РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року

м. Рівне

Справа № 565/2205/23

Провадження № 22-ц/4815/525/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс»

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2024 року, ухваленого в складі судді Зейкан І.Ю., повний текст якого складено 15.02.2024 року, у справі № 565/2205/23

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовна заява мотивована тим, що 20.02.2018 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн процентна ставка 39,99 % річних. Відповідно до умов кредитного договору, Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором банк виконав своєчасно і у повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти.

20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт фінанс» укладений договір факторингу, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 20.02.2018, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Станом на 20.09.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості становить 75 568,47 грн.

Просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Еліт фінанс» заборгованість за кредитним договором у сумі 75 568,47 грн та витрати на правову допомогу у сумі 6 500 грн.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» 75 568 (сімдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн 47 коп заборгованості за договором кредиту від 20.02.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» понесені у справі судові витрати в розмірі 4 684 (чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд, не врахував, що позивач не надав суду акцепту Банком Оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної лінії від 20.02.2018. Підписання ж паспорту споживчого кредиту та анкети-заяви не може свідчити про укладення сторонами кредитного договору. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем кредитних коштів. Роздруківка виписки по рахунку також не містить жодної інформації про отримання відповідачем коштів або встановленого кредитного ліміту.

В оферті відсутні умови про сплату комісії за обслуговування кредиту, а тому нарахування Банком комісії у розмірі 5516.32 грн є незаконним (нікчемними), та повинні були бути зараховані в рахунок погашення тіла кредиту та відсотків. Звертає увагу суду на те, що умови оферти не містять погодження про встановлення відповідачу будь якого овердрафту. Вказує, що позивачем безпідставно зараховано та включено до суми заборгованості 9175,18 грн неустойку (пеня,штраф). Крім того, позивачем не надано належних доказів відступлення прав вимоги, а саме реєстр договору, право вимоги за яким відступлено.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду законне та обгрунтоване просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що 20.02.2018 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

В оферті зазначено, що ОСОБА_1 , підписуючи цей документ, ознайомлений у письмовій формі із всією інформацією про умови кредитування.

П. 1 оферти зазначено, що мета кредиту для особистих потреб.

П. 2 оферти визначено, що відповідачу видана міжнародна платіжна картка MC DEBIT WORLD, строком дії 3 (три) роки з моменту випуску.

Ліміт кредитної лінії встановлений у розмірі 200000 грн (п.3оферти) за фіксованою процентною ставкою 39,99 % річних (п. 3 оферти) із обов`язковим платежем в розмірі 5 % від суми загальної заборгованості, але не менше 50 грн (п. 4 оферти). Дата сплати ОМП визначається відповідно до умов Додатку № 4 до Договору. Платежі з повернення кредиту відповідач пропонує здійснювати відповідно до договору. Примірний графік та розрахунок сукупної вартості пропонує навести в тарифах, які є невід`ємною частиною договору. Пропонує банку щомісячно в останній день розрахункового періоду здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку № , в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами договору.

20.02.2018 ОСОБА_1 , підписав анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої підписанням акцепту ОСОБА_1 , підтвердив прийняття публічної пропозиції та укладення договору між ним та банком на умовах, викладених у публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці банку, паспорті споживчого кредиту та угоді на використання аналогу власноручного підпису клієнта.

Банк видав відповідачу платіжну картку зі строком на три роки та відкрив поточний рахунок з встановленим лімітом 40000 грн для особистих потреб (споживчий кредит) та фіксованою процентною ставкою 39,99 % річних

20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт фінанс» укладений договір факторингу, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 20.02.2018, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором від 20.02.2018 у відповідача виникла прострочена заборгованість, яка станом на 20.09.2021 року становить 75 568,47 грн.

Згідно з п. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610,ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Убачається, що між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено і підписано Оферту на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, Акцепт пропозиції АТ Альфа-Банк про укладення Угоди про банківське обслуговування фізичних осіб, Анкету-заяву про Акцепт Публічної пропозиції ПАТ Альфа-Банк на укладення Угоди про банківське обслуговування фізичних осіб.

Умовами договору передбачено, що угода про надання кредиту вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту ( п. 6 Оферти).

Своїм підписом відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами кредитування, визначеними в Оферті та отримав Акцепт пропозиції 20.08.2018 року.

Отже, твердження апелянта про те, що кредитний договір не укладено, оскільки акцепт на укладення угоди про надання споживчого кредиту не надано банком, є безпідставним, виходячи з підтвердження відповідачем в оферті про отримання акцент пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту від 20.08.2018

Отримання відповідачем коштів за вказаним договором, а також користування кредитними коштами та сплата платежів підтверджується випискою по рахунку з кредитною карткою Word Debit Mastercard, в якій міститься повна інформація про рух коштів, відображено всі операції за кредитною карткою, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей.

Будь яких доказів на спростування вказаних обставин відповідач суду не надав.

Навпаки убачається, що він користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що у свою чергу підтверджує факт укладення кредитного договору та отримання коштів у розмірі 40000 грн (кредитний ліміт).

Крім того, із виписки по рахунку вбачається, що 19.06.2020 року банком збільшений кредитний ліміт на 11100 грн, після чого, списувались кошти як проценти за овердрафт, проценти за користування кредитом (як за покупки так і готівкові операції), оплата за розрахунково-касове обслуговування основної картки, щомісячна комісія за страховий пакет від фінансових ризиків.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 зобов`язань утворилась заборгованість яка станом на 20.09.2021 року становить 66393,29 грн, що стверджується випискою по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard.

Тому суд не може брати до уваги, як належний доказ на підтвердження заявлених позовних вимог, розрахунок заборгованості, оскільки він містить розбіжності із випискою по рахунку щодо загальної суми заборгованості та неможливо встановити за якою кредитною карткою він проведений.

Нарахування банком плати (комісії) за обслуговування кредиту у розмірі 5516,32 грн матеріали справи не містять, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Відповідач не спростував відсутність заборгованості за кредитом у сумі 66393,29 грн.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо неправомірного нарахування позивачем та включеня до суми заборгованості 9175,18 грн неустойки (пеня,штраф) є підставними, оскільки нарахування неустойки за порушення зобов`язання не передбачено умовами кредитного договору. Таким чином, позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Інші доводи апеляційної скарги, колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються, оскільки не знайшли свого підтвердження і зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та до тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в рішенні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про зміну оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 6 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.

За результатами апеляційного перегляду справи, апеляційну скаргу було задоволено частково на 12,15%, а тому понесені позивачем судові витрати у суді першої інстанції підлягають зменшенню пропорційно задоволеним вимогам з 4684,00 грн. до 4114,89 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2024 року змінити, зменшивши стягнутий розмір заборгованості за договором кредиту від 20.02.2018 з 75568,47 грн до 66393,29 грн та розмір понесених позивачем судових витрат з 4684,00 грн до 4114,89 грн.

В решті рішення залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 22 серпня 2024 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.