ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1032/24Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року

м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Приватне акціонерне товариство «Просто» (АТ «Просто»), ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Чіпа Ярослава Миколайовича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2022 року, у складі судді Троян Т.Є., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» (на даний час АТ «Просто», Приватне акціонерне товариство «Просто»), ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Блізнєцова Є.А. звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 08.07.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода на перехресті вул.Благовісна та Грушевського в м.Черкаси за участю транспортного засобу Renault Grand Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.07.2001 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 .

Цивільно правова відповідальність водія Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована в АТ «Просто-Страхування» (на даний час АТ «Просто», Приватне акціонерне товариство «Просто») згідно полісу № 203117742.

Відповідно до автотоварознавчого дослідження № А08-46 від 14.09.2021 виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_3 » вартість відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Renault Grand Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 83501,66 грн.

В період з 30.09.2021 року по 11.10.2021 року страховиком здійснено відшкодування ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 64 811, 43 грн.

З урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив суд стягнути з АТ «Просто-Страхування» залишок страхового відшкодування згідно полісу №203117742 в розмірі 23513, 32 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, компенсацію вартості фізичного зносу складових частин автомобіля в розмірі 55 292,91 грн. (відповідно до висновку експерта № СЕ 19/124-22/4561-АВ від 29.08.2022 року) та витрати на оплату автотоварознавчого дослідження (експерт ОСОБА_3 ) в сумі 6500 грн. Також просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 1015,20 грн., моральну шкоду з ОСОБА_2 в розмірі 10000 грн. та судовий збір.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Вирішено стягнути:

- з АТ «Просто-Страхування» на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 23 513,32 гривень, та понесені судові витрати в розмірі 792,68 гривень.

- з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 55 292,91 гривень, моральну шкоду в розмірі 3 000 гривень та понесені судові витрати в розмірі 1834,50 гривень.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що з страхової компанії належить стягнути недоплачену суму страхового відшкодування, яка складає 23 513 грн 32 коп, а з відповідача ОСОБА_2 , як винуватця ДТП, грошовий вираз коєфіценту фізичного зносу складових частин пошкодженого транспортного засобу. Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача, суд обґрунтовував засадами розумності, виваженості та справедливості.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 адвокат Чіп Я.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки ліміти відповідальності страховика повністю покривають спричинені збитки, що є підставою для відмови у задоволенні позову до ОСОБА_2 .

Скаржник звертає увагу колегії суддів на те, що згідно полісу №203117742 страхова сума за збиток, заподіяний майну потерпілого, складає 130 000 грн, при нульовій франшизі.

Крім того, ОСОБА_2 на момент ДТП мав додатковий договір добровільного страхування цивільної відповідальності за збиток, заподіяний майну потерпілих на страхову суму 1 000 000 грн.

З огляду на загальний ліміт відповідальності страховика у сумі 1 130 000 грн, обов`язок по відшкодуванню шкоди, завданої майну потерпілого, покладається, на переконання скаржника, на страхову компанію.

В обгрунтування доводів щодо повного відшкодування шкоди страховою компанією, скаржник посилається на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, однак, представник позивача надіслав пояснення, в яких просить суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення залишити без змін, мотивуючи тим, що страхова компанія несе відповідальність виключно за вартість ремонту з урахуванням зносу, тобто вона обмежена в страховій виплаті. Відтак, доводи скаржника, що загальний ліміт страхової відповідальності покриває весь розмір шкоди, завданої позивачу, не відповідає вимогам закону.

Наголошує на тому, що вартість ремонту автомобіля з урахуванням зносу, яка визначена висновком судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 88 324 грн 75 коп. і є загальним розміром страхового відшкодування.

Натомість, фактичний розмір шкоди, що є показником вартості ремонту автомобіля без урахування зносу, складає 137 358 грн 08 коп.

Крім того, представник позивача звертає увагу на неправильне трактування скаржником правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.03.2018 у справі №911/482/17, відповідно до якої, визначаючи розмір шкоди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, суди виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент призначення апеляційного розгляду справи) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03 червня 2024 року розгляд справи призначено у письмовому провадженні.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2022 року не повністю відповідає вказаним вимогам.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 08.07.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода на перехресті вул.Благовісна та Грушевського в м. Черкаси за участю транспортного засобу Renault Grand Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.

Власником автомобіля Renault Grand Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 являється ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію права власності.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.07.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

На час скоєння ДТП, згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс ЕР № 203117742) транспортний засіб Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_3 був застрахований у АТ «Просто-Страхування» (на даний час назву змінено на Приватне акціонерне товариство «Просто», скорочена назва АТ «Просто»).

Відповідно до полісу ЕР № 203117742 страхова сума за шкоду, завдану майну потерпілого складає 130 000 грн.

