Справа № 466/6497/24
Провадження № 2/466/2025/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді Білінська Г.Б.

при секретарі Кліндухової Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Приватного нотаріуса Коцюруби Лариси Ярославівни про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Приватного нотаріуса Коцюруби Лариси Ярославівни про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог зазначив те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до заповіту, який було посвідчено 03.07.2016 року, усе своє майно ОСОБА_3 заповіла йому та його брату ОСОБА_2 .

Оскільки ОСОБА_3 хворіла цукровим діабетом, та була інвалідом ІІ групи з 2017 року я він доглядав.

У встановлений законом час він подав заяву про прийняття спадщини.

09.02.2024 р. Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюрубою Л.Я. 09.02.2024р. за № 5/2024 було відкрито спадкову справу.

Відповідач - ОСОБА_2 у встановлений законом строк не подав заяви про прийняття спадщини, хоч йому було відомо про смерть спадкодавця.

Після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, він звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадкове майно, зокрема квартиру АДРЕСА_