УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі - Кучер Т.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою, де зазначила, що 06.08.2024 року вона отримала повідомлення від АТ «ПриватБанк» про накладення арешту на грошові кошти на рахунку.

Через засоби мобільного зв`язку їй стали відомі обставини про винесення старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яриною А.П. постанови про арешт коштів боржника при примусовому виконанні постанови, виданої 02.08.2024 року про стягнення штрафу в сумі 3400,00 грн.

Заявник зазначає, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала, а виконавчий лист, виданий 02.04.2024 року Богунським районним судом м. Житомира у справі № 296/11891/20 щодо зобов`язання ОСОБА_1 до вчинення дій, - слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Так, за твердженням заявника, виконавчий лист не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі відповідної норми має бути повернутий стягувачеві. Зокрема, виконавчий лист не містить достовірних даних про фактичне місце проживання ОСОБА_1 як сторони у справі, в матеріалах цивільної справи № 296/11891/20 містяться докази про відсутність учасника за зареєстрованим місцем проживання з початку 2022 року. В процесуальних документах, скерованих на адресу Житомирського апеляційного суду, учасник неодноразово повідомляв про адресу фактичного проживання: 80 Rue De la Garonne Chez Hotel Mistral 83118 ST Raphael.

Саме ця адреса, на думку заявника, має бути зазначена у виконавчому документі.

Оскільки всупереч наявної у суду інформації про фактичне місце приживання у виконавчому листі вказане місце зареєстрованого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що 25.04.2204 року Богунським арйоним судом м.Житомира видано виконавчий лист № 295/11891/20 про зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (як правонаступника ОСОБА_3 ) за власний рахунок знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53.1 кв.м. та 20.2 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За результатами розгляду заяви судом не отримано підтверджень існування підстав визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Зазначення помилкової, на думку заявника, адреси проживання сторони виконавчого провадження, не є достатньої правовою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Обов`язок боржника наведеним твердженням фактично не спростовується.

В розрізі зауважень заявника про необхідність вжиття державним виконавцем заходів з повернення виконавчого листа стягувачеві як такого, що не відповідає приписам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає про невідповідність викладених за змістом заяви обставин фактично заявленим вимогам. Боржник ОСОБА_1 не звертається зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України.

При цьому, суд вважає необхідним звернути увагу на таке.

Положеннями ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вимоги до виконавчого документа.

Так, зокрема, у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, серед іншого, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Суд зазначає, що у виконавчому провадженні місце проживання боржника відіграє важливу роль як для визначення виконавчого округу, в якому має здійснюватися виконавче провадження, так і для можливості реалізації боржником своїх прав і виконання обов`язків у виконавчому провадженні.

Так, статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення.

Зазначеною статтею на боржника покладено низку обов`язків (зокрема повідомляти виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, своєчасно з`являтися на вимогу виконавця, допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій), виконання яких передбачає перебування у безпосередній близькості до місця вчинення виконавчих дій.

У висновках, викладених у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 в справі №380/7750/20, вказано про те, що примусове виконання рішень має бути певним чином наближеним, прив`язаним до місця проживання/перебування боржника що, окрім іншого, дасть змогу останньому (чи принаймні створить йому відповідні умови) належним чином реалізовувати свої права та обов`язки як учасника виконавчого провадження.

При цьому, у постанові від 15 липня 2021 року по справі № 380/9335/20 Верховний Суд зауважив, що законом передбачено право стягувача обирати місця відкриття виконавчого провадження між органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, але наголошує, що таке право не має нівелювати права боржника, передбачені статтею 19 Закону.

У цій же постанові Верховний Суд зазначив, що, виходячи з приписів статті 6 Закону №1382-IV, місце проживання підлягає обов`язковій реєстрації, тобто Закон №1382-IV пов`язує місце проживання особи насамперед із зареєстрованим місцем проживання. Таким чином, факт реєстрації особою свого місця проживання безумовно свідчить про те, що особа обрала певну адресу місцем свого проживання. Законом не заборонено особі мати декілька місць проживання, але у будь-якому випадку адреса, зареєстрована особою у встановленому порядку, виходячи з положень частини десятої статті 6 Закону, є офіційною адресою, а отже, особа правомірно очікує, що за цією адресою з нею буде вестися офіційне листування, а також вчинятимуться й інші юридичні дії, що пов`язані з місцем її проживання.

Отже, відкриття виконавчого провадження у виконавчому окрузі, до якого належить зареєстрована адреса місця проживання боржника, відповідатиме принципу юридичної визначеності, вимогам, установленим частиною другою статті 2 КАС України та вимогам статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

На ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Д.М.Лєдньов