Справа № 581/567/24
Провадження № 2/581/298/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2024 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участі секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Липоводолинський Райснаб» про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою, пені, інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В:

Сутність заявлених до суду вимог

У червні 2024 року представник позивача, адвокат Рой І.В., в інтересах ОСОБА_1 , звернулася через систему «Електронний суд» до суду із зазначеним позовом, який мотивувала тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 3,0075 га (кадастровий номер: :01:003:0004), яку 11 січня 2012 року строком на десять років позивачка та ОСОБА_1 передали в оренду відповідачу ТОВ «Липоводолинський Райснаб», про що уклали відповідний договір оренди землі №25. У наступному 24 липня 2017 року ОСОБА_1 уклала додаткову угоду до вказаного договору, відповідно до умов якої орендна плата за користування землею визначено в розмірі 8933 грн 06 коп, що становить 8 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня кожного року. Натомість відповідач, в порушення строку та обов`язку, передбачених договором оренди землі та додаткової угоди до неї, не здійснив внесення на користь позивача суми орендної плати за 2021-2022 роки за земельну ділянку, яка склала за 2021 рік 9990 грн 86 грн (12411,00/100*80,5), за 2022 рік 12648 грн 75 коп (15712,73/100*80,5), загальна сума заборгованості по орендній платі з врахуванням індексації склала 22639 грн 61 коп (9990,86+12648,75). Представник сторони зазначала, що позивач неодноразово в усній та письмовій формі звертався до відповідача щодо сплати заборгованості по орендній платі, але отримував роз`яснення, що оскільки позивач не бажає в подальшому пролонгувати договори оренди землі тому орендна плата буде виплачуватися в першу чергу тим орендодавцям, які йдуть на зустріч орендарю та продовжують строки дії договорів оренди. Також представник позивача звертався до відповідача із запитом щодо надання даних про нарахування та сплати орендної плата за 2021 рік та 2022 рік по договору оренди земельної ділянки, на що орендар відповіді не надав. Крім того, згідно з п.14 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені вказаним договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, яка за 2021 рік становить 9571 грн 30 коп, за 2022 рік становить 7397 грн 69 коп. Більш того, за приписами статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції (інфляційних втрат) за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне збільшення боргу за несвоєчасну сплату орендної плати становить за 2021 рік - 3568 грн 83 коп, за 2022 рік 910 грн 94 коп. Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою: за 2021 рік орендної плати у розмірі 9990 грн 86 коп, 9571 грн 30 коп пені, 3568 грн 83 коп інфляційних втрат; за 2022 рік орендної плати у розмірі 12648 грн 75 коп, 7397 грн 69 коп пені, 910 грн 94 коп інфляційних втрат, а також понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн 20 коп та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн 00 коп.

Позиція позивача, представника відповідача по даній справі

Представник відповідача ОСОБА_3 07 серпня 2024 року у поданому до суду через систему «Електронний суд» відзиві на позов прохала суд залишити позовну заяву без руху та після відкриття провадження по справі до вимоги про стягнення пені застосувати строки позовної давності, у задоволенні інших позовних вимог відмовити. Щодо прийняття до розгляду позовної заяви, зазначила, що у поданій позивачем заяві відсутній номер телефону, що свідчить про недотримання позивачем форми позовної заяви, встановленої ЦПК України. Щодо заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди землі, зазначила, що факт здійснення виплат на користь позивача у вказаних розмірах визнається та не оскаржується позивачем, а доводи позивача, що це збільшення відбулося шляхом усної домовленості, не відповідає дійсності та не підтверджується належними та допустимими доказами, оскільки згідно з п.36 договору N90135 від 11 січня 2012 року «Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін». Таким чином, учасниками справи визнається факт того, що загальний розмір сплаченої відповідачем орендної плати (без вирахування ПДФО та військового збору) за додатковою угодою від 01 січня 2014 року становить 56017,71 грн, що на 33667,17 грн перевищує розмір орендної плати, який мав би отримати орендодавець за умовами додаткової угоди. Відповідач не порушив умови договору оренди та не допускав прострочення сплати орендної плати за відповідний період, оскільки за договором була здійснена переплата, а факт належного виконання відповідачем обов`язку щодо внесення орендної плати за договором підтверджується належними та допустимими доказами. Щодо обчислення орендної плати з урахуванням індексації та інфляційних втрат, зазначила, що відповідач не допускав прострочення сплати орендної плати за відповідний період, оскільки за договором була здійснена переплата, відповідно на дану ситуацію норми вищезазначеної ст.625 ЦК України не поширюються. Щодо стягненні пені за порушення строків виплати орендної плати, зазначила, що позивач у позові заявив про стягнення пені за прострочення сплати орендної плати за договором оренди землі за період із 31 грудня 2021 року по грудень 2022 року, тобто, позовна вимога заявлена поза межами строків позовної давності, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Щодо сплати податків, зазначила, що формулювання позовної вимоги «з урахуванням податків і зборів» є такою, що протирічить механізму нарахування і сплати ПДФО та військового збору відповідачем як податковим агентом, а у випадку примусового стягнення такої заборгованості органами ДВС призведе до подвійного оподаткування такого доходу, тобто, стягнення орендної плати за рішенням суду може бути виключно без урахування донарахованих до такої суми податків і зборів. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, зазначила, що заявлені представником позивача витрати завищеними та необґрунтованими, зокрема, розмір витрат на правову допомогу за розгляд справи про стягнення заборгованості у спрощеному позовному провадженні - 10000 грн є ненеспівмірним із заявленими вимогами, і відповідно вимога про відшкодування таких витрат є такою, що не підлягає задоволенню (а.с.30-35).

