УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення індексації та пені,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3 196 гривень на кожну дитину,а разом 6 392 гривні щомісячно, з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 303 827 гривень 18 копійок.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

02 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, яку було передано судді 19 серпня 2024 року.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 серпня 2021 року у справі № 712/6736/21 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 395 гривень щомісячно з щорічною індексацією вказаної суми відповідно до закону, починаючи з 17 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття;

Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 921 гривня щомісячно з щорічною індексацією вказаної суми відповідно до закону, починаючи з 17 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 серпня 2021 року у справі № 712/6736/21 протягом 37 (тридцяти семи місяців) заборгованість останнього перед позивачем зі сплати аліментів становить 187 437 гривень 76 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплаті аліментів у виконавчому провадженні ВП № 74857785 та ВП № 74859778, виконаним державним виконавцем Першого ВДВС у м. Черкаси ЦМУЮ (м. Київ) Назаренко Є.І.

З 2012 року позивач та відповідач проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі договору дарування від 13 квітня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом ЧМНО Левицькою Е.А., зареєстрованого в реєстрі за № 3172, належить на праві власності відповідачу - ОСОБА_2 .

Відповідач офіційно не працевлаштований, офіційне джерело доходу відсутнє; останній отримує грошові кошти «в конверті» з метою ухилення від сплати аліментів; грошових коштів на утримання дітей не надає; участі в додаткових витратах на дітей не приймає; оплату комунальних послуг не здійснює; спільні позивача з відповідачем малолітні діти знаходяться на повному утриманні позивача.

Після звернення позивача до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою та отримання ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач намагається здійснити відчуження квартири або передати її в іпотеку та отримати грошові кошти від третіх осіб, для чого звертається до відповідних фінансових установ та фізичних осіб.

Про свій намір здійснити відчуження чи обтяження квартири, яка на праві власності належить відповідачу, і в якій, крім останнього, зареєстровані та фактично проживають позивач з двома малолітніми дітьми, відповідач відкрито повідомив позивача.

Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених ч.5 цієї статті.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про забезпечення позову, надані учасниками справи докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 серпня 2021 року у справі № 712/6736/21 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 395 гривень щомісячно з щорічною індексацією вказаної суми відповідно до закону, починаючи з 17 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття;

Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 921 гривня щомісячно з щорічною індексацією вказаної суми відповідно до закону, починаючи з 17 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 серпня 2021 року у справі № 712/6736/21 протягом 37 (тридцяти семи місяців) заборгованість останнього перед позивачем зі сплати аліментів становить 187 437 гривень 76 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплаті аліментів у виконавчому провадженні ВП № 74857785 та ВП № 74859778, виконаним державним виконавцем Першого ВДВС у м. Черкаси ЦМУЮ (м. Київ) Назаренко Є.І.

Позивач в своїй позовній заяві зазначає що позивач та відповідач проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі договору дарування від 13 квітня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом ЧМНО Левицькою Е.А., зареєстрованого в реєстрі за № 3172, належить на праві власності відповідачу - ОСОБА_2 .

Вказані обставини були підтверджені особисто відпволдачем та позивачем в судовому засіданні 17 червня 2024 року.

Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що відповідач офіційно не працевлаштований, офіційне джерело доходу відсутнє; останній отримує грошові кошти «в конверті» з метою ухилення від сплати аліментів; грошових коштів на утримання дітей не надає; участі в додаткових витратах на дітей не приймає; оплату комунальних послуг не здійснює; спільні позивача з відповідачем малолітні діти знаходяться на повному утриманні позивача.

В судовому засіданні відповідач повідомив, що працює «неофіційно».

Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що після звернення позивача до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою та отримання ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач вчиняє дії та намагається здійснити відчуження квартири або передати її в іпотеку та отримати грошові кошти від третіх осіб, для чого звертається до відповідних фінансових установ та фізичних осіб.

Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що про свій намір здійснити відчуження чи обтяження квартири, яка на праві власності належить відповідачу, і в якій, крім останнього, зареєстровані та фактично проживають позивач з двома малолітніми дітьми, відповідач відкрито повідомив позивача.

Доказів наявності у позивача іншого місця проживання або доказів права власності позивача на нерухоме майно матеріали позовної заяви не містять і учасниками справи суду не надано.

Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно матеріалів справи, копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами отримано відповідачем 17 червня 2024 року; відзиву на позовну заяву чи заперечень проти заявлених позовних вимог відповідачем суду не надано.

Відповідно до п.1 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.6 ст. 13 «Обов`язковість судових рішень» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

В постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 766/18228/17 , Провадження № 61-16044св18 зазначено: «Як свідчить тлумачення статей 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом частини другої статті 151 ЦПК України 2004 року заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України 2004 року види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами».

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

В обґрунтування заявлених вимог про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , квартиру АДРЕСА_2 , та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, позивач посилається на те, що накладення арешту необхідне для забезпечення виконання рішення суду, враховуючи тривале та наполегливе ухилення відповідача від виконання обов`язку зі сплати аліментів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.6 ст.13 «Обов`язковість судових рішень» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

В постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 766/18228/17 , Провадження № 61-16044св18 зазначено:

«Як свідчить тлумачення статей 149, 150 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом частини другої статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами».

Позивачем доведено достатніми допустимими доказами необхідність накл

Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Позивачем доведено належними остатніми допустимими доказами необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності відповідачу.

Позивачем не надано доказів наявності у відповідача грошових коштів, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, на які просить позивач накласти арешт в своїй позовній заяві, не зазначено їх розміру та осіб, у яких знаходяться грошові кошти.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 13, 43, 49, 76-81, 83, 89, 95, 149-151, 153, 260, 261, 263, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі договору дарування від 13 квітня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом ЧМНО Левицькою Е.А., зареєстрованого в реєстрі за № 3172, належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки та обчислюється з наступного дня після її прийняття.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.М. Борєйко