У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Омельченко І.І., розглянувши скаргу адвоката Монастиренка Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність головного державного виконавця Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Даценко Вікторії Василівни,

Встановив:

09 серпня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла скарга адвоката Монастиренка Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність головного державного виконавця Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Даценко Вікторії Василівни.

Ознайомившись з даною скаргою, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху з таких підстав.

У ст. 447 ЦПК України закріплено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 9 ст. 10 ЦПК України визначено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки ЦПК України не врегульовані питання щодо залишення без руху скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, яка подана без додержання вимог закону, суддя застосовує аналогію закону та як наслідок, положення ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, які регулюють питання залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У скарзі вказано, що відповідно до виконавчого листа, виданого 03.11.2016 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області на підставі рішення в справі № 2/532/638/2016, яким з боржника ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 борг в розмірі 19 000,00 гривень та судові витрати в розмірі 951,20 гривень, Кобеляцьким РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відкрито ВП № 52830633.

Однак представником боржника не надано належним чином завірену копію рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області в справі № 2/532/638/2016 з відміткою про набрання ним законної сили.

Також до матеріалів скарги не надано постанову про накладення арешту на майно, а клопотання про її витребування не заявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК, скарга розглядається за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дії або бездіяльність яких оскаржуються.

Проте в скарзі не зазначено стягувача, відсутні будь-які відомості щодо стягувача, його повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання чи перебування.

У порушення ч. 1 ст. 177 ЦПК України, не додано копію скарги та доданих до неї документів для вручення стягувачу.

При цьому, зі скарги та долученого до неї листа Кобеляцького ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01.08.2024 року № 16696 вбачається, що ОСОБА_2 , на користь якого стягувався борг, помер та державним виконавцем прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з встановленням факту смерті стягувача.

Водночас представник боржника не вказує в скарзі хто є спадкоємцями після померлого стягувача ОСОБА_2 та не заявляє клопотання про витребування спадкової справи.

Це дасть змогу суду з`ясувати, які особи, як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження, зверталися за отриманням спадщини та що саме вони успадкували згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Крім того, в скарзі зазначено, що виконавчі документи, що перебувають на виконанні стосовно ОСОБА_3 , відсутні, однак не зрозуміло яке відношення має дана особа до цієї цивільної справи.

Згідно ч. 1-2 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Представник боржника зазначає, що скаргу подано в межах 10-денного строку, визначеного п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України, оскільки про наявність арешту майна боржник дізнався 01 серпня 2024 року з листа Кобеляцького ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Хоча в скарзі вказано, що боржник дізнався про арешт належного йому нерухомого майна 28 травня 2024 року відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Того ж дня представником боржника направлено адвокатський запит до Кобеляцького ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

У постанові від 07.07.2022 року по справі № 712/12377/17 Верховний Суд зазначив, що згідно з частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

З огляду на відсутність належного обґрунтування щодо дня, коли боржник дізнався про порушення відповідного права (28 травня 2024 чи 01 серпня 2024 року), суддя позбавлений можливості перевірити відповідність поданої скарги вимогам ст. 449 ЦПК України та у випадку порушення строків для звернення зі скаргою відповідно оцінити поважність чи неповажність причин пропуску даного строку.

За загальним правилом строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, або відсутні докази поважності причин пропуску такого строку, скарга залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Таким чином, представнику боржника необхідно обґрунтувати обставини щодо дотримання строків звернення з відповідною скаргою.

Згідно статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, скаргу необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 447, 449, 450 ЦПК України, суддя, -

Постановив:

Скаргу адвоката Монастиренка Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність головного державного виконавця Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Даценко Вікторії Василівни залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків скарги 10 днів з дня отримання ухвали суду.

Боржнику та його представнику роз`яснюється, що в разі невиконання вимог ухвали суду, скарга вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя