Справа №: 398/4314/24
провадження №: 2/398/2632/24
УХВАЛА

Іменем України

"23" серпня 2024 р.

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Петренко С.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

20.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк, в три місяці для подання заяви про прийняття за законом, що лишилося після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та складається з будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Оглянувши позовні матеріали на предмет відповідності їх нормам Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

Загальні вимоги до позовної заяви містяться у ст. 175 ЦПК України.

Так, за приписами п. 5 ч. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно із ч. 5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Позивач вказав, що він не мав вчасно подати заяву до нотаріуса та пропустив термін для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що весь час мав важку хворобу і тривалий час лікувався, яка передбачає стаціонарне лікування та яка мала подовжувальний характер в часі, та перебував на стаціонарному лікуванні, на підтвердження вказано факту, надав виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарно) хворого № 53.

Разом з тим, як вбачається із наданої виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарно) хворого № 53, не вбачається в який період ОСОБА_1 проходив лікування, у зв`язку з чим, неможливо визначити поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому, суд зауважує, що такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, наявність неприязних стосунків, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини тощо, не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Отже, в позовній заяві викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, не зазначив доказів, які б підтверджували відповідні обставини та відповідно не долучені такі до позовної заяви.

Крім того, у порушення п.п. 7, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Зважаючи на викладені вище обставини суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду у вищезазначений строк заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.Ю. Петренко