30.09.2021 та 11.10.2021 АТ «Просто-Страхування» перерахувало ОСОБА_1 страхове відшкодування на суму 55 815 грн 61 коп та 8995 грн 82 коп, відповідно, тобто загальна сума виплаченого страхового відшкодування позивачу склала 64 811 грн 43 коп.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/124-22/4561-АВ від 29.08.2022, яка була призначена судом за клопотанням ОСОБА_1 та представника АТ «Просто-Страхування», вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Renault Grand Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників, в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 08.07.2021 становить 137 358 грн 08 коп.; вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Renault Grand Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин (Сврз), складає 88324,75 грн.; грошовий вираз коефіцієнту фізичного зносу складових частин пошкодженого транспортного засобу складає 55292,91 грн.; розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Renault Grand Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 становить 88 324 грн 75 коп.

Стягуючи з страхової компанії АТ «Просто-Страхування» 23 513 грн 32 коп, суд виходив з того, що страховик не повністю сплатив суму страхового відшкодування, оскільки вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу запчастин складає 88 324 грн 75 коп., тому до стягнення з страховика на користь позивача підлягає різниця між вказаною вартістю відновлювального ремонту та сплаченою сумою страхового відшкодування, що складає 23 513 грн 32 коп. (88324 грн 75 коп 64 811 грн 43 коп.).

Оскільки сторонами не оскаржується рішення суду в частині задоволення позову до АТ «Просто-Страхування», колегія суддів не входить в обговорення законності та обґрунтованості рішення в цій частині.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_2 зводиться до незгоди з рішенням суду в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Так, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в сумі 55 292 грн 91 коп, моральної шкоди в розмірі 3000 грн та понесені судові витрати, суд мотивував тим, що з ОСОБА_2 , як з винуватця ДТП, підлягає стягненню на користь потерпілого грошовий вираз коефіцієнту фізичного зносу складових частин пошкодженого транспортного засобу, а також моральна шкода, яку зазнав потерпілий внаслідок пошкодження його автомобіля.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду в частині визначення розміру матеріальної шкоди, що підлягає до стягнення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Відповідно до ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було призначено судову автотоварознавчу експертизу для визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу та без урахування такого, визначення вартості коефіцієнту фізичного зносу складників та розміру матеріального збитку.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/124-22/4561-АВ від 29.08.2022, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Renault Grand Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин (Сврз), складає 88 324,75 грн.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У відповідності до положень ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

З огляду на викладене, страхове відшкодування за пошкодження транспортного засобу позивача внаслідок ДТП, визначено з урахуванням висновків вказаної судової автотоварознавчої експертизи в сумі 88 324 грн 75 коп, що становить вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Оскільки страховиком в добровільному порядку сплачено позивачу 64 811 грн 43 коп, суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Просто-Страхування» щодо стягнення різниці між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в сумі 88 324 грн 75 коп та сплаченим страховим відшкодуванням в сумі 64 811 грн 43 коп, що складає 23 513 грн 32 коп.

Таким чином, страхове відшкодування за пошкоджений внаслідок ДТП транспортний засіб, визначається на підставі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу та сплачується страховиком в межах ліміту відповідальності.

Отже, страхове відшкодування позивачеві за пошкоджений внаслідок ДТП транспортний засіб складає 88 324 грн 75 коп, що відповідає розміру вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, визначеного на підставі висновку судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/124-22/4561-АВ від 29.08.2022, та покривається лімітом відповідальності страховика.

Натомість, твердження скаржника про наявність додаткового договору страхування цивільної відповідальності та загального ліміту відповідальності страховика за обома договорами цивільної відповідальності в розмірі 1 130 000 грн, а отже, необхідності повного відшкодування шкоди позивачеві страховиком в межах ліміту, оскільки сума матеріальної шкоди не виходить за межі ліміту, колегія суддів оцінює критично.

Страхова компанія має зобов`язання щодо виплати потерпілому страхового відшкодування за пошкоджений в результаті ДТП транспортний засіб, відповідно до положень ст. 29 Закону, тобто сплачує вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, водночас, обмежуючись лімітом, визначеним у договорі.

Скаржник, наводячи доводи щодо повного відшкодування, завданої позивачу майнової шкоди саме страховою компанією АТ «Просто-Страхування», невірно трактує положення Закону щодо сплати страхового відшкодування та ліміту відповідальності страховика. Так, ліміт відповідальності за майнову шкоду у 130 000 грн, який передбачено полісом ЕР №203117742, застосовується до розміру шкоди, яку складає вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП, з урахуванням зносу, тобто страховик обмежений виплатою суми страхового відшкодування, яка відповідає ст. 29 Закону.

Додатковий договір страхування цивільної відповідальності, про який зазначає скаржник, є доповненням до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності для збільшення страхової суми на випадок, якщо розмір збитку за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виявиться більшим, ніж передбачено договором.

Тобто, незважаючи на наявність додаткового договору, який є доповненням до основного договору страхування цивільно-правової відповідальності (поліс ЕР №203117742), та загального ліміту відповідальності за цими договорами у 1 130 000 грн, страховик обмежений виплатою страхового відшкодування за шкоду, завдану майну потерпілого, яка становить вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу.

Отже, АТ «Просто-Страхування» сплачує ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону № 1961-IV, - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, натомість, обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності) у страховика не виникає.

Тому, доводи скаржника про неналежність відповідача ОСОБА_2 , оскільки відшкодування всього розміру майнової шкоди позивачу зобов`язана провести страхова компанія, так як сума шкоди охоплюється лімітом відповідальності страховика, є безпідставними та спростовуються викладеним.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди, за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Колегія суддів вважає, що позивачем доведено факт заподіяння йому шкоди ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.07.2021, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого 08.07.2021 сталася ДТП та автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, доведено розмір майнової шкоди, який відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи складає 137 358 грн 08 коп., що є вартістю відновлювального ремонту автомобіля без урахування зносу його складових.

Натомість, відповідачем ОСОБА_2 не спростовано презумпцію вини, завданої позивачу шкоди.

Отже, саме на заподіювача шкоди ОСОБА_2 , закон покладає обов`язок з відшкодування позивачу різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , щодо стягнення 55 292 грн 91 коп., суд допустився неправильного трактування положення ст. 1194 ЦК України та постанови Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 686/17155/15-ц.

Так, у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 686/17155/15-ц, яка містить посилання на постанову Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/124-22/4561-АВ від 29.08.2022, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Renault Grand Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , без урахування коефіценту фізичного зносу складників, в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 08.07.2021 становить 137 358 грн 08 коп.

Вказаний розмір вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу без урахування коефіценту фізичного зносу скаржником не спростовано.

Отже, позивач має право на стягнення з ОСОБА_2 , який скоїв ДТП, різниці між фактичним розміром завданої йому майнової шкоди, тобто вартості ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу, в сумі 137 358 грн 08 коп та страховим відшкодуванням в сумі 88 324 грн 75 коп., що становить 49 033 грн 33 коп.

Натомість, суд помилково визначив до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди в розмірі 55 292 грн 91, яка є грошовим виразом коефіценту фізичного зносу складових частин пошкодженого транспортного засобу, що суперечить положенням ст. 1194 ЦК України та судовій практиці ВС.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині визначення розміру матеріальної шкоди, що підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить змінити, зменшивши її розмір з 55 292 грн 91 коп до 49 033 грн 33 коп.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, в обгрунтування доводів щодо повного відшкодування шкоди, завданої відповідачем, страховою компанією, оскільки постанова не є релевантною до обставин даної справи. Так, відповідно до вказаної постанови, суд помилково поклав обов`язок з відшкодування шкоди на заподіювача шкоди, у якого був укладений договір страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, що суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Верховний Суд виснував, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Тобто, за обставинами справи, що переглядалась Верховним Судом, страховик не сплатив страхове відшкодування, а суд переклав обов`язок з відшкодування завданої шкоди на заподіювача ДТП. За матеріалами справи, що переглядається, страховик частково виконав своє зобов`язання з виплати страхового відшкодування, а недоплачену суму страхового відшкодування визначив до стягнення суд, що забезпечує виконання договірних зобов`язань між страховиком та страхувальником. Натомість, на страхувальника покладається обов`язок з відшкодування різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди в розмірі 3 000 грн.

Згідно зі статтями 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Колегія суддів погоджується з розміром моральної шкоди в сумі 3000 грн, що визначений судом з врахуванням принципу розумності, справедливості, глибини завданих позивачу моральних страждань, внаслідок пошкодження його транспортного засобу, що зумовило зміну звичного образу життя.

Підстав для зменшення розміру моральної шкоди скаржником не наведено.

Відповідно до п.2 ч.1 с. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру матеріальної шкоди, що підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача, підлягає зміні і розподіл судових витрат.

З АТ «Просто-Страхування» на користь ОСОБА_1 підлягають до стягнення судові витрати за подачу позовної заяви в сумі 240 грн 62 коп та за проведення судової експертизи на суму 269 грн 03 коп.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають до стягнення судові витрати за подачу позовної заяви в сумі 531 грн 83 коп та за проведення судової експертизи на суму 594 грн 62 коп.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 276 грн 48 коп.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Чіпа Ярослава Миколайовича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2022 року в оскаржуваній частині задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2022 року у даній справі змінити в частині визначення розміру матеріальної шкоди, що підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , зменшивши з 55 292 грн 91 коп до 49 033 грн 33 коп.

В решті рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Просто» на користь ОСОБА_1 судові витрати за подачу позовної заяви в сумі 240 грн 62 коп та за проведення судової експертизи на суму 269 грн 03 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за подачу позовної заяви в сумі 531 грн 83 коп та за проведення судової експертизи на суму 594 грн 62 коп.

Стягнути зОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 276 грн 48 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та за умов, визначених ст.389 ЦПК України.

Судді: Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова