Провадження №2-н/756/356/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши матеріали заяви суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Тобто, право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей має той з батьків, або інших законних представників дітей, разом з яким проживає дитина.

При цьому, до заяви не додано доказів на підтвердження проживання дітей саме разом із заявником ОСОБА_1 .

Пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що стягувачем ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження проживання неповнолітніх дітей разом з нею, що є порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей.

Суддя роз`яснює, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом II ЦПК України, після усунення її недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 161, 165, 259-261, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також для звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха