Справа № 642/6472/23
№ провадження 2-о/646/14/2024
У Х В А Л А

іменем України

21.08.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Глоба М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Борщ Л.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

та представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду у м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: Харківська міська рада, Друга Харківська міська державна нотаріальна контора - нотаріус Радкевич Катерина Володимирівна,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною вище заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин, а саме, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є двоюрідним братом заявниці.

Ухвалою суду від 23.11.2023 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

01.05.2024 року на адресу суду надійшли письмові пояснення Харківської міської ради, відповідно до яких просили залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Під час судового розгляду заявник та її представник підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Зазначили про необхідність відмови у задоволенні клопотання представника заінтересованої особи Харківської міської ради.

Представник заінтересованої особи Харківської міської ради в судове засідання не прибув, повідомлявся про час і місце розгляду справи завчасно та належним чином. 01.05.2024 року надав до суду письмові пояснення в яких зазначив, що в даній заяві наявний спір про право, що підлягає розгляду в порядку позовного провадження в зв`язку з чим, просив залишити вказану заяву без розгляду.

Представник заінтересованої особи Другої Харківської міської державної нотаріальної контори нотаріус Радкевич К.В. в судове засідання не прибула, надала лист про розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши думки з`явившихся учасників судового розгляду, допитавши свідків, розглянувши та перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Такий правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Такий правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі № 205/2102/19-ц.

Згідно роз`яснень, які містять у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7«Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, поняття «спір про право» пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

Згідно копії постанови державного нотаріуса Другої Харківської міської нотаріальної контори Радкевич К.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.10.2023 року за № 1421/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 45/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд, оскільки ОСОБА_1 в повному обсязі не підтверджено родинні відносини зі спадкодавцем ОСОБА_3 . Зазначивши, що ОСОБА_1 не надано документ про народження матері спадкодавця та рідної тітки спадкоємця ОСОБА_4 (до шлюбу « ОСОБА_5 ).

Предметом розгляду справи є встановлення факту з метою позасудового прийняття та набуття у власність спадщини ОСОБА_1 після смерті її двоюрідного брата ОСОБА_6 .

Згідно правової позиції викладеної в постанов Верховного суду №758/7737/21 від 06.09.2022 року, відповідно до абз. 1 ч. ч. 1, 3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Отже, за умови відсутності спадкоємців за заповітом та законом, усунення спадкоємців від спадщини, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття спадщина може перейти до територіальної громади на підставі рішення суду.

Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону (ст. 338 ЦПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Отже, із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, зважаючи на те, що встановлення зазначеного вище факту необхідно для реалізації в подальшому права на спадкування, що є окремим предметом доказування та має здійснюватися шляхом подання до суду відповідного позову.

У відповідності до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про неможливість розгляду даної заяви в окремому провадженні, оскільки відсутнє беззаперечне визнання наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків заявника.

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 13.10.2021 року в справі № 159/858/20 (провадження № 61-1633св21), від 12.01.2022 року в справі № 227/2188/21 (провадження № 61-18156 св21) та від 24.06.2022 року в справі № 337/3395/21 (провадження № 61-21062св21).

Враховуючи викладене та з урахуванням приписів ч. 6 ст. 294 ЦПК України заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин підлягає залишенню без розгляду.

При цьому, заявник не позбавлений можливості звернутися до суду із позовною заявою про встановлення зазначених фактів та визнання права власності на спадкове майно із використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження до інших спадкоємців, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем має бути відповідний орган місцевого самоврядування, що також узгоджується із роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що має місце спір про право, а відтак заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, одночасно суд роз`яснює, що заявник має право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 257, 259-261, 293, 294, 315 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: Харківська міська рада, Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, нотаріус Радкевич Катерина Володимирівна - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя