Номер провадження 22-ц/816/1187/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - орган опіки та піклування Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області, ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 29 лютого 2024 року про залишення заяви без розгляду, в складі судді Терещенко О.І., присяжних Жабської А.О., Лобкіна В.С., постановлену у м. Білопілля,

в с т а н о в и в :

19 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, яка мотивована тим, що він є рідним племінником ОСОБА_2 по лінії матері. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста №153 від 23 січня 2024 року ОСОБА_2 встановлено діагноз: «Розлад особистості органічного генезу з помірними когнітивними порушеннями». Останній хворіє з дитинства, проживає на сусідній вулиці та протягом останніх восьми років він здійснює за ним догляд. Посилаючись на викладені обставини, просив суд визнати ОСОБА_2 недієздатним та призначити його опікуном недієздатного.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 29 лютого 2024 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає помилковим висновок суду про те, що він не відноситься до членів сім`ї та не є близьким родичем ОСОБА_2 .

Відзиву на апеляційну скаргу заінтересовані особи до апеляційного суду не подали.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною на підставі п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України ОСОБА_1 не наділений правом звернення до суду із цією заявою, оскільки не являється членом сім`ї ОСОБА_2 чи його близьким родичем, тобто не має процесуальної дієздатності.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Згідно з ч.3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Важливою складовою сімейного життя є право жити разом, щоб сімейні стосунки могли нормально розвиватись, а члени сім`ї могли спілкуватись одне з одним. Поняття сімейного життя є автономним. Відповідь на питання, існує чи ні сімейне життя, залежить переважно від факту реального існування у дійсності тісних особистих зв`язків та стосунків.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч.2 ст. 3 СК України).

Сімейний кодекс України регулює зокрема сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини, між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком, між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Водночас, Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням (ст. 2 СК України).

Згідно з абз.5 п. 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Суд першої інстанції, врахувавши вищевказане рішення Конституційного Суду України, привильно вважав, що законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 є рідним племінником ОСОБА_2 (а. с. 6, 10-12), проживають та зареєстровані вони за різними адресами: ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 9, 27), а заявник ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 (а. с. 3-4, 27).

Кодекс законів про працю України передбачає, що близькими родичами чи свояками є батьки, подружжя, брати, сестри, діти, а також батьки, брати, сестри і діти подружжя (стаття 25-1 КЗпП України).

Аналіз чинного цивільного законодавства дає можливість стверджувати, що дядько та племінник не віднесені законом саме до близьких родичів і такими їх вважати підстав не має.

Колегія суддів зауважує, що процесуальною правосуб`єктністю на подання заяви про визнання особи недієздатною наділені не всі родичі такої особи, а лише члени сім`ї, у тому числі близькі родичі (ч.3 ст. 296 ЦПК України).

Саме такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2024 року у справі №372/3474/21.

В суді апеляційної інстанції заявник ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2 на протязі останніх восьми років проживає з ним за адресою: АДРЕСА_2 та був зареєстрований за даною адресою 18 березня 2024 року (а.с. 45). Даних обставин ОСОБА_2 не заперечував. Те, що заявник ОСОБА_1 здійснює опіку тривалий час над своїм дядьком ОСОБА_2 не заперечується і Миколаївською селищною радою Сумського району, що підтверджується поданням останньої про призначення опікуном ОСОБА_2 його племінника ОСОБА_1 .

Тому висновок суду про те, що заявник не є членом сім`ї ОСОБА_2 і у зв`язку з цим не має права подавати вищезазначену заяву, на думку колегії суддів є передчасним, та зроблений без повного з`ясування фактичних обставин справи.

У зв`язку з цим ухвала суду на підставі ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню до місцевого суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 29 лютого 2024 року скасувати, а справу направити до Білопільського районного суду Сумської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина