РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/3007/23

Провадження № 22-ц/4815/518/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Оспанова Р.О. на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2023 року, ухвалене в складі судді Панас О.В., повний текст рішення виготовлено 01.01.2024, у справі № 569/3007/23

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 07 грудня 2012 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , матір дитини, померла. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2012 року ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав.

На даний час 800 грн. стягуваних аліментів не дозволяють забезпечити дитині рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. Окрім того, він пенсіонер і отримує пенсію за віком та має складний стан здоров`я.

Просив суд збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2013 року в розмірі 800 грн. щомісячно на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати аліменти в розмірі 8000 грн. щомісячно.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 ( чотири тисячі) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з задоволенням позову про зміну розміру аліментів, припинено з моменту набрання рішенням законної сили подальше примусове виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22.02.2013 у цивільній справі № 1715/21586/12 р. за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Вирішено питання про судовий збір.

У поданій на рішення апеляційній скарзі представник відповідача вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному об`ємі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в рішенні судом не зазначено, що стало підставою для збільшення розміру аліментів, які стягуються з нього, та яким чином змінився матеріальний та сімейний стан стягувача аліментів чи боржника по їх сплаті.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції цим вимогам відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 2107, зареєстрований Відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції, є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27.11.2012 року ОСОБА_2 був позбавлений батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22.02.2013 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 07 грудня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання рішення суду, 17.04.2013 року Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист згідного якого 29.04.2013 року державним виконавцем відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 37798248.

19.09.2018 року стягувач ОСОБА_4 померла.

Відповідно до розпорядження Рівненського міського голови №1002-Р від 07 листопада 2018 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.ст.183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року (справа №759/22898/20) зазначено, що у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги для зменшення розміру аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позивач зазначив, що раніше визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі недостатньо для задоволення потреб дитини та вказував на погіршення стану здоров`я та матеріального стану позивача, як стягувача аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів, оскільки така зміна розміру аліментів не порушить прав платника аліментів та відповідатиме інтересам як стягувача, якому законом надано право вирішувати питання щодо стягнення аліментів, так і інтересам дитини, а тому висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими.

При цьому судом першої інстанції враховані всі суттєві обставини справи, дотримано баланс прав та інтересів обох сторін, прийнято до уваги наявність на утриманні відповідача інших утриманців, у зв`язку із чим розмір аліментів на утримання старшого сина обґрунтовано визначено саме у розмірі 4000 грн щомісячно.

Доводи скаржника про те, що розмір аліментів повинен бути визначений в розмірі 2000 грн є необґрунтованими, оскільки мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі недостатності заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, прожитковий мінімум є мінімальною гарантією загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, і кожен з батьків повинен надавати дитині щомісячно утримання у достатньому розмірі. Тобто, надання батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує тільки мінімальні потреби дитини, а батьки повинні сприяти забезпеченню гармонійному розвитку дитини, не обмежуючись мінімумом.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено зміну матеріального чи сімейного стану, чи навіть інших обставин, що зумовлюють збільшення розміру аліментів на утримання дітей, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідач не надав суду доказів того, що у нього відсутні доходи, нерухоме та рухоме майно, за рахунок якого він не може сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Оспанова Р.О. залищити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2023 року залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 22 серпня 2024 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.