У х в а л а

26 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 185/9811/21

провадження № 61-7133ск24

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргоюОСОБА_1 (далі - відповідачка),

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до відповідачки про поділ квартири й автомобіля як спільного майна подружжя,

за зустрічним позовом відповідачки до позивача про визнання права особистої приватної власності на квартиру та

в с т а н о в и в :

1. 10 травня 2024 року адвокат Монатко Денис Сергійович (далі - адвокат) в інтересах відповідачки подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про відмову в задоволенні первісного позову та про задоволення зустрічного.

2. 24 червня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення копії тієї ухвали. Відповідачка мала:

- зазначити про наявність або відсутність електронного кабінету у неї та її адвоката;

- вказати у касаційній скарзі дату отримання копії оскарженої постанови суду апеляційної інстанції та за наявності надати докази, що підтверджують цю дату;

- надати суду документ про сплату судового збору у визначеному розмірі, а також копію цього документа для позивача.

Суд відмовив у задоволенні клопотання про звільнення відповідачки від сплати судового збору, оскільки її доводи та надані докази не визнав такими, що належно характеризують саме майновий стан відповідачки. Запропонував їй належно обґрунтувати відповідне клопотання, надавши довідку з Державної податкової служби України про суми виплачених доходів за 2023 рік, а також інші відомості, що характеризують майновий стан.

3. 15 липня 2024 року відповідачка подала заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій повідомила про відсутність у неї електронного кабінету та про зупинення адвокатської діяльності її адвоката.Дату отримання копії оскарженої постанови суду апеляційної інстанції не вказала. Просить вважати датою отримання цієї постанови дату її прийняття, зазначену на першій сторінці касаційної скарги. До заяви додала копію касаційної скарги для суду та позивача, копію витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, клопотання про звільнення від сплати судового збору. Останнє мотивувала тим, що за 2023 рік не отримала доходу згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору від 9 липня 2024 року.

4. Верховний Суд вважає, що відповідачці слід продовжити строк на усунення недоліків касаційної скарги.

4.1. Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (частина п`ята статті 392 ЦПК України).

4.2. Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (частини перша, третя статті 136 ЦПК України).

4.3. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (стаття 8 Закону України «Про судовий збір»).

4.4. За змістом наведених приписів підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що саме її загальний майновий стан, а не певні джерела доходів перешкоджав або перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі.

4.5. Крім того, за змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору, як і зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення такої сплати особам, які не зазначені у статті 5 цього Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

4.6. У Законі України «Про судовий збір»немає чітко визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному випадку суд установлює можливість звільнити особу від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити чи розстрочити сплату на підставі поданих доказів саме щодо майнового стану такої особи. Оцінюючи останній, суд має встановити наявність у такої особи доходу (заробітної плати, стипендії, пенсії тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища тощо.

4.7. Верховний Суд в ухвалі від 24 червня 2024 року, відмовляючи відповідачці у задоволенні її клопотання про звільнення від сплати судового збору, запропонував їй належно обґрунтувати відповідне клопотання, підтвердивши не лише суми доходів за 2023 рік, але й інші відомості, що характеризують майновий стан.

4.8. Відповідачка у клопотанні про звільнення від сплати судового збору стверджує про відсутність у неї будь-якого доходу в Україні за 2023 рік і підтверджує це відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору. Верховний Суд вважає, що така інформація не характеризує загальний майновий стан відповідачки. Тому у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

4.9. Відповідачка має право просити суд відстрочити, розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати, надавши суду не тільки інформацію про доходи за один рік із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору, але й інші документи, які можуть характеризувати майновий стан, зокрема витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно (можна замовити на вебпорталі «Дія» за посиланням https://diia.gov.ua/services/informaciya-z-derzhavnogo-reyestru-rechovih-prav-na-neruhome-majno), витяг з Єдиного державного реєстру власників транспортних засобів (для отримання інформації про транспортні засоби фізичних осіб можна замовити на вебпорталі https://e-driver.mvs.gov.ua/blog), витяг з Єдиного реєстру довіреностей України (видає нотаріус).

4.10. За відсутності належних підстав для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати відповідачка має надати документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному в ухвалі від 24 червня 2024 року, а також копію цього документа для іншого учасника справи (пункти 1 і 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України)

5. Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (частина перша статті 120 ЦПК України).

6. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (частина друга статті 127 ЦПК України).

7. Верховний Суд вважає, що встановлений процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, вказаних в ухвалівід 24 червня 2024 року, слід продовжити на п`ять днів із дня вручення відповідачці копії цієї ухвали про продовження процесуального строку.

8. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

9. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її відповідачці.

Керуючись статтями 120, 127, 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Продовжити ОСОБА_1 на п`ять днів із дня вручення їй цієї ухвали строк на усунення недоліків касаційної скаргина рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ квартири й автомобіля як спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима