Справа № 718/2113/24
Провадження 2/718/505/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2024 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря судових засідань Харабари А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу №718/2113/24 за позовною заявою ОСОБА_1 (с.Мамаївці Чернівецький район Чернівецька область) до ОСОБА_2 (с.Мамаївці Чернівецький район Чернівецька область) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 26.02.2013 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 укладено шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №212

Посилається на те, що від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 .

Посилається на те, що у шлюбі вони прожили до кінця 2023 року, після чого їхні відносини припинилися. Шлюб розпався через невідповідність характерів, різні погляди на життя, постійні суперечки, тому їхнє примирення, як подружжя не тільки недоцільне, але й неможливе, так як вони втратили один до одного почуття любові та почали проживати окремо один від одного, не ведуть спільного побуту та не підтримують жодних шлюбних відносин.

Вважає, що за увесь період часу окремого проживання їх як подружжя, вони зрозуміли, що між ними втрачено почуття любові один до одного, через постійні суперечки та різні погляди на життя, що у них не має нічого спільного крім їхніх дітей, і що це вірний і єдиний шлях аби не псувати одне одному життя.

Також зазначає про те, що договором про визначення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні, визначено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , буде перебувати на утриманні батька, виховуватись ним та проживати разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає також, що він намагається бути зразковим батьком та належним чином матеріально утримує і виховує їхнього сина, самостійно забезпечує синові належні умови проживання, повною мірою займається вихованням дитини, її розвитком. Малолітня донька, ОСОБА_3 , згідно договору залишилася проживати з матірю за її місцем проживання.

Крім цього, вказує на те, що він працевлаштований, має стабільний дохід, який дозволяє у повному обсязі створити усі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини. Мати сина не займалася і не займається ні вихованням, ні матеріальним утриманням дитини, ні розвитком сина та не заперечує проти факту самостійного виховання їхнього сина батьком.

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 та встановити факт самостійного виховання утримання батьком ОСОБА_1 його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , що проживає з ним.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак скерував на адресу суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання батьком дитини, визнала повністю. Просить проводити розгляд справи без її участі.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 укладено шлюб 26.02.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №212, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.02.2013 року (а.с.10).

Під час зареєстрованого шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 01.09.2017 року (а. с. 11) та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 27.05.2014 року (а. с. 12).

З наданого суду Договору між батьками щодо здійснення батьківськиз прав та визначення місце проживання дітей від 07.05.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Олійник І.М., вбачається, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклади договір про те, що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , буде проживати разом з батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , на його утриманні, донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , буде проживати біля матері (а.с.13-14).

Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

Згідно характеристики №531 від 24.05.2024 року Мамаївської сільської ради вбачається, що ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується добре, поміченим у зловживанні спиртними напоями не був. За характером врівноважений, охоче іде на спілкування, має багато друзів, відношення з товаришами, сусідами дружелюбні, завжди тактовний. Заяви та скарги на поведінку ОСОБА_1 у виконком сільської ради не надходили (а.с.18).

Відповідно до інформації класного керівника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_6 дійсно відвідує Мамаївський навчально-виховний комплекс №1 з 01.09.2023 року по теперішній час. За період навчання в закладі освіти тато, ОСОБА_1 , приймає участь у вихованні сина, приводить та забирає зі школи, оплачує харчування в закладі, відвідує батьківські збори. Дитина доглянута, чиста, акуратна, розвиток дитини відповідає віку (а.с.19).

ОСОБА_1 являється фізичною особою-підприємцем, що підтверджується Випискою з ЄДРЮО фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та, відповідно, отримує дохід (а.с.20, 22-29).

Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 24.05.2024 року до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.21).

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

З врахуванням того, що жоден з подружжя не виявив бажання примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати.

При цьому, судом були з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 109,110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81-82, 200, 206, 211, 247,263-265, 267-268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВ А Л И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, який зареєстрований 26.02.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №212, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кіцманського

районного суду Масюк Л.О.