У Х В А Л А

22 серпня 2024 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Якимець О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного не проживання спадкоємця зі спадкодавцем,

в с т а н о в и в:

до Подільського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора в якому просить суд: встановити факт постійного не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини разом з батьком - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 та факт неприйняття спадщини відповідачем; визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , видане ОСОБА_4 , державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори, 28 лютого 2017 року, за реєстровим №1-184, у частині зазначення відповідача спадкоємцем 1/2 частки у спадщині; визнати право власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, яка зазначена у свідоцтві про право на спадщину за законом від 28.02.2017 за відповідачем.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що позивач у травні 2020 року вже звертався до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного не проживання спадкоємця зі спадкодавцем, визнання спадкоємця таким, що не прийняв спадщину, та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, у якому просив суд: 1) встановити факт постійного не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини разом з батьком - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 ) визнати ОСОБА_2 таким, що не прийняв спадщину після смерті свого батька; 3) визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , видане ОСОБА_4 , державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори, 28 лютого 2017 року, за реєстровим № 1-184, у частині зазначення ОСОБА_2 спадкоємцем 1/2 частки у спадщині (справа №758/5568/20, провадження № 22-ц/824/6735/2024 ).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03.07.2023, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 26.06.2024, у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_3 , який на момент своєї смерті постійно був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказував, що він є рідним сином померлого і спадкоємцем першої черги за законом, на момент смерті його батька він був зареєстрований та прожинав разом з ним. Відповідач також є сином померлого і спадкоємцем першої черги за законом, проте він лише був зареєстрований за адресою проживання батька, але постійно не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивач зазначав, що після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , що належала померлому на праві власності.

Протягом шестимісячного строку позивач подав заяву про прийняття спадщини до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори, на підставі якої була заведена спадкова справа № 715/2016.

Відтак, позивач прийняв спадщину після смерті батька та одержав на своє ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку у спадщині, видане 28 лютого 2017 року, за реєстровим № 1-184. Право власності на 1/2 частину квартиру зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У свідоцтві про право на спадщину за законом вказано, що на підставі ст.1261 ЦК України спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна є обидва сини померлого ОСОБА_3 по 1/2 частці у спадщині.

При цьому, свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири видано позивачу, а свідоцтво про право на спадщину на іншу частину квартири ще не видано.

Вказував, що державний нотаріус ОСОБА_4 , видаючи таким чином свідоцтво на спадщину, виходила з того, що відповідач ОСОБА_2 на момент смерті спадкодавця був зареєстрований за однією з ним адресою, від прийняття спадщини не відмовлявся та фактично прийняв спадщину. Однак, його брат, хоча і був зареєстрований за однією адресою разом з ним та померлим батьком, але з травня 2016 року не проживав за даною адресою.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

У цій справі, з посиланням на аналогічні обставини, позивач просить суд: встановити факт постійного не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини разом з батьком - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 та факт неприйняття спадщини відповідачем (вимога-1); визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , видане ОСОБА_4 , державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори, 28 лютого 2017 року, за реєстровим № 1-184, у частині зазначення відповідача спадкоємцем 1/2 частки у спадщині (вимога-2); визнати право власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, яка зазначена у свідоцтві про право на спадщину за законом від 28.02.2017 за відповідачем (вимога-3).

Суд зазначає, що зазначення позовної вимоги-3, якою позивач доповнив позовну заяву, яка вже розглядалася судом, не може бути підставою для розгляду справи ще раз, адже задоволення позовної вимоги-2 має правовим наслідком задоволення позовної вимоги-3, при цьому позивач не змінює ані предмет, ані підстави позову, який вже розглядався судом, та які є ідентичними в обох справах.

Отже, оскільки зазначений спір між тими самими сторонами, з тим самим предметом та з аналогічних підстав, вже вирішено у судовому порядку, рішення суду у справі № 758/5568/20 набрало законної сили, даних щодо оскарження зазначеного рішення у касаційному порядку матеріали справи не містять, таким чином у відповідності до п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України суд повинен відмовити у відкритті провадження у справі, для недопущення постановлення протилежних по суті рішень.

Керуючись ст.ст.19, 186, 259, 261, 352 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного не проживання спадкоємця зі спадкодавцем.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 22 серпня 2024 року.

Суддя О.І. Якимець