ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/4222/23

провадження № 22-ц/4809/969/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорова С. М., Чельник О. І.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство «Ритуальна служба спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» Кропивницької міської ради»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда (суддя Варакіна Н. Б.) від 28.03.2024,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

25.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Ритуальна служба - спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» Кропивницької міської ради» (далі - КП «Ритуальна служба») у якому просив суд про таке:

-зобов`язати відповідача самостійно отримати заяву з додатками на реєстрацію намогильної споруди з матеріалів РУП ГУНП в Кіровоградській області ЄО43307 від 05.10.2022 та зареєструвати її відповідно до правил діловодства;

-зобов`язати відповідача зареєструвати намогильну споруду, відповідно до п. 2.13 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань в межах п`яти робочих днів.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач є надавачем ритуальних послуг. Позивач є користувачем місць поховання його батьків.

Позивач придбав, а ФОП ОСОБА_2 встановив подвійну намогильну споруду на місці поховання померлих батьків позивача.

05.10.2022 позивач подав відповідачу заяву на реєстрацію намогильної споруди з необхідними для цього додатками (свідоцтвом про смерть батька і матері, свідоцтва про поховання батька, накладні та акт виконаних робіт на намогильну споруду), правомірно сподіваючись отримати від відповідача витяг з книги реєстрації, але відповідач відмовився її приймати та реєструвати.

Тоді позивач викликав поліцію, але в присутності поліцейських відповідач відмовився приймати його заяву. Тоді позивач передав поліцейським свою заяву на підтвердження вчинення відповідачем правопорушення. Оригінал заяви про реєстрацію намогильної споруди дотепер знаходиться в РУП ГУНП в Кіровоградській області.

Позивач вважає, що відповідач порушив його право на звернення, передбачене ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», а також порушив Порядок утримання кладовищ та інших місць поховань, затверджений наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 № 193.

2.Короткий зміст рішення суду

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Ритуальна служба - спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» Кропивницької міської ради» відмовлено.

Суд обґрунтував своє рішення тим, що для реалізації прав користувача місця поховання, зокрема реєстрації намогильних споруд, позивач мав би звернутися до відповідача із відповідною заявою та встановленим переліком документів, проте відповідач не звертався до відповідача у встановлений законом спосіб. Отже, суд дійшов висновку, що права позивача не були порушені відповідачем, а тому позов є безпідставним.

3.Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Позивач у справі ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2024 у справі № 404/4222/23 та задовольнити позовні вимоги.

Рішення суду оскаржується позивачем з підстав неправильного застосування норм матеріального права, а саме незастосування судом норм ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» та п. 2.13 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховання.

Суд не взяв до уваги той факт, що відповідач грубо порушуючи Закон України «Про звернення громадян» відмовив у прийнятті (поставити на заяві відмітку про її прийняття) та розгляді його звернення. Це правопорушення з боку відповідача перешкоджає позивачу отримати послугу з реєстрації встановленої на місці поховання його померлих батьків намогильної споруди.

4.Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача КП «Ритуальна служба - спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» Кропивницької міської ради» адвокат Котига І. В. вимоги апелянта не визнав, висловив незгоду з викладеними у скарзі доводами. Позивачем намогильна споруда на місцях поховання батьків позивача встановлена з порушенням п. 2.13 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, а також п.п. 3.13 рішення Кіровоградської міської ради від 29.03.2011 № 317, а саме встановлення споруди здійснено ФОП ОСОБА_2 , який не має укладеного з відповідачем договору про надання ритуальних послуг населенню. Крім того, у зв`язку з дією карантинних обмежень протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню хвороби COVID-19, 05.10.2022 на звернення ОСОБА_1 до КП «Ритуальна служба» з питання реєстрації намогильної споруди та отримання ним консультації, йому було запропоновано покласти заяву до скриньки звернень або надіслати засобами поштового зв`язку чи електронної пошти. Представник відповідача вважає дії відповідача правомірними, а оскаржуване позивачем рішення суду законним та обґрунтованим.

5.Короткий зміст пояснень учасників справи, висловлених у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Апелянт ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу, надав суду усні пояснення по справі.

Представник відповідача у справі КП «Ритуальна служба - спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» Кропивницької міської ради» адвокат Котига Ігор Володимирович апеляційну скаргу не визнав, просив суд залишити її без задоволення, надав усні пояснення по справі.

6.Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини:

05.10.2022 до реєстратора замовлень у приміщені КП «Ритуальна служба» звернувся ОСОБА_1 з приводу реєстрації намогильної споруди та надання йому консультації й роз`яснення щодо порядку реєстрації намогильних споруд, встановлених ним на могилах батьків 2021 році.

Юрист КП «Ритуальна служба» надав позивачу усну консультацію та роз`яснив, що згідно з наказом підприємства «Про тимчасове припинення дії наказу № 254 від 19 серпня 2016 року» від 18 листопада 2020 року № 49/1-аг на період дії постанови Кабінету міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», припинено особистий прийом громадян до начальника підприємства, а також комунікація між особами, які звертаються до підприємства надається альтернативними способами звернення (телефонний, електронний, поштовий або в окремо встановлену скриньку). ОСОБА_1 запропоновано покласти заяву до скриньки звернень підприємства, або відправити своє звернення засобами поштового зв`язку, або за допомогою електронної пошти.

У зв`язку з виниклою конфліктною ситуацією, обумовленою відмовою представником КП «Ритуальна служба» приймати у ОСОБА_1 заяву про реєстрацію намогильної споруди, на місце події прибув патруль Національної поліції.

Поліцейські прийняли пояснення учасників конфлікту, а ОСОБА_1 наполіг, щоб його заяву, яку він бажав подати до КП «Ритуальна служба», була приєднана до матеріалів про подію, що сталася.

7.Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скаргиза наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам закону, однак івимоги апеляційної скарги позивача підлягають задоволенню частково.

8.Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

У цій справі спір між сторонами виник у зв`язку з тим, що відповідач відмовився приймати від позивача особисто подану ним письмову заяву про реєстрацію встановленої на місці поховання його батьків намогильної споруди.

Позивач вважав, що відповідач порушив його право на звернення, яке виявилося у порушені встановленої ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» заборони відмови у прийнятті та розгляді звернення. Тож позивач просив суд, серед іншого, зобов`язати відповідача зареєструвати його заяву відповідно до встановлених правил.

Суд першої інстанції встановив, що 05.10.2022 до реєстратора замовлень у приміщені КП «Ритуальна служба» звернувся ОСОБА_1 з питання реєстрації намогильної споруди, встановленої на місцях поховання його померлих батьків у 2021 році. При цьому юрист КП «Ритуальна служба» повідомив позивача, що згідно з наказом підприємства «Про тимчасове припинення дії наказу № 254 від 19 серпня 2016 року» від 18 листопада 2020 року № 49/1-аг на період дії постанови Кабінету міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», припинено особистий прийом громадян до начальника підприємства, а комунікація між особами, які звертаються до підприємства надається альтернативними способами звернення (телефонний, електронний, поштовий або в окремо встановлену скриньку). Тож, ОСОБА_1 запропоновано покласти його заяву до скриньки звернень підприємства, або відправити своє звернення засобами поштового зв`язку, або за допомогою електронної пошти.

Відмовляючи в задоволенні позову через його безпідставність, місцевий суд вказав на те, що позивач не звертався і не бажає звертатися у встановлений законом спосіб до відповідача з питання реєстрації намогильної споруди, а тому його права не є порушеними.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком місцевого суду та вважає, що він не відповідає обставинам цієї справи та нормам матеріального права, які підлягають застосуванню до правовідносин сторін.

Позивач оскаржив до суду неправомірну, на його думку, відмову у прийнятті особисто ним поданої заяви про реєстрацію намогильної споруди (ст. 7 Закону № 393/96-ВР), а не відмову в її задоволенні (відповідь на заяву (рішення), яке за формою відповідає ст. 15 Закону № 393/96-ВР та ґрунтується на нормах Закону України «Про поховання та поховальну справу»).

З огляду на це, правове обґрунтування рішення суду виключно нормами Закону України «Про поховання та поховальну справу», положеннями Типового положення про ритуальну службу в Україні, Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, Порядку функціонування місць поховань на території міста Кіровограда, на які послався суд першої інстанції, вказує на неправильне визначення судом характеру спірних правовідносин сторін та застосування норм матеріального права.

Згідно з преамбулою Закону України «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР) цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (ст. 1 Закону № 393/96-ВР).

Згідно з термінами, викладеними у ст. 3 Закону № 393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Вимоги до звернення викладені у ст. 5 Закону № 393/96-ВР, зокрема, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні «гарячі лінії» та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Згідно зі ст. 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Діловодство щодо звернень громадян ведеться в порядку, який встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 13 Закону № 393/96-ВР).

Відповідно до деяких положень п. 2 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, у медіа затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 14.04.1997 № 348, усі пропозиції, заяви і скарги, що надійшли, повинні прийматися та централізовано реєструватися у день їх надходження, а ті, що надійшли у неробочий день та час, - наступного після нього робочого дня на реєстраційно-контрольних картках, придатних для оброблення персональними комп`ютерами (додаток № 1), або в журналах (додаток № 2).

Реєстраційний індекс пропозиції, заяви, скарги зазначається у реєстраційному штампі (додаток № 5). Штамп ставиться на нижньому полі першого аркуша документа праворуч або на іншому вільному від тексту місці, крім місця, призначеного для підшивки.

На вимогу громадянина, який подав звернення до організації, на першому аркуші копії звернення проставляється штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Така копія повертається громадянинові.

Зміст наведених норм права дає підстави вважати, що інститут права на звернення має комплексний характер, метою якого є, зокрема, забезпечення реалізації кожною людиною своїх прав, свобод та інтересів, а також їх відстоювання, захист та відновлення у разі порушення.

Колегія суддів апеляційного суду наголошує, що у справі, яка переглядається в апеляційному порядку, місцевий суд встановив і сторони у справі визнають, що 05.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до КП «Ритуальна служба» із письмовою заявою про реєстрацію намогильної споруди, тобто з метою реалізації права, передбаченого ст. 25 Закону України «Про поховання та поховальну справу».

Копія цієї заяви міститься у справі (а. с. 8) й відповідач не висунув жодних заперечень проти цього доказу, а факт звернення позивача із цією заявою визнав.

Свою заяву позивач подав особисто, що передбачено ч. 6 ст. 5 Закону № 393/96-ВР.

Розгляд такої заяви (клопотання) віднесено до повноважень відповідача, що теж ним визнається.

Отже, дії позивача щодо подання ним особисто письмової заяви, вирішення якої належить до компетенції відповідача, відповідали нормам ч. 1, ч. 3 ст. 3, ст. 5, ст. 6 Закону № 393/96-ВР.

Однак суд першої інстанції цього не врахував. Вказівка суду про те, що позивач не звертався до відповідача у встановлений законом спосіб, не відповідає доказам у справі.

Ба більше, суд взагалі не аналізував дії позивача на відповідність нормам Закону № 393/96-ВР. Натомість він вказав, що позивач не звертався до відповідача із заявою та переліком документів, не конкретизувавши, які саме документи мав подати позивач.

Вбачається, що суд мав на увазі перелік документів, передбачений п. 2.13 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховання.

Однак і з таким твердженням суду погодитися не можна. По перше, у заяві від 05.10.2022 позивач вказав, що вона має додатки: акт виконаних робіт з реквізитами виконавця; свідоцтва про смерть (копії) батьків; свідоцтво про поховання. По друге, спір між сторонами полягає в тому, що відповідач відмовився приймати і реєструвати заяву, яка була подана особисто, а не в тому, що відповідач відмовив заявнику по суті заяви через відсутність або недостатність документів для її вирішення.

Тож, відповідач відмовив позивачу у прийняті особисто поданої ним заяви, її реєстрації з проставленням штампа та реєстраційного індексу, посилаючись на свій наказ від 18.11.2020 № 49/1-аг «Про тимчасове припинення дії наказу № 254 від 19.08.2016».

Згідно з цим наказом, який видано на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 зі змінами та доповненнями, тимчасово з 19.11.2020, на період дії запровадженого загальнодержавного карантину, припинено особистий прийом громадян начальником підприємства, який встановлений наказом від 19.08.2016 № 254. Крім того, секретаря підприємства зобов`язано надавати інформацію особам, які звернулися до підприємства, в тому числі на особистий прийом до начальника підприємства, про альтернативні способи звернень, а саме: телефоном, електронний, поштовий.

Проте станом на 05.10.2022 Закон № 393/96-ВР не містив норм, що забороняли чи обмеження громадян у праві подати особисто свої письмові звернення.

Лише Законом України від 09.08.2023 № 3302-ІХ викладено у новій редакції ч. 3 ст. 22 Закону № 393/96-ВР, згідно з якою за рішенням керівника органу влади, підприємства, установи, організації особистий прийом громадян може бути призупинено на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Закон № 3302-ІХ набув чинності 07.09.2023 й стосувався умов обмеження права громадян на особистий прийом та подання усних заяв органам державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.

Отже, на час звернення позивача із заявою не існувало законодавчих обмежень, зокрема обумовлених дією карантину, у реалізації громадянами права на звернення (в частині форми звернення та способу його подачі).

Крім того, спір стосується не особистого прийому уповноваженою на це особою відповідача, а особистого подання позивачем письмової заяви, тобто реалізації ч. 3 ст. Закону № 393/96-ВР.

Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, на підставі якої КП «Ритуальна служба» від 18.11.2020 № 49/1-аг, а також постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у відповідних редакціях на час виникнення спору не передбачали обмежувальних заходів для особистого подання громадянами письмових заяв до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.

Посилання відповідача на його внутрішній наказ від 18.11.2020 № 49/1-аг не заслуговує на увагу так, як у ньому не йдеться про припинення прийняття письмових звернень громадян, які подані особисто, а про прининення особистого прийому громадян, що не являється тотожним.

05.10.2022 позивач не був на особистому прийомі у керівника відповідача, а звернувся до реєстратора замовлень у приміщенні КП «Ритуальні послуги».

Згідно з поясненнями обох сторін у справі з позивачем безпосередньо бесіду проводив юрист підприємства, надавав йому консультацію.

З огляду на це, на думку колегії суддів апеляційного суду, у відповідача не було фактичних та юридичних підстав відмовити позивачу у прийнятті та реєстрації особисто поданої письмової заяви про реєстрацію намогильної споруди.

Такі дії відповідача створили неправомірну перешкоду у виборі позивачем способу подачі письмової заяви, з поміж передбачених ст. 5 Закону № 393/96-ВР.

Статтею 7 Закону № 393/96-ВР заборонено відмовляти у прийнятті звернення, оформленого належним чином і подані у встановленому порядку.

Отже, порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зареєструвати та розглянути заяву від 05.10.2022 про реєстрацію намогильної споруди з додатками.

Такий спосіб захисту порушеного права позивача відповідає його змісту й характеру його порушення, забезпечить ефективне його поновлення.

Водночас колегія суддів апеляційного суду вважає, що не можна зобов`язати відповідача самостійно отримати заяву від 05.10.2022 з матеріалів, які знаходяться в органа Національної поліції, з метою її реєстрації та прийняття рішення так, як відповідач не зможе виконати таке судове рішення, а орган Національної поліції не зобов`язаний передавати відповідачу заяву позивача.

Крім того, інша вимога позивача, про зобов`язання відповідача зареєструвати намогильну споруду у п`ятиденний строк, також задоволенню не підлягає так, як відповідна заява позивача не була розглянута відповідачем по суті, а суд не має права наперед висловлюватися щодо того, чи містить заява достатньо даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення відповідачем.

9.Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, проте висновки з установлених обставин справи зробив неправильно, а також не застосував норми Закону № 393/96-ВР, які підлягали застосуванню, що згідно з п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про частково задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2024 скасувати й ухвалити нове судове рішення.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Ритуальна служба спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» Кропивницької міської ради» зареєструвати та розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2022 про реєстрацію намогильної споруди з додатками.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.08.2024.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

О. І. Чельник