Представник позивача ОСОБА_2 08 серпня 2024 року через систему «Електронний суд» подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що позивач не просив відповідача сплачувати орендну плату йому наперед, відповідач не надав доказів сплати орендної плати наперед взагалі сплати орендної плати, ніяких усних домовленостей між сторонами щодо сплати орендної плати наперед не було, отже відповідач намагається уникнути виконання умов договору щодо сплати орендної плати, подаючи до суду відзив, який не ґрунтується на доказах, а суб`єктивному баченню директором товариства обставин справи. Зазначила, що необґрунтованими є посилання товариства на неможливість під час обрахунку орендної плати застосування індексації нормативної грошової вартості земельної ділянки, оскільки позивач у позові вказує на застосування положення про індексацію орендної плати, тобто знецінення визначеного у договорі її розміру у зв`язку інфляцією, що є відмінним від індексації нормативної грошової вартості земельної ділянки. Крім того, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази нарахування та виплати орендної плати, жодні належні та допустимі письмові докази на підтвердження таких обставин суду не надані, а надані відповідачем документи не підтверджують факт виплати орендної плати позивачу за оренду за спірний період. Отже, відповідач уникав покладених на нього обов`язків сторони по справі: виявив неповагу до суду та до інших учасників судового процесу; не сприяв своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; не подавав усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, приховував докази; надавав до суду неповні і недостовірні пояснення з питань, які ставляться учасниками справив порядку ст.93 ЦПК України. Відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу. (Постанова ВС України 757/24445/21 від 01.11.2022) (а.с.38-40).

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 27 червня 2024 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. На підставі статей 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 26 серпня 2024 року ухвалено рішення по суті спору.

Установлені судом фактичні обставини даної справи

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Подільки Липоводолинського району Сумської області, є громадянкою України (а.с.9,10).

11 січня 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Липоводолинський Райснаб» укладено договір оренди землі, на підставі якого ОСОБА_1 передала зазначеному товариству в користування строком на 10 років земельну ділянку загальною площею 3,0075 га у тому числі рілля 3,0075 га. Згідно з п. 9-14, 36 орендна плата вноситься орендарем у формі та в розмірі 2980 грн 07 коп; обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації; орендна плата вноситься у строк один раз на рік до 01 листопада поточного року; передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними актами; розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни умов господарювання, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, погіршенням стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках передбачених законом; у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення платежу; зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (а.с.13-14).

24 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Липоводолинський Райснаб» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 11 січня 2012 року, якою внесені зміни, виклавши його в новій редакції, зокрема, сторонами досягнута домовленість про те, що: договір укладено на 10 років (до 31 грудня 2022 року), предметом договору оренди визначена земельна ділянка загальною площею 3,0075 га: у тому числі рілля 3,0075 га (кадастровий номер: :01:003:0004), додаткова угода набрала чинності з моменту підписання сторонами, право оренди підлягає державній реєстрації у порядку визначеному законодавством (п.2.1-2.5, 3.1, 15.2, 2,3 додаткової угоди). До матеріалів справи позивачем додана фокопія лише частини додаткової угоди до договору оренди землі від 11 січня 2012 року від 24 липня 2017 року, із цієї фотокопії-витягу із додаткової угоди не вбачаються узгоджені зі сторонами спору умови обрахунку орендної плати із урахуванням чи без урахування індексацїї, положення правочину щодо умови та порядок сплати орендної плати (включаючи, строк й періодичність та спосіб сплати орендної плати), умови відповідальності за несвоєчасну виплату орендної плати (включючи, розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасну виплату орендної плати) (а.с.15). Однак, як позивач, так і відповідач через представника у відзиві на позов добровільно визнали ту обставину, що відповідно до п. 10 договору оренди землі (додаткової угоди до договору оренди від 24 липня 2017 року) обчислення орендної плати здійснюється із урахуванням індексації та те, що договірний розмір орендної плати дорівнює 8933 грн 06 коп і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України суд безсумнівно приймає таке визнання обставин при ухваленні даного рішення суду (а.с.1-7, 30-35,38-40).

Рішенням державного реєстратора Комунального підприємства «Шостинське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» Сумської області від 11 лютого 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Липоводолинський Райснаб» зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 3,0075 га (кадастровий номер: :01:003:0004), індексний номер 33879118, підставою вчинення реєстраційної дії було укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «Липоводолинський Райснаб» договору оренди землі № 25 від 11 січня 2012 та додаткової угоди до договору оренди землі від 24 липня 2017 року, орендна плата складає 8933 грн 06 коп (а.с.10 зворотна сторона,11,12).

У матеріалах справи відсутні допстимі та належні докази щорічної чи одноразової сплати відповідачем позивачу орендної плати за користування земельною ділянкою 3,0075 га за 2021-2022 роки.

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі щодо позовних вимог

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

За пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

Умови про розмір, періодичність та строки внесення орендної плати за землю встановлюються у договорі оренди (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»).

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час укладення договору оренди).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частина третя статті 21 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

У статті 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як передбачено статтями 18, 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Нормами ст.21 вказаного Закону визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах - ст. 22 вказаного Закону.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Висновки суду по суті заявлених вимог

1. Із урахуванням установлених обставин справи та досліджених доказів, суд убачає виникнення між сторонами у даній справі цивільного спору з приводу стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою за 2021-2022 роки на підставі відповідно договору оренди землі (з додатковою угодою) з її індексацією, стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати, на підставі ст.625 ЦК України інфляційних втрат (індексу інфляції) за час прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовідносини, які виникли між сторонами спору, врегульовані діючим договором оренди земельної ділянки, нормами спеціального Закону України «Про оренду землі», ЦК та ЗК України. Цивільний позов ОСОБА_1 із вимогою про стягнення орендної плати за 2021 та 2022 роки із урахуванням індексації нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки не заявлявся.

а) щодо стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою:

У даній справі підставою для щорічного нарахування та сплати орендної плати відповідачем за користування земельною ділянкою позивачки, в тому числі і сплати сторонами орендної плати наперед, у рахунок інших майбутніх періодів, є і повинен бути діючий договір оренди земельної ділянки, додаткова угода до нього (п.9,10,11 діючого між сторонами спору договору оренди землі від 11 січня 2012 року, п.2.1-2.5,3.1 додаткової угоди до цього договору від 24 липня 2017 року). Як вбачається із витягів із Державного реєстру речових прав та визнання цієї обставини відповідачем (п.2,3 відзиву на позов), договірний розмір орендної плати за орендовану земельну ділянку за 2021-2022 роки складав 8933 грн 06 коп, що становило 8 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки із урахуванням індексації. Разом із цим, із наданої копії-витягу із додаткової угоди до договору оренди землі не вбачаються умови періодичного перегляду розміру орендної плати за різних умов, також сторони не визначали порядок та умови здійснення повної чи часткової виплати орендної плати у рахунок наступних періодів використання земельної ділянки чи наперед за певні роки (п. 2.1-2.5, 3.1 додаткової угоди) (а.с.10-12,30-35).

Під принципами виконання будь-яких договірних зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Аналіз норм витягу із вищенаведеної додаткової угоди та доказів, зібраних у даній справі, підтверджує ті обставини, що сторони не пов`язували автоматичну зміну розміру орендної плати (остання встановлена сторонами у договорі у фіксованому грошовому еквіваленті для її щорічної сплати орендарем орендодавцю) в залежність від збільшення індексів інфляції, відповідні зміни до договору сторонами не вносилися. Із урахуванням визнання вищезазначеної обставини щодо обрахування орендної плати в розмірі 8933,06 грн із її індексацією, суд уважає, що сторони в укладеному договорі оренді землі досягли домовленостей про обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку з урахуванням індексації. Однак, із досліджених доказів вбачається недосягнення сторонами спору домовленостіей саме про обчислення розміру орендної плати із урахуванням сукупних індексів інфляції за певні роки (періоди) чи обчислення орендної плати із наростаючим підсумком індексів інфляції за певні періоди (роки), в яких орендна плата не сплачувалася, а тому відповідач по справі не був зобов`язаний самостійно змінювати щорічно розмір орендної плати, обраховуючи її із урахуванням наростаючих чи сукупних індексів інфляції. Ураховуючи наведене, суд не має правомочності обраховувати розмір орендної плати із урахуванням наростаючих чи сукупних індексів інфляції за ті роки, в яких орендна плата не сплачувалась відповідачем.

Також, застосовуючи норму ч.3 ст.21 Закону України "Про оренду землі", та ураховуючи недосягнення сторонами спору домовленості про щорічну виплату орендної плати саме із урахуванням коефіцієнтів індексації нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за певний рік користування землею, суд уважає за необхідне в межах обґрунтувань позовних вимог обрати для індексації орендної плати саме сукупні річні індекси інфляції за кожен 2021, 2022 роки. Нижченаведені судом розрахунки несплаченої відповідачем орендної плати позивачу передбачають правильне обчислення зазначеної виплати за користування земельною ділянкою як добуток індексів інфляції саме за відповідний рік, в якому виник борг по орендній платі, а не наростаючим підсумком чи в сукупному обрахунку за певні роки невиплати орендної плати.

Із урахуванням вищевикладеного, при відсутності у матеріалах справи доказів сплати відповідачем орендної плати у розмірі 8933,06 грн за 2021-2022 роки з її індексацією, з відповідача на користь позивача в межах заявлених вимог підлягає стягненню зазначений розмір орендної плати за 2021 рік у розмірі 9827,74 грн із урахуванням індексації (8933,06 грн договірний розмір орендної плати * 1.10015334 сукупний індекс інфляції за 2021 рік= 9827.74 грн.) та за 2022 рік у розмірі 11309,54 грн із урахуванням індексації (8933,06 грн договірний розмір орендної плати * 1.26603244 сукупний індекс інфляції за 2021 рік = 11309.54 грн.), всього орендної плати за два роки в розмірі 21137,28 грн.

Також, суд уважає, що право позивача на майно у виді орендної плати також захищається та практично гарантується ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі виплати є прибутком для позивача, які випливають із нерухомої власності у виді земельної ділянки, і ця виплата передбачена добровільно укладеним між сторонами спору договором оренди земельної ділянки з додатковою угодою (п.42,45,46,57 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1989 року у справі «Мелахер та інші проти Австрії» (Mellacher and Others v. Austria), заяви №№ 10522/83; 11011/84; 11070/84).

б) щодо стягнення пені та інфляційних втрат:

Із укладеної між сторонами спору додаткової угоди до договору оренди землі від 24 липня 2017 року, надана суду у вигляді фотокопії витягу із цього правочину, не вбачаються узгоджені зі сторонами спору умови та порядок сплати орендної плати (включаючи, строк й періодичність та спосіб сплати орендної плати), умови відповідальності за несвоєчасну виплату орендної плати (включаючи, розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасну виплату орендної плати) (п.2.1-2.5, 3.1, 15.2, 2,3 додаткової угоди)(а.с.15).

Через відсутність у матеріалах справи письмових доказів у підтвердження умов та порядку обрахунку пені за несвоєчасну сплату орендної плати та відсутності відомостей про те, до якої дати відповідач повинен був щорічно сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою (відсутністю повного тексту додаткової угоди до договору оренди землі) суд позбавлений практичної можливості перевірити обгрунтованість заявленого ОСОБА_1 позову із відповідними розрахунками як в частині стягнення пені із відповідача за несвоєчасну виплату орендної плати за два роки, так і в частині стягнення в порядку ст. 625 ЦК України інфляційних втрат за невиплачену орендну плату за 2021-2022 роки. У цій частині позовних вимог сторони добровільно не визнавали певні обставини, які не вбачається зі змісту витягу із додатової угоди до договору оренди від 24 липня2017 року.

Із урахуванням цього, уважає заявлені дві вимоги необгрунтованими і відповідно в їх задоволенні слід відмовити саме із цієї підстави.

Довід відповідача про застосування позовної давності тривалістю в один рік до вимог про стягнення пені не заслуговує на увагу суду, він є непереконливим та не грунтується на чинних нормах закону, оскільки у період дії договору оренди землі протягом 2021-2022 років був введений карантин у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (з 12 березня 2020 року і по 27 червня 2023 року) та з 24 лютого 2022 року введено на території України воєнний стан, при цьому перебіги строків позовної давності щодо пені продовжувалися на строк дії карантину та в подальшому зупиняються на строк дії воєнного стану відповідно до Законів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» від 8 листопада 2023 року № 3450-IX. Однак, при недоведеності позивачем підстав для стягнення договірного розміру пені за своєчасну виплату орендної плати за 2021-2022 роки суд не вбачає підстав для застосування у даному спорі позовної давності за заявою відповідача через відсутність пропуску позивачем визначеного річного строку позовної давності для стягнення пені з відповідача та при недоведності точної дати початку просторочення виконнаня договору оренди в частині сплати орендної плати.

Довід представника відповідача про необхідність залишення позову ОСОБА_1 без руху через незазначення у тексті позову номеру телефону позивача на цій стадії провадження при установленості судом порушення права позивача на отримання орендної плати та при наявності в матеріалах справи певних доказів, які необхідно оцінити суду при вирішенні даного спору, суд розглядає в якості спонукання суду проявити у даній справі надмірних формалізм, що призведе до затягування судового розгляду даної справи та порушення розумного строку її розгляду.

Розподіл судових витрат по справі

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Ураховуючи часткове задоволення заявленого позову на 48 %, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 581 грн 37 коп (1211,2/48%) пропорційно обрахованого розміру повернення ОСОБА_1 судового збору, сплаченого неї при зверненні до суду з даним позовом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до частин 1,4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачкою надано: копію ордера серії ВІ №1226543 від 24 червня 2024 року про надання правничої допомоги ОСОБА_1 у Липоводолинському районному суді, Сумському апеляційному суді адвокатом Рой І.В.; копію договору про надання адвокатських послуг від 20 травня 2024 року, укладеного між адвокатом Рой І.В. та ОСОБА_1 , копію додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 20 травня 2024 року, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , акт виконаних робіт, яким передбачено, що вартість послуг на професійну допомогу за договором від 20 травня 2024 року становить 10000 грн 00 коп, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Рой І.В. (а.с.16,17 зворотна сторона,17,18).

Беручи до уваги складність справи, яка є нескладною та усталеність сформованої у даній справі судової практики, обсяг виконаних адвокатом робіт по підготовці позову та процесуальних документів у ньому, ціну позову та значення справи для сторін, приймаючи до уваги при визначенні суми відшкодування реальність адвокатських витрат (їх дійсність з документальним підтвердженням та необхідність з урахуванням витрачаених трьох годин часу на написання позову), їх співмірність із нескладним предметом спору, зазначеними витратами часу адвоката на підготовку позову та фактично наданим послугам по досудовій підготовці матеріалів без прийняття участі у судових засіданнях по справі, розумність їх розміру, а також із урахуванням часткового задовлення позову та приймаючи до уваги письмову незгоду відповідача із обрахованим розміром цих витрат, викладену у відзиві на позов, суд окремо розглядає цю процесуальну дію в аспекті розподілу судових витрат в якості клопотання цього учасника справи про зменшення розміру витрат за надану правничу допомогу. Тому із урахуванням наведено вище, на підставі ч.4,5 ст.137, п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд уважає за необхідне обрахувати визначений представник позивача розмір судового збору із урахуванням часткового задоволення позову в розмірі 4800 грн, а також у послідуючому зменшити заявлений до стягнення позивачем розмір цих витрат, стягнувши з відповідача на користь позивачки 3500 грн витрат за надану професійну правничу допомогу. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, та із правовими висновками, сформульованими у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа № 280/2635/20).

Керуючись статтями 2,3,19, 23,76-89,141,258-268, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Липоводолинський Райснаб» про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою, пені, інфляційних втрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Липоводолинський Райснаб» на користь ОСОБА_1 21137 (двадцять одну тисячу сто тридцять сім) гривень 28 коп орендної плати за 2021-2022 роки (із урахуванням її індексації).

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Липоводолинський Райснаб» в частині стягненн пені та інфляційних втрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Липоводолинський Райснаб» на користь ОСОБА_1 581 грн 37 коп повернення судового збору та 3500 грн 00 коп витрат за надану професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Липоводолинський Райснаб» (місцезнаходження: вул. Паркова, буд № 1, с. Подільки, Роменський район Сумська область, ).

Повне рішення суду складено 26 серпня 2024 року.

Суддя Д. В. Бутенко