ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/349/24 Номер провадження 22-ц/814/2490/24Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 квітня 2024 року за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свій позов тим, що 08 січня 2024 року Полтавський окружний адміністративний суд у справі №440/18301/23 ухвалив рішення, яким його позов до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанови задовольнив. Зокрема, визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження від 27 листопада 2023 року ВП№73012031. Крім того, 10 січня 2024 року Полтавським окружним адміністративним судом у справі №440/19115/23 ухвалено рішення, яким його позов задоволено. Зокрема, суд визнав протиправною та скасував постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28 листопада 2023 року про закінчення виконавчого провадження ВП №73213862. Рішення суду набрало законної сили. За наслідками прийняття оскаржуваних постанов державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, рішення судів не лише залишились невиконаними. Фактично відповідач своїми діями позбавив його права та надії на належне виконання рішень суду. Жодний із виконавчих документів не виконаний відповідачем в повному обсязі. Даними діями відповідач спричинив йому моральну шкоду, яка полягає у глибоких душевних стражданнях, яких він, як фізична особа, зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та у зв`язку з порушенням його прав людини, гарантованих йому Конституцією України та чинними міжнародними договорами, що викликало у нього сильні негативні почуття, які змінюються одне за одним: почуття обурення, почуття невпевненості в майбутньому, почуття відчаю та гніву. В зв`язку з чим просив суд позовну заяву до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями та бездіяльністю задовольнити та стягнути з Держави Україна в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з відповідного казначейського рахунку на його користь в якості відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями та бездіяльністю органом державної влади, суму у розмірі 40 000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто із Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною

Рішення оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення, ухваливши нове, яким позов задовольнити. Вважає, що ним доведено фактичне спричинення йому моральної шкоди.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове апеляційної скарги з підстав, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувають виконавчі провадження: №73012031 з примусового виконання виконавчого листа №440/10176/23 від 25 вересня 2023 року, виданого Полтавським окружним адміністративним судом щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням фактично сплачених сум) ОСОБА_1 з 01 квытня 2019 року без обмеження пенсійної виплати максимальним розміром.

Як вбачається з копії виконавчого провадження, державним виконавцем 11 жовтня 2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

25 жовтня 2023 року на адресу Відділу надійшов лист, з якого встановлено, що ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії на виконання рішення суду №440/10176/23 та нараховано заборгованість у розмірі 15 451 грн., яка облікована в органах ПФУ та підлягає виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суді за рахунок Державного бюджету України.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що оскільки боржником рішення суду не виконано, в частині виплати заборгованості у розмірі 15 451 грн., у відповідності до статті 63 та статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» 26 жовтня 2023 року та в подальшому 08 листопада 2023 року винесено постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 5 100 грн. та 10 200 грн., а також одночасно зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області виконати рішення суду в повному обсязі протягом 10-ти робочих днів, попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.

16 листопада 2023 року за вих. №24387 відповідачем було направлено до правоохоронних органів повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами боржника.

27 листопада 2023 року державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень відповідно до пункту 11, статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

На адресу відділу надійшла заява ОСОБА_1 про відновлення виконавчого провадження на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року №440/19115/23, на виконання якої державним виконавцем 29.01.2024 року винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №73012031, примірник якої направлено сторонам виконавчого провадження для відома та до Полтавського окружного адміністративного суду з метою повернення до відділу оригіналу виконавчого листа №440/10176/23 від 25 вересня 2023 року, №73213862 з примусового виконання виконавчого листа №440/8271/23 від року 10 жовтня 2023 року Полтавського окружного адміністративного суду щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити з 01 липня 2021 ОСОБА_1 щомісячну доплату відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

Також судом встановлено, що державним виконавцем 02 листопада 2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10-ти робочих днів.

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16 листопада 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії на виконання рішення суду № 440/8271/23 та нараховано заборгованість у розмірі 26 337 грн., яка облікована в органах Пенсійного Фонду України та підлягає виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок Державного бюджету України.

Також судом встановлено, що оскільки боржником рішення суду не виконано, в частині виплати заборгованості у розмірі 26 337 грн., у відповідності до статті 63, статті 75 Закону, 17 листопада 2023 року та в подальшому 01 грудня 2023 року державним виконавцем винесено постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 5 100 грн. та 10 200 грн., а також одночасно зобов`язано боржника виконати рішення суду в повному обсязі протягом 10-ти робочих днів, попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.

В зв`язку з невиконанням рішення суду боржником та не сплатою штрафів накладених державним виконавцем, 07 грудня 2023 року за вих.№26244 до правоохоронних органів направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами боржника.

В подальшому 28 грудня 2023 року державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень відповідно до пункту 11, статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Також судом встановлено, що 08 квітня 2024 року на адресу відповідача надійшла заява позивача про відновлення виконавчого провадження на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року №440/18301/23, на виконання якої державним виконавцем 29 січня 2024 року винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №73213862.

07 лютого 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на адресу відповідача надійшов лист, з якого вбачається, що згідно рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/10176/23 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії в добровільному порядку, нарахована заборгованість в розмірі 15 451 грн. за період з 01 квітня 2019 року по 30 червня 2020 рік.

Відмовляючи у задоволення позову суд першої інстанції виходи з недоведеності спричинення позивачу моральної шкоди.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У справі, яка переглядається, встановлено, що Полтавським окружним адміністративним судом у справі №440/19115/23 ухвалено рішення, яким визнано протиправними дії та рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при проведенні виконавчих дій.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби в частині належного та ефективного виконання судового рішення.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає, як складові, елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення всіх складових деліктної відповідальності, на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).

Зазначений висновок узгоджується із позицією Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі 757/29997/15-ц.

Оскільки судовими рішеннями встановлена бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби в процесі виконання судових рішень про стягнення коштів, Верховний Суд дійшов висновку, що наявні усі складові цивільно-правової відповідальності, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Врахувавши тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, яких зазнав ОСОБА_1 внаслідок неналежного примусового виконання судового рішення про стягнення на його користь грошових коштів, та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 грн.

Визначений розмір моральної шкоди відповідає засадам розумності та справедливості з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача, ступеня вини посадових осіб державної виконавчої служби у завданні моральної шкоди, а також тих обставин, що наведеними вище судовими рішеннями про визнання бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби порушене право позивача фактично було відновлено. При цьому сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п. 3, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 квітня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з держави Україна через Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 5 000 грн (п`ять тисяч гривень) відшкодування моральної шкоди.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Л. І. Пилипчук

Судді О. В. Чумак