Справа № 584/761/24
Провадження № 2/584/335/24
РІШЕННЯ

Іменем України

28.08.2024 Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді Данік Я.І.,

за участю: секретаря Худайкулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Путивль у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

7 червня 2024 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 4 серпня 2020 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб.

За час проживання з відповідачем у шлюбі і них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З моменту фактичного припиненням шлюбних відносин дитина знаходиться на її утриманні, відповідач мешкає окремо і матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку змогу, оскільки офіційно працює та отримує дохід.

Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про підтримання позову, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.35).

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про визнання позову, справу просив розглядати у його відсутність, а також просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу (а.с.36).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що з 4 серпня 2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає разом з позивачем (а.с.5,6,8-10).

В силу ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено в розмірі 2563 гривні.

Позивач зареєстрована як безробітна у Конотопській філії Сумського обласного центру зайнятості з 22 січня 2024 року, та отримала дохід з 23 січня 2024 року по 31 травня 2024 року в сумі 10895 грн. 44 коп., земельних ділянок на території Путивльської територіального громади не має (а.с.11,12)

Як стверджує позивач, відповідач офіційно працює в ВП №2 (м.Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, та отримує регулярний дохід.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що домовленості щодо способу участі в утриманні дітей сторонами у добровільному порядку не досягнуто, відповідач є особою працездатного віку, відомості про отримання ним доходів у суду відсутні.

З урахуванням вищенаведених обставин в сукупності, визначеного ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років, положень ч.2 ст.182 СК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Що стосується клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з квитанції №12 від 6 червня 2024 року ОСОБА_1 сплатила адвокату Латишевій В.О. 3000 грн. витрат на правничу допомогу (а.с.14).

За правилами ч.ч.1-6 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (Постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява №19336/04).

Таким чином, враховуючи складність та кількість матеріалів даної справи, наявність сталої судової практики по вказаній категорії справ, обсяг виконаних адвокатом робіт та час, витрачений на їх виконання, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з позивача на користь відповідача суму понесених останньою витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у сумі 3000 грн.

Керуючись ст.ст.180,182,183 СК України, ст.ст.141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на утримання його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 7 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів проводити на користь матері дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 1211 грн. 20 коп. (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) судового збору в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 грн. (три тисячі гривень) витрат на правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.І.Данік