Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1265/19
Провадження № 6/382/60/24
У Х В А Л А

23 серпня 2024 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., перевіривши матеріали заяви старшого державного виконавця Яготинського районного відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренка Олександра Васильовича про примусовий привід боржника ОСОБА_1 за судовим наказом Яготинського районного суду Київської області № 382/1265/19 від 02.08.2021,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Сидоренко О. В. звернувся до Яготинського районного суду Київської області з заявою про застосування примусового приводу до боржника ОСОБА_2 за судовим наказом Яготинського районного суду Київської області № 382/1265/19 від 02.08.2021 (виконавче провадження № 63479163).

Вказана заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку. Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

Таким чином, подання державного виконавця про відповідне обмеження є процесуальною заявою, яка підлягає розгляду судом у встановленому ЦПК України порядку.

Заява старшого державного виконавця Яготинського районного відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про примусовий привід боржника подана на стадії виконання судового рішення. Сторонами справи про застосування примусового приводу до боржника є стягувач та боржник.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені ст. 183 ЦПК України.

Вивченням заяви встановлено, що вона не відповідає загальним вимогам ст. 183 ЦПК України щодо форми та змісту письмової заяви.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) ч. 2 ст. 183 ЦПК України).

Вимога про надання доказів надіслання заяви, скарги, клопотання чи заперечення (надання) іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень (розділи VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України).

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 05 листопада 2020 року у справі № 591/1581/20 (провадження № 61-10904св20), від 05 грудня 2023 року у справі № 127/10203/16 (провадження № 61-13721св23) ухвалах Верховного Суду від 31 травня 2024 року у справі № 750/3531/24 (провадження № 61-7691ск24) та від 15 липня 2024 року у справі № 754/19492/21 (провадження № 61-10005ск24).

З огляду на зазначене, виконавцю необхідно було надати докази надіслання заяви про застосування примусового приводу до боржника іншим учасникам справи (провадження), тобто стягувачу та боржнику.

Однак всупереч вимог ст. 183 ЦПК України до подання не додано доказів його надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Крім цього, всупереч вимог ст. 183 ЦПК України заява (подання) не містить повного найменування особи, яка подає подання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Необхідно зауважити, що з огляду на скорочені строки розгляду заяв, які подаються на стадії виконання судового рішення та в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, а в окремих випадках зважаючи на необхідність невідкладного розгляду судом відповідних звернень, вимога про попереднє надіслання (надання) ініціатором звернення копій відповідних документів іншим учасникам справи зумовлена необхідністю забезпечення процесуальних прав усіх учасників процесу та належного судового розгляду звернення. Така вимога не може розглядатися як порушення процесуальних прав ініціатора звернення.

Зазначене не позбавляє ініціатора заяви (подання) обов`язку надати до суду разом з матеріалами подання докази направлення такої заяви іншим учасникам (заінтересованим особам). Невиконання вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України унеможливлює розгляд подання у встановлений строк.

Згідно положень ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Вказана норма статті ЦПК України є імперативною та не містить положень щодо правомочності (дискреції) суду на залишення заяви, скарги, подання, тощо без руху.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає поверненню з підстав невиконання заявником приписів ч. ч. 1, 2 статті 183 ЦПК України, оскільки вказана заява є саме заявою із процесуальних питань, відповідно на неї поширюються загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, визначені змістом статті 183 ЦПК України, що не позбавляє заявника права повторно звернутися до суду із ним після дотримання вимог ЦПК України.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст. ст. 183, 258-260, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву старшого державного виконавця Яготинського районного відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренка Олександра Васильовича про примусовий привід боржника повернути без розгляду.

Роз`яснити державному виконавцю, що повернення заяви (подання) не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення подання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М. М. Нарольський