УХВАЛА

28 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 363/3231/18

провадження № 61-9237св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частку майна подружжя, за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 червня 2022 року у складі судді Чіркова Г. Є. та постанови Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року, від 01 травня 2024 року у складі колегії суддів: Болотова Є. В., Кулікової С. В., Музичко С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2

про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частку майна подружжя.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 червня

2022 року у задоволенні позовних вимогОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 червня 2022 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 у період з квітня 2008 року до квітня 2018 року. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на наступне майно: земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :21:024:0317, яка розташована па території Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області; земельну ділянку площею 0,0915 га, кадастровий номер :21:024:0318, яка розташована на території Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області; будівельні матеріали, конструктивні елементи, вироби та обладнання, які були використані на будівництво житлового будинку, що розташований на земельній ділянці за адресою: Глібівська сільська рада Вишгородський район Київська область, кадастровий номер :21:024:0317; автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

причіп ПГМФ, 2012 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . У порядку поділу майна визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним право власності на: 1/2 частину земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :21:024:0317, яка розташована на території Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0915 га, кадастровий номер :21:024:0318, яка розташована на території Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області; 1/2 частину будівельних матеріалів, конструктивних елементів, виробів та обладнання, які були використані на будівництво житлового будинку,

що розташований на земельній ділянці на території Глібівської сільської

ради Вишгородського району Київської області, кадастровий номер :21:024:0317; 1/2 частину автомобіля марки «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 1/2 частину причіпу ПГМФ, 2012 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 30 серпня 2023 року касаційну скаргу

ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 18 січня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 червня 2022 року залишено без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 травня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі

6 000,00 грн.

27 червня 2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 червня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року, від 01 травня 2024 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та

апеляційної інстанцій заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 рокуу справі № 373/2054/16-ц,

від 03 липня 2019 рокуу справі № 554/8023/15, від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 16 лютого

2021 року у справі № 910/2861/18, у постанові Верховного Суду від 05 червня

2024 року у справі № 757/19682/18-ц (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України). Крім того указує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України). Зазначає, що суд першої інстанції не постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду, безпідставно відмовив у задоволенні клопотань: про поновлення строку для подання доказів у справі та їх неприйняття; про виклик свідків. Звертає увагу, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки, встановили обставини на підставі недопустимих доказів, а апеляційний суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 Цивільного процесуального кодексу України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 400, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частку майна подружжя, за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 червня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року, від 01 травня 2024 року призначити до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи № 363/3231/18 і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович