Провадження №22-ц/812/1275/24
У Х В А Л А

Іменем України

20 серпня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Царюк Л.М., Яворської Ж.М.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи клопотання ОСОБА_1 , яка підписано його представником адвокатом Переходовим Миколою Віталійовичем, про витребування доказів у цивільній справі №484/1485/24 за апеляційною скаргою на рішення, яке постановив Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області 30 квітня 2024 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені у зв`язку із несплатою аліментів,

у с т а н о в и в :

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення пені у зв`язку із несплатою аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2023 року з відповідача ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання, щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), на період навчання до досягнення нею 23 років, починаючи з 16 лютого 2023 року. Виконавчий лист щодо примусового виконання вказаного рішення перебуває на виконанні у Овідіопільському відділі виконавчої служби в Одеському районі Одеської області. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів, яка станом на 01 березня 2024 року складає 43840 грн. 01 коп.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в розмірі 37895 грн. 86 коп., яка виникла внаслідок заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки за період з 16 лютого 2023 року по 01 березня 2024 року.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 37895 грн. 86 коп. та 1211 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів сплати ним заборгованості по аліментам у розмірі 43840 грн. 01 коп. на утримання доньки ОСОБА_2 , загальна сума пені за прострочення відповідачем сплати аліментів за виконавчим листом № 484/968/23, виданим 04 травня 2023 року, за період з 16 лютого 2023 року по 01 березня 2024 року становить 37895 грн.86 коп., тому вимоги позивача про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на її утримання підлягали задоволенню.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Переходов М.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що про існування виконавчого провадження та рішення про стягнення з відповідача аліментів на час навчання доньки останній не знав, документів ані від суду, ані від ДВС не отримував, при цьому аліменти до досягнення донькою повноліття сплачував належним чином та заборгованості не мав. Проте суд першої інстанції обмежився лише встановленням факту наявності заборгованості зі сплати аліментів та розміром заборгованості, не досліджуючи обов`язкову обставину - наявність вини відповідача.

Разом із апеляційною скаргою відповідач, в інтересах якого діє його представника адвокат Переходов М.В. подав клопотання про витребування доказів, в якому просив апеляційний суд витребувати з Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копії матеріалів виконавчого провадження №71922739 щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки та з Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області належним чином засвідчені копії документів, що долучені до справи №484/968/23, а саме: копію листа, яким було направлено копію рішення суду на адресу відповідача ОСОБА_1 та копію повідомлення про вручення за формою 119, разом з якою надсилався лист із копією рішення суду у справі №484/968/23.

Клопотання мотивовано тим, що порушення судом положень процесуального права відповідач не був обізнаний про розгляд справи №484/1485/24, тому не мав можливості надати суду докази, які свідчать про відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, а саме про те, що він не отримував копію рішення суду по справі №484/968/23(про стягнення аліментів), копію постанови про відкриття виконавчого провадження №71922739, не знав про існування виконавчого провадження.

Вказані обставини вказують, на думку заявника, що відповідач не знав про існування рішення суду про стягнення з нього на користь позивачки аліментів, не знав про те, що виконавчий лист згідно даного рішення був поданий до ДВС для примусового виконання, однак самостійно зібрати відповідні докази та подати їх разом із апеляційною скаргою позивач не має можливості, оскільки його запити до Овідіопольського ДВС та до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області проігноровано.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_2 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що відповідач був обізнаний про наявність у нього обов`язку щодо спати аліментів на утримання позивачки на підставі рішення суду від 20 березня 2024 року, що підтверджується тим, що ОСОБА_1 28 травня 20224 року подав позовну заяву про зменшення розміру аліментів, які стягнути на користь позивачки, крім того станом на день подання відзиву ОСОБА_1 не сплачує аліменти і доказів іншого не надав.

Позивачка не виклала у відзиві на апеляційну скаргу або окремо своє ставлення до клопотання про витребування доказів.

Справа з урахуванням ціни позову та положень частини 1 статті 369 ЦПК України (в редакції закону, яка діяла на день подання апеляційної скарги з урахуванням пункту 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи» № 3831-IX від 19 червня 2024 року).

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи в межах доводів клопотання про витребування доказів, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

В силу вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

Частинами 1-4 статті 83 ЦПК України визначений наступний порядок подання доказів.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно із вимогами статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

В силу положень частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За такого, звертаючись із клопотанням про витребування доказів у справі, яка переглядається, заявник відповідач ОСОБА_1 має, насамперед, довести, що не має можливості самостійно надати докази, про витребування яких просить суд, а саме - копії матеріалів виконавчого провадження №71922739 з Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки та копію листа, яким було направлено копію рішення суду на адресу відповідача ОСОБА_1 та копію повідомлення про вручення за формою 119, разом з якою надсилався лист із копією рішення суду у справі №484/968/23 з Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області належним чином засвідчені копії документів, що долучені до справи №484/968/23.

Як убачається зі змісту клопотання відповідача про витребування доказів, заявник посилається на те, що його звернення до Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області були проігноровані.

На підтвердження таких обставин, заявник надав копії заяв адвоката Переходова М.В.: до Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 31 травня 2024 року про надіслання на адресу електронної пошти адвоката копії постанови про відкриття виконавчого провадження №71922739, від 19 червня 2024 року про направлення копії документів, які підтверджують надсилання ОСОБА_1 копії постанови про відкриття вказаного раніше виконавчого провадження; подані через систему Електронний суд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2024 року про залучення ОСОБА_3 в якості представника відповідача у справу № 484/968/23, надання справи для дистанційного ознайомлення та направлення копій матеріалів справи на адресу його електронної пошти, виготовлення копій документів, долучених до справи листа, яким було направлено копію рішення суду у даній справі на адресу ОСОБА_1 , рекомендованого повідомлення про вручення (форма 119), разом з якою надсилався лист з копією рішення у справі, та направити вказані копії документів на поштову адресу представника відповідача (а.с. 53-62, 64-66).

Колегія суддів вважає, що відповідач не довів неможливість самостійно отримати докази, про витребування яких заявлено клопотання.

Так, долучені до клопотання копії квитанцій про поштові відправлення на адресу Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 19 червня 2024 року (а.с. 63) не доводять, що саме було направлено відділу державної виконавчої служби (відсутній опис вкладеного у поштове відправлення), а також ці квитанції не доводять отримання відправлень отримувачем.

Щодо вимоги до відділу виконавчої служби та до суду про отримання, відповідно, матеріалів виконавчого провадження його учасником, а також матеріалів цивільної справи особою, яка є відповідачем, та їх представниками.

Відповідно до частини 1 статті 19 та частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, а до обов`язків виконавця включений, серед інших, обов`язок надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

Згідно із частиною 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Положення цивільно-процесуального закону передбачають подання документів до суду як в електронній, так і в паперовій формі (статті 14, 174, 175, 178 ЦПК України).

Відповідно до частини 7 статті 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Отже, направлення учаснику цивільної справи документів в електронній формі передбачено для осіб, які зареєстрували електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Натомість з викладених у клопотанні обставин не вбачається, що відповідач під час розгляду справи №484/968/23 зареєстрував електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечило б обмін документами, та повідомив про це суд, а його представник звернувся до суду про надання копій документів зі справи через вказану систему після ухвалення рішення, тоді як у цьому випадку не визначений обов`язок суду переводити паперові документи в електронну форму. Також процесуальним законом не передбачений обов`язок суду направляти копії документів у справі (крім судових рішень) поштою після закінчення провадження.

При цьому відправлення документів виконавчого провадження представнику сторони цього провадження в електронній формі Законом України «Про виконавче провадження» також не передбачено.

Колегія суддів зауважує, що наведені обставини не позбавляли відповідача та його представника ознайомитися з матеріалами справи №484/968/23 в суді, а з матеріалами виконавчого провадження у відділі виконавчої служби та зробити їх копії.

За такого, враховуючи викладені вимоги закону, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 не доведено наявність підстав для витребування доказів судом, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 83, 84, 367 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_1 , яка підписано його представником адвокатом Переходовим Миколою Віталійовичем, про витребування доказів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська

________________________________________________

Повний текст ухвали складений 20 серпня 2024