Справа № 727/1338/23
Провадження № 2-з/727/62/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Калмикова Ю. О., розглянувши заяву адвоката Маркідонова Олександра Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,

УСТАНОВИЛА:

Адвокат Маркідонов Олександр Валерійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із заявою про забезпечення позову.

10.02.2023 ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, третя особа приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Душинська Ніна Валеріївна., в якому просить суд: розірвати Договір довічного утримання від 19.03.2021 року укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір та сплачені витрати на правову допомогу

20.08.2024 адвокат Маркідонов Олександр Валерійович в інтересах ОСОБА_1 у цивільній справі №727/1338/23 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з заявою про забезпечення позову.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.08.2024 для розгляду заяви про забезпечення позову визначено суддю Калмикову Ю. О., в провадженні якої перебуває раніше подана позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, третя особа приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Душинська Ніна Валеріївна.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що 19.03.2021 ОСОБА_2 (далі - Позивач, Відчужувач-1) та ОСОБА_4 (далі - Відчужувач-2) уклали з громадянкою України ОСОБА_3 (далі - Відповідач, Набувач) Договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинського Н.В. за реєстровим номером № 615.

12.09.2022 Відчужувач-2 ( ОСОБА_5 ) помер.

16.08.2024 ОСОБА_2 (позивач) помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 17.08.2024.

ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 та його правонаступником. З огляду на це ОСОБА_1 подав до Шевченківського районного суду м. Чернівців заяву про залучення його у якості правонаступника позивача до розгляду справи №727/1338/23.

З огляду на наведене вище ОСОБА_3 (відповідач) внаслідок укладення нею як набувачем Договору довічного утримання (догляду) від 19.03.2021 року стала власницею квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майном та їх обтяжень - 101.

Оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, то надалі участь у розгляді цієї справи братиме правонаступник позивача ОСОБА_1 .

Оскільки настала смерть обох відчужувачів ( ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ) то набувач ОСОБА_3 може користуватися, розпоряджатися та відчужувати квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майном та їх обтяжень - 101.

Але, оскільки на цей час у справі №727/1338/23 не вирішений спір про розірвання Договору довічного утримання від 19.03.2021 року, то перелічені вище дії ОСОБА_3 щодо указаної квартири можуть істотно ускладнити або унеможливити виконання майбутнього рішення суду та позбавлять правонаступника позивача ефективного захисту, або поновлення його порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Наприклад, якщо ОСОБА_3 відчужить третій особі квартиру АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням суду в цій справі, яким буде розірвано Договору довічного утримання від 19.03.2021 року, то спадкоємець та правонаступник позивача ОСОБА_1 не набуде права власності на указану квартиру та буде позбавлений можливості вимагати повернення такої квартири у ОСОБА_3 . Аналогічним чином ОСОБА_3 , користуючись указаною квартирою, може своїми діями знищити, пошкодити, або змінити її. Такі дії відповідача негативно вплинуть на права та інтереси ОСОБА_1 як потенційного власника такої квартири в майбутньому.

Вважаємо, що у цій справі доцільно накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майном та їх обтяжень - 101, та заборонити ОСОБА_3 користуватися, розпоряджатися зазначеною квартирою та відчужувати її.

Правонаступник позивача ОСОБА_1 вважає, що вирішення питання про зустрічне забезпечення слід залишити на розсуд суду в цій справі.

На підставі викладеного, просив суд:

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майном та їх обтяжень 101;

- заборонити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) користуватися, розпоряджатися квартирою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майном та їх обтяжень - 101, та відчужувати її.

Частиною 1 статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на нерухоме майно.

Верховний Суд в постанові від 19.11.2020 у справі №334/6521/19 навів наступний правовий висновок.

Забезпеченням позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову, враховуючи їх співмірність із заявленими вимогами, відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 також зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У постанові від 24 травня 2021 року у справі №910/3158/20 Верховний Суд роз`яснив, що під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача - ОСОБА_2 про розірвання Договору довічного утримання від 19.03.2021 року.

Як на підставу вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно (накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майном та їх обтяжень 101; заборонити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) користуватися, розпоряджатися квартирою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майном та їх обтяжень - 101, та відчужувати її) зазначено те, що, наприклад, якщо ОСОБА_3 відчужить третій особі квартиру АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням суду в цій справі, яким буде розірвано Договору довічного утримання від 19.03.2021 року, то спадкоємець та правонаступник позивача ОСОБА_1 не набуде права власності на указану квартиру та буде позбавлений можливості вимагати повернення такої квартири у ОСОБА_3 . Аналогічним чином ОСОБА_3 , користуючись указаною квартирою, може своїми діями знищити, пошкодити, або змінити її. Такі дії відповідача негативно вплинуть на права та інтереси ОСОБА_1 як потенційного власника такої квартири в майбутньому.

При розгляді заяви ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову судом було встановлено, що заявником не було подано доказів на обґрунтування заяви.

Так, умовою застосування заходів забезпечення позову є участь особи у справі в якості сторони в цивільному процесі.

Водночас, до заяви про забезпечення позову не додано доказів того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , є позивачем та правонаступником у цивільній справ 727/1338/23, а отже, не надано доказів того, що у ОСОБА_1 виникло право на звернення до суду з даною заявою про забезпечення позову.

Отже, заява про забезпечення позову подана адвокатом Маркідоновим Олександром Валерійовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , який не є стороною у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, третя особа приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Душинська Ніна Валеріївна.

Окрім того, посилання в заяві про забезпечення позову на те, що відповідач ОСОБА_3 відчужить третій особі квартиру АДРЕСА_1 , є лише посиланням в заяві на потенційну можливість такого відчуження без надання відповідних доказів, що в свою чергу не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (постанова від 24 травня 2021 року у справі №910/3158/20 Верховний Суд).

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів, викладених у заяві адвоката Маркідонова Олександра Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 , та передчасність звернення з такою заявою.

За таких обставин, суд уважає, що заява адвоката Маркідонова Олександра Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 149-151, 258-260, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Маркідонова Олександра Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Ю. О. Калмикова