ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1679/24
Провадження № 2/210/889/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 серпня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В.Є., за участі секретаря судового засідання Козіної В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

25.03.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовом, в котрому зазначає, що 19.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Відповідачем. було укладено Кредитний договір № 777121314 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Зокрема, Відповідач, за допомогою мережі інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства, ознайомився з правилами надання грошових коштів у позику й паспортом споживчого кредиту, після чого добровільно й без всякого примусу чи тиску заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані.

Товариством було перераховано грошові кошти у сумі 20100,00 (двадцять тисяч сто) гривень зі сплатою процентів строком на 30 днів на банківську карту, що належить відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Відповідно до умов Кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти зі сплатою процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту Позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит.

Вказану суму заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» просить стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою суду від 08.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для надання відзиву. Витребувано докази. (а.с. 103).

Направлена ухвала суду від 08.04.2024 року та позовна заява з додатками повернулась на адресу суду з відміткою «адресат прописаний, але не проживає за вказаною адресою».

02.05.2024 року представником позивача було подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 06.05.2024 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено.

08.05.2024 року від АТ «ТАСКОМБАНК» надійшов лист про надання інформації, в якому зазначається що немає можливості визначити приналежність картки № НОМЕР_1 до АТ «ТАСКОМБАНК»; ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) картка № НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК» не відкривалась; надання запитуваної інформації можливе за наявності даних про дату та/або період часу, коли було здійснено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахування коштів для подальшого зарахування на картку фізичної особи. Тому зважаючи на вищезазначене АТ «ТАСКОМБАНК» не може надати інформацію, запитувану в резолютивній частині ухвали.

27 травня 2024 року від представника позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» Тараненка А.І. надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначив, що 05.08.2024 року на виконання ухвали суду по даній справі АТ «ТАСКОМБАНК» надав формальну та некоректну відповідь,створену у формі шаблона про відмову у наданні інформації. Банком було повідомлено, що БІН-індекатор, в якому зашифрована інформація про банк-емінент платіжної картки складається з перших 6 цифр номеру банківської картки, тому немає можливості визначити приналежність картки № НОМЕР_1 до АТ «ТАСКОМБАНК». Позивач дійсно допустив описку та зазначив не повний бін-індетифікатор, однак це не виключає того факту, що суд зобов`язав АТ «ТАСКОМБАНК» надати первинні документи бухгалтерського обліку, що підтверджують списання коштів із рахунків ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та зарахування х на картковий рахунок № НОМЕР_3 , а не інформацію щодо приналежності рахунку №№ НОМЕР_3 до АТ «ТАСКОМБАНК». Крім того АТ «ТАСКОМБАНК» зазначив, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» поточних рахунків у АТ «ТАСКОМБАНК» не відкривало, однак АТ «ТАКСОМБАНК» підкреслив факт відсутності відкриття ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» лише одного виду рахунку-поточного, не вказавши чи відкривались інші рахунки, розрахункові чи транзитні. Позивач зазначає, що факт того, що картковий рахунок № НОМЕР_3 не відкривався у АТ «ТАСКОМБАНК» є зрозумілим і очевидним, позивач не намагався цього стверджувати перед банком. З наведеного вбачається, що АТ «ТАСКОМБАНК» свідомо надав суду недостовірну інформацію.

Враховуючи вищевикладене, просить продовжити розгляд справи за наявними доказами у матеріалах справи.

28.05.2024 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про доручення доказів, а саме доказів надання правничої допомоги.

На виконання ухвали суду 07.08.2024 року від АТ комерційний банк «ПриватБанк» надіслав виписку по рахунку № НОМЕР_1 за 19.11.2021 р., з якої вбачається, що 19.11..2021 року на карту № НОМЕР_1 було зарахування переказу в сумі 20100 грн. (двадцять тисяч сто гривень).

09.08.2024 року на виконання ухвали суду АТ «ТАСКОМБАНК» долучає реєстр, що підтверджує переказ коштів на банківську платіжну карту № НОМЕР_1 , з якої вбачається, що 19.11.2021 року о 20.05 год. на карту № НОМЕР_1 було зараховано грошові кошти у сумі 20100 грн. (двадцять тисяч сто).

Суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про розгляд справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Договору кредитної лінії №777121314 від 19.11.2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , остання отримала кредит у вигляді кредитного ліміту розмірі 20 100,00 грн. (двадцять тисяч сто гривень) строком на 30 днів (а.с. 22 зворот - 26).

Договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора за номером телефону.

На підтвердження факту укладення кредитного договору та його умов позивачем надано суду копію підписаного відповідачем Паспорту споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору №777121314 від 19.11.2021 року, який містить умови відповідного договору, відповідно до яких кредит у розмірі до 22000 грн., реальна річна процентна ставка 649% річних, процентна ставка, що застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 1087,70% річних, строк кредитування 30 днів (а.с.21-22)

З довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційні системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що ОСОБА_1 за договором №777121314 від 19.11.2021 року було надано кредит в сумі 20100,00 грн. (двадцять тисяч сто) на строк 30 днів, процентна ставка 0,050% в день.

Згідно платіжного доручення №252b14fb-2e32-472a-a8eb-1632b2d68721 від 19.11.2021 року на рахунок ОСОБА_1 було перераховано 10100,00 грн. (а.с.134).

28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТАЛІОН ПЛЮС (Фактор) було укладено Договір факторингу №28/1118-01 (а.с. 69-74).

28.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та Товариством з обмеженою відповідальністю ТАЛІОН ПЛЮС було укладено Додаткову угоду №19 до Договору факторингу (а.с.29).

05.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ОНЛАЙН ФІНАНС» (Фактор) було укладено Договір факторингу №05/0820-01 (а.с. 81-85).

05.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено додаткову угоду до Договору факторингу №05/0820/01 (а.с. 85 зворот).

10.08.2020 року між Товариством з обмеженої відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено додаткову угоду №1 до Договору факторингу, згідно якої Договір було викладено в новій редакції (а.с. 86).

31.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено додаткову угоду №26, згідно якої Договір було викладено в новій редакції (а.с. 32-36).

03.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено додаткову угоду № 2 до Договору факторингу №05/0820-01, відповідно до якої строк дії Договору продовжено до 31.12.2022 року включно (а.с. 55).

31.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТАЛІОН ПЛЮС (Фактор) було укладено додаткову угоду № 27 від 31.12.2021 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року було продовжено до 31.12.2022 року включно (а.с.31).

30.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено додаткову угоду №3 до договору факторингу №05/0820-01, відповідно до якого сторони домовились продовжити строк дії Договору до 30.12.2024 року включно (а.с. 54).

04.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ОНЛАЙН ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЙС» було укладено Договір факторингу №04/08/23-01, відповідно до умов якого до ТОВ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №777121314 від 19.11.2021 року на суму 62597,43 грн. (а.с. 76-80 зворот).

Згідно реєстру боржників на умовах передбачених Договором Факторингу № 04/08/23-01 від 04.08.2023 року ТОВ «ФК» ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 62597,43 грн., з яких 20100,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту), 42497,43 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.57-58).

Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором №777121314, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» за кредитним договором №777121314 від 19.11.2021 року станом на 11.08.2023 року включно складає 62597,43 грн. (шістдесят дві тисячі п`ятсот дев`яносто сім гривень сорок три копійки) (а.с.28).

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» згідно кредитного договору №777121314 на карту фізичної особи ОСОБА_1 19.11.2021 року було нараховано грошові кошти в сумі 20100 грн., та відсотки починаючи з 19.11.2021 року по 22.02.2022 року в загальній сумі 44843 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений в електронній формі.

А тому на них поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.ч. 1-4, 6-8, 11-13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, відповідно до яких істотними умовами кредитного договору, щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитних заборгованостей по Договорам.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно зіст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі викладеного встановлено, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №777121314 від 19.11.2021 року.

Відповідач (позичальник) не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не подав до суду доказів на спростування вимог позивача.

Враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, нарахування процентів та комісії за користування кредитом було передбачено умовами договору, укладеного між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 62597,43 грн.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надані суду: договір про надання правової допомоги від 22.02.2024 року; додаткова угода №3 від 22.02.2024 року; протокол погодження видів правової допомоги та договірні ціни від 22.02.2024 року, з якого вбачається види послуг та їх вартість.

Крім того, при зверненні позивача до суду ним заявлено позовні вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір з урахуванням приписів пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 626, 628, 629, 639, 1046, 1054, 1055, 1048, 1049, 1077, 1078 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258-268, 273, 280, 281, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (, місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. Харківське шосе, 19, офіс 2005) заборгованість за кредитним договором № 741779090 від 07.03.2021 року у розмірі 62597,43 грн. (шістдесят дві тисячі п`ятсот дев`яності сім гривень сорок три копійки), яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 20100,00 грн. (дванадцять тисяч сто) гривень; заборгованості за відсотками 42497,43 грн. (сорок дві тисячі чотириста дев`яносто сім гривень сорок три копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (, місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. Харківське шосе, 19, офіс 2005) сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (, місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. Харківське шосе, 19, офіс 2005) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду складено та підписано 22 серпня 2024 року.

Суддя: В. Є. Сільченко