Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2046/24
Провадження №: 2/332/1573/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Біліченка Олега Олександровича до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Промсервіс» про відшкодування моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

Позивач особі представника адвоката Біліченко Олега Олександровича звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест - Промсервіс» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 1990 року по 2023 рік (32 роки 10 місяців) він працював на ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» та на ТОВ «Метінвест - Промсервіс».

21.09.2023 року позивач звільнився з ТОВ «Метінвест - Промсервіс» на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Згідно з медичним висновком лікарсько-експертної комісії позивачу було встановлено професійний характер захворювання. За результатами огляду МСЕК проведеного 01.04.2024 року позивачу встановлено 55% втрати працездатності та ІІІ групу інвалідності безстроково. Отримання позивачем професійного захворювання і як наслідок групу інвалідності та втрату 55% втрати працездатності призвело до фізичних та моральних страждань позивача. За таких підстав, просить суд, стягнути на його користь моральну шкоду внаслідок професійного захворювання, пов`язаного з виробництвом в розмірі 55000 гривень, розподіливши її пропорційно до його стажу роботи на вказаних підприємствах та стягнути з відповідачів в рівних частках витрати на правову допомогу в розмірі 13000 гривень.

Ухвалою судді від 10.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні.

25.04.2024 року представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із відзивом на позовну заяву. Згідно відзиву на позовну заяву, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що під час працевлаштування на ПАТ «Запоріжсталь», позивач був ознайомлений з важкими та шкідливими умовами праці , однак, надав свою добровільну згоду на роботу у цих умовах. Зі свого боку ПАТ «Запоріжсталь» при прийомі позивача на роботу та переведенні до ТОВ «Метінвест-Промсервіс» повідомляло його про наявність у нього права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до діючого законодавства і колективного договору. Таким чином, позивач був обізнаний про шкідливі фактори, які присутні на його робочому місці на підприємстві та добровільно без примусу погодився виконувати доручену йому роботу. Під час роботи на ПАТ «Запоріжсталь» позивач щороку проходив періодичні медичні огляди, у зв`язку з чим, допускався до роботи за професією слюсар-ремонтник. Позивачеві надавалися передбачені законодавством пільги і компенсації, а саме: відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах із важкими та шкідливими умовами праці, безплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням; мають право на додаткову оплачувану відпустку 7-14 днів, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі й інші пільги та компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством. Наголошує, що позивач, під час роботи на ПАТ «Запоріжсталь» кожен рік проходив періодичні медичні огляди, згідно з якими був визнаний придатним до роботи за своєю професією. Скарг на стан здоров`я від позивача не надходило. Жодної інформації щодо виявлення у позивача початкових стадій професійних захворювань, медичні довідки про проходження періодичного медичного огляду не містять, у них відсутні рекомендації відносно позивача про необхідність проходження додаткових обстежень або лікувань, а також відсутні застереження щодо виконуваної роботи позивачем та обмеження щодо придатності до роботи. З наведеного вбачається, що ПАТ «Запоріжсталь» отримувало відповідні медичні висновки про придатність позивача для виконання дорученої йому роботи, саме на підставі позитивних результатів медичних періодичних обстежень позивач допускався до подальшої роботи. Крім того, позивачем не надано жодної медичної довідки або виписки за період роботи на ПАТ «Запоріжсталь», які б підтверджували перебування Позивача на лікуванні в медичних закладах; не надано жодного медичного документу, з якого можливо встановити момент виникнення професійного захворювання, його динаміку та дійсний зв`язок з роботою на підприємстві Відповідача 1; не надано доказів постійного знаходження Позивача на обліку в лікувально-профілактичних закладах та понесення витрат на лікування; відсутні висновки психолога щодо наявності моральних страждань (а.с.68-78).

25.04.2024 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест - Промсервіс» через підсистему «Електронний суд» надав відзив на позовну заяву (а.с.134-141), в якому вказав про те, що позивач був обізнаний про шкідливі фактори, що присутні на його робочому місці, та добровільно, за власним бажанням без примусу погодився виконувати доручену йому роботу. Позивач, працюючи у відповідача, кожен рік проходив періодичний медичний огляд, погіршення стану здоров`я не було виявлено. Позивач був визнаний придатним для роботи за професією. Жодної інформації, щодо виявлення початкових стадій професійних захворювань, довідки не містять, відсутні рекомендації відносно позивача про необхідність проходження додаткових обстежень або лікування. Позивач добровільно приступив до виконання трудових обов`язків, від дорученої роботи позивач не відмовлявся, про те що при виконанні роботи створювалася виробнича ситуація небезпечна для його життя або здоров`я позивач адміністрацію відповідача не повідомляв. Відповідачем надавалися позивачу пільги і компенсацій, а саме: відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах із важкими та шкідливими умовами праці, безплатно забезпечуються лікувально профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, додаткову оплачувану відпустку 7-14 днів, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі й інші пільги та компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.. Крім того, позивачем не надано жодної медичної довідки або виписки за період роботи у ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС», які б підтверджували перебування позивача на лікуванні в медичних закладах; не надано жодного медичного документу, з якого можливо встановити момент виникнення професійного захворювання, його динаміку та дійсний зв`язок з роботою на підприємстві, не надано доказів постійного знаходження позивача на обліку в лікувально-профілактичних закладах та понесення витрат на лікування, відсутні висновки психолога щодо наявності моральних страждань. За таких підстав, у задоволені позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

01.05.2024 року представником позивача через підсистему «Електронний суд» подано відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест - Промсервіс» в яокому зазначено про те, що посилання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест - Промсервіс» на те, що позивач був обізнаний про шкідливі фактори, які присутні на його робочому місці та добровільно без примусу погодився виконувати доручену йому роботу» - представник позивача зазначив, що припинити роботу внаслідок наявності шкідливих факторів є не обов`язком, а можливим правом робітника (окрім цього він має знати про таке), в той час, як створення безпечних умов праці - є беззаперечним обов`язком роботодавця, можлива обізнаність працівника із шкідливими умовами не нівелює обов`язки роботодавця щодо створення для працівників безпечних умов праці та нести відповідальність за відсутність таких умов. Порушення умов праці на підприємстві однозначно є перевищення норм ГДК шкідливих факторів, зокрема, зафіксованих на робочому місці позивача (що і вплинуло на виникнення професійного захворювання Зазначає, що фізичне захворювання людини змінює її душевний стан та призводить до моральних страждань (а.с.167-170).

Того, ж дня, 01.05.2024 року представником позивача через підсистему «Електронний суд» подано відповідь на відзив (а.с.178-181) в якому зазначено про те, що заперечення відповідача - Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» з приводу того, що «позивач жодного разу не заявляв про порушення зі сторони відповідача умов його праці», не можливо прийняти до уваги , оскільки позивач не є спеціалістом з охорони праці та не володіє фаховими знаннями саме для того, щоб визначити, що порушуються умови праці, вказану функцію на підприємстві повинні виконувати окремі фахівці, до яких позивач не відноситься. Порушенням умов праці на підприємстві відповідача є саме перевищення норм ГДК шкідливих факторів, зокрема, зафіксованих на робочому місці позивача (що і вплинуло на виникнення професійного захворювання). Також, твердження відповідача про те, що «позивач обов`язкові медичні огляди проходив на підприємстві, якими визнавався придатним до роботи» жодним чином не впливає на чинність та вагомість висновків, встановлених Медичним висновком ЛЕК та Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (Форма П-4). І в будь-якому випадку ці «результати проходження обов`язкових медичних оглядів у вигляді довідок" - жодним чином не спростовують юридичну силу Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання і його висновку. Разом із цим, представник позивача заперечує щодо зазначення представником відповідача про те, що «позивач був обізнаний про шкідливі фактори, що присутні на його робочому місці та добровільно без примусу погодився виконувати доручену йому роботу» - обґрунтовуючи тим, що припинити роботу внаслідок наявності шкідливих факторів є не обов`язком, а правом робітника, в той час, як створення безпечних умов праці для робітника є беззаперечним обов`язком роботодавця. Позивач, зі свого боку, законодавства щодо безпеки праці, зокрема, ст.14 Закону України «Про охорону праці» - не порушував, принаймні будь-яких доказів такого порушення зі сторони позивача, відповідачем не надано.

Представник позивача адвокат Біліченко О.О. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав вказаних у позові.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволені позову.

Представник відповідача ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» у судове засідання не з`явився, після початку судового засідання через підсистему "Електронний суд" від представника надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку із його перебуванням на лікарняному.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (ЗМК «Запоріжсталь») з 15.10.1990 року по 31.05.2017 рік (26 років 07 місяців) працюючи в цеху ремонту металургійного обладнання на посаді слюсаря - ремонтника. У період з 01.06.2017 року по 21.09.2023 рік (6 років 03 місяці) працював по переведенню у ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» слюсарем - ремонтником в цеху ремонту металургійного обладнання. 21.09.2023 року звільнився з ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.16-24).

У відповідності до п.64 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. №1232 (в редакції від 04.03.2016р.) Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв`язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 14 та переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. N 1662.

Згідно Медичного висновку лікарсько-експертної комісії ДУ «ІНСТИТУТ МЕДИЦИНИ ПРАЦІ ІМЕНІ Ю.І. КУНДІЄВА НАЦІОНАЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ МЕДИЧНИХ НАУК УКРАЇНИ» Клініка професійних захворювань (м. Київ) № 51/1252 від 27.12.2023 року позивачу встановлено професійні захворювання: Хронічна радикулопатія С6, С7 ліворуч L5, S1 ліворуч та попереково-крижова L5, S1 ліворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та стійким больовим синдромами, хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху ІІ ст. (другий ст.) за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , хронічний бронхіт 2 ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмофіброз, ЛН - ІІ ст. (другого ст.) (а.с.25).

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання складеного за результатами проведеного розслідування 22.01.2024 року , причиною виникнення хронічних професійних захворювань (отруєнь) :

Хронічної радикулопатії С6, С7 ліворуч L5, S1 ліворуч та попереково-крижова L5, S1 ліворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та стійким больовим синдромами;

Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху ІІ ст. (другий ст.) за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

Хронічний бронхіт 2 ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмофіброз, ЛН - ІІ ст. (другого ст.)

Є наявність на робочому місці слюсаря-ремонтника цеху ремонту металургійного устаткування № 2 ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» (стаж роботи - 06 років 03 місяці) наступних шкідливих виробничих факторів:

І. Важкість праці:

- зовнішнє фізичне динамічне навантаження, при регіональному навантаженні (з переважною участю м`язів рук, тулуба та ніг) - 95.5 кг при нормі до 90 кг;

- величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу участю м`язів тулуба та ніг - 129960 кг/с при нормі до 100000 кг/с;

- робоча поза (періодичне перебування в незручній та/або фіксованій позі) - 35-50% при нормі до 25% часу зміни:

II. Шум: еквівалентний рівень шуму перевищує ГДР на 4-7,5 дБА (84- 87.5 дБА, при ГДР - 80 дБА), згідно з ДСН 3.3.6.037-99 «Санітарні норми шуму, ультразвуку та інфразвуку».

III. Хімічні фактори:

- концентрація озону не перевищує ГДК (0,07 мг/м3 при ГДК - 0,1 мг/м3) концентрація азоту оксидів не перевищує ГДК (4,53 мг/м3 при ГДК - 5.0 мг/м3), концентрація вуглецю (ІІ) оксиду не перевищує ГДК (12.1 мг/м3 при ГЖ - 20,0 мг/м3-). З урахуванням ефекту сумації речовин однонаправленої дії, їх концентрації перевищують ГДК у 2,3 рази, згідно з «Гігієнічні регламенти хімічних речовин у повітрі робочої зони», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.07.2020 № 1596 (далі -Гігієнічні регламенти № 1596):

- концентрація марганцю у зварювальних аерозолях перевищує ГДК в 2,2 рази (0,44 мг/м3 при ГДК - 0,2 мг/м3), згідно з Гігієнічними регламентами № 1596:

- концентрація кремнію діоксиду аморфного у суміші з оксидами марганцю не перевищують ГДК (0.8 мг/м3 при ГДК - 1,0 мг/м3), концентрація кремнію діоксиду кристалічного за вмісту в пилу 2-10% перевищує ГДК в 5,3 рази (21,1 мг/м3 при ГДК - 4,0 мг/м3) концентрація заліза (ІІІ) оксиду перевищує ГДК в 2,3 рази (13,95 мг/м3 при ГДК - 6.0 мг/м3) З урахуванням ефекту сумації речовин однонаправленої дії, їх концентрації перевищують ГДК у 8,4 рази, згідно з Гігієнічними регламентами № 1596.

2. Наявність на робочому місці слюсаря-ремонтника цеху ремонту металургійного устаткування ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (стаж роботи - 26 років 07 місяців) наступних шкідливих виробничих факторів:

І. Важкість праці:

- нахили тулуба (вимушені, більше 30°), кількість за зміну 135 при нормі 51- 100.

II. Шум: еквівалентний рівень шуму перевищує ГДР на 10,7 дБА (90.7 дБА. при ГДР - 80 дБА). згідно з ДСН 3.3.6.037-99 «Санітарні норми шуму, ультразвуку та інфразвуку».

III. Хімічні фактори:

- концентрація озону не перевищує ГДК (0,07 мг/м3 при ГДК - 0.1 мг/м3). концентрація азоту оксидів не перевищує ГДК (4.72 мг/м3 при ГДК - 5,0 мг/м3). концентрація вуглецю (ІІ) оксиду не перевищує ГДК (11.0 мг/м3 при ГДК - 20.0 мг/м3). З урахуванням ефекту сумації речовин однонаправленої дії, їх концентрації перевищують ГДК у 1.9 рази, згідно з Гігієнічними регламентами № 1596;

- концентрація марганцю у зварювальних аерозолях перевищує ГДК в 1.3 рази (0.25 мг/м3 при ГДК - 0,2 мг/м3). згідно з Гігієнічними регламентами № 1596:

- концентрація кремнію діоксиду аморфного у суміші з оксидами марганцю не перевищує ГДК (0.82 мг/м3 при ГДК - 1.0 мг/м3). концентрація заліза оксиду перевищує ГДК в 2.3 рази (14.03 мг/м3 при ГДК - 6.0 мг/м3). З урахуванням ефекту сумації речовин однонаправленої дії. їх концентрації перевищують ГЖ в 3,1 рази, згідно з Гігієнічними регламентами № 1596.

У відповідності до п.4 розділу VІ вищевказаного Переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. N 1662, радикулопатія попереково-крижова (Код згідно з Міжнародною статистичною класифікацією хвороб та споріднених проблем (M 54/1) входить до вказаного переліку внаслідок роботи , пов`язані з локальним м`язовим перенапруженням, однотипними рухами, які виконуються у швидкому темпі, з тиском на нервові стовбури, м`язи, зв`язки, сухожилля, їх травмуванням, систематичним триманням вантажу на руках, його підняттям та переміщенням вручну або з докладанням зусиль; роботи пов`язані з систематичним нахилом тіла, перебуванням у вимушеній робочій позі (на колінах, навпочіпки, лежачи, з нахилом уперед тощо).

Відповідно до п. 4 розділу ІІ Переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. N 1662 хронічний бронхіт другої стадії (Код згідно з Міжнародною статистичною класифікацією хвороб та споріднених проблем (J44 J68.4) входить до вказаного переліку внаслідок роботи в роботи в рудниках, шахтах, відкритих кар`єрах, на збагачувальних та добувних фабриках гірничорудної та вугільної промисловості; видобуток, обробка нерудних порід і матеріалів, азбесту та інших силікатів, щебеню тощо; виробництво азбестоцементу та інших азбестовмісних матеріалів (труби, шифер, панелі, дошки фрикційні, азбестотекстильні та інші вироби), виробництво фарфоро-фаянсових, скляних виробів, виробництво та застосування коксу, сажі, графітів; металургійні та ливарні виробництва, машинобудування; металообробка: зварювальні роботи; розмелювання сипких матеріалів; виробництво, обробка пластмас, сільськогосподарські та інші види робіт з виділенням пилу, а також виробництва: валяльне, борошномельно-круп`яне, цукрове, первинна обробка бавовни, льону та інших луб`яних культур, а також інші види робіт, пов`язані з виділенням пилу.

Згідно з результатами огляду Медико-соціальної експертної комісії (довідка серії 12 ААГ № 461412 від 01.04.2024 року) ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності по профзахворюванню безстроково та протипоказано важку фізичну працю, стато - динамічні навантаження.

Згідно з результатами визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги (довідка серії 12 ААА № 125466 від 01.04.2024 року) ОСОБА_1 була встановлена втрата професійної працездатності 55%, внаслідок професійного захворювання безстроково (а.с.47-48).

Згідно з індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 619 від 01.04.2024 року ОСОБА_1 потребує стаціонарного та амбулаторного лікування (а.с.49-52).

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на підприємствах відповідачів, де під час виконання ним трудових обов`язків отримав інвалідність внаслідок професійного захворювання, у зв`язку з чим за висновком МСЕК від 01.04.2024 року йому встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково зі втратою професійної працездатності 55%, що підтверджується матеріалами справи та не оспорюється представниками відповідачів.

Так, судом встановлено, що причиною професійного захворювання позивача є не сама по собі робота в шкідливих умовах, а робота в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого процесу.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Статтею 153 Кодексу Законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноваженого ним органу.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про охорону праці" відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Оскільки на час звернення позивача до суду Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" не передбачено обов`язку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодовувати потерпілому та членам їх сімей моральну шкоду, то таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець згідно з правилами ст.ст.1167, 1168 ЦК України.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральні страждання, як правило, виявляються у відчуттях страху, сорому, приниження, переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також в інших, несприятливих для людини випадках психологічного дискомфорту. Отже, під поняттям «моральна шкода» охоплюються негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що пов`язані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів. Фізичні страждання - це фізичний біль, функціональний розлад організму, зміни в емоційно-вольовій сфері, інші відхилення від звичайного стану здоров`я, які є наслідком дій (бездіяльності), що посягають на немайнові блага або майнові права громадянина.

Суд наголошує, що моральна і фізична шкода після нанесення, по суті є непоправними і не завжди можуть бути відшкодовані. Неможливо відшкодувати (визначити еквівалент) втрати здоров`я, неможливо відшкодувати почуття страху, відчуття болю.

При встановленні можливої суми відшкодування в грошовому еквіваленті суд зіставляє глибину моральних страждань і суму заявлених компенсацій. При цьому враховуються: загальні страждання, психологічний і фізичний стан потерпілого, погіршення функціонування його певних органів.

Глибина переживань, викликаних ушкодженням здоров`я, ставиться в залежність від самої особи, тому призначення компенсації моральної шкоди полягає і в тому, аби певною мірою відновити втрату щастя особи і можливості насолоджуватися життям тепер і в майбутньому.

У п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004р. №1-рп/2004 про офіційне тлумачення положення частини 3 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», зазначено, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Згідно з п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст. 237- 1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004р. зазначив, що моральна шкода має визначатися за автономними критеріями, що випливають з Конвенції, а не на підставі принципів, визначених у національному законодавстві чи практиці відповідної держави.

У даному контексті доречно також зазначити рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» (2004): «Суд вважає, що заявник може вважатися таким, що зазнав моральних страждань у результаті встановлених порушень, і ці страждання не можуть бути компенсовані лише констатацією порушення».

Оцінивши обставини справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач в період виконання трудових обов`язків на підприємствах, внаслідок тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» і ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» та відсутності правових підстав для переведення на іншу роботу, зазнав професійного захворювання із встановленням третьої групи інвалідності із втратою професійної працездатності ступенем 55% безстроково, що на думку суду свідчить про наявність у позивача моральних страждань у зв`язку з порушенням життєвих зв`язків, постійним фізичним болем, наявністю потреби у лікуванні, незручністю та дискомфортом, що стали наслідком професійного захворювання, яке викликає моральні страждання, внаслідок неможливості виконувати певний фізичний труд він позбавлена в повній мірі реалізувати право на труд, і все це вимагає докладання певних зусиль для організації свого життя, що є підставами для відшкодування моральної шкоди відповідно до ст.237-1 КЗпП України.

Відповідно ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до роз`яснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31 березня 1995 року №4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Визначаючи розмір моральної шкоди, судом враховано тяжкість завданих ушкоджень здоров`ю позивача, ступінь втрати її професійної працездатності, який складає 55 %, встановлення у зв`язку з професійним захворюванням ІІІ групи інвалідності.

Виходячи з принципів розумності й справедливості, з врахуванням конституційної значимості здоров`я, як невідчужуваного і нерушимого блага, що належить людині від її народження й охороняється державою, беручи до уваги конкретні обставини справи, тяжкість ушкодження здоров`я, ступінь втрати професійної працездатності, пов`язані з цим фізичні і моральні страждання позивача, їх глибину, істотність вимушених змін у життєвих стосунках і наслідків, що настали, суд приходить до висновку, що належним розміром відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 та достатньою сатисфакцією зазначених ним моральних страждань є 55000 гривень розподіливши її пропорційно до його стажу роботи на вищевказаних підприємствах.

Так, загальний стаж роботи позивача ОСОБА_1 на обох підприємствах із шкідливими умовами праці становить 32 роки 10 місяців, з них на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» - 26 років 07 місяців, що становить 80,96 %, на ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» - 06 років 03 місяці, що становить 19,04 %.

Згідно п.164.1.14 Податкового Кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

У відповідності до п.168.1.1 Податкового Кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» на користь ОСОБА_1 слід стягнути моральну шкоду в сумі 44528 гривень 00 копійок, яка перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, що встановлена законом на 1 січня 2024 року (звітного податкового року, 4*7100,00 грн.=28 400,00 грн.) і, відповідно до п.п. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України в частині суми, що перевищує 28400 гривень підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, тому сума 44528 грн. 00 коп. підлягає сплаті Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на користь ОСОБА_1 з утриманням із цієї суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Відповідно, із ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» - 10472 гривні 00 копійок, яка не перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, що встановлена законом на 1 січня 2024 року (звітного податкового року, 4*7100,00 грн.=28 400,00 грн.) і, відповідно до п.п. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, не підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, а підлягає сплаті у розмірі 10472 гривні.

Щодо вимоги позивача щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. До матеріалів справи долучено копію договору від 06.04.2024 року про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Біліченко О.О. та ОСОБА_1 копію акту приймання виконаних робіт/послуг № 1 від 30.04.2024 року, копію квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 30.04.2024 року до акту виконаних робіт/послуг № 1 від 30.04.2024 року на загальну суму 13000 гривень (а.с.183-186), які суд приймає до уваги та вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та приходить до про доцільність стягнення в рівних частках із Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» та із Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест - Промсервіс» на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 13000 гривень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. За таких підстав, з відповідачів належить стягнути судовий збір виходячи з такого розрахунку: (заявлено до стягнення суму моральної шкоди зі ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» у розмірі 44528 грн. задоволено на суму 44528 грн. - 1% від ціни позову =445 гривень 28 копійок, також заявлено до стягнення суму моральної шкоди зі ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» - 10472 грн., яку задоволено повному обсязі на суму 10472 грн. -1% від ціни позову = 104 гривні 72 копійки.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 259, 263- 265 ЦПК України -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Біліченка Олега Олександровича до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Промсервіс» про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 моральну шкоду завдану ушкодженням здоров`я у розмірі 44528 грн. 00 коп. (сорок чотири тисячі п`ятсот двадцять вісім гривень нуль копійок), з утриманням із цієї суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» , на користь держави судовий збір у розмірі 445 гривень 28 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 понесені витрати на правову допомогу в сумі 6500 гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест - Промсервіс» , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 моральну шкоду завдану ушкодженням здоров`я у розмірі 10472 грн. 00 коп. (десять тисяч чотириста сімдесят дві гривні нуль копійок), без утримання із цієї суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест - Промсервіс» , на користь держави судовий збір у розмірі 104 гривні 72 копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест - Промсервіс» , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 понесені витрати на правову допомогу в сумі 6500 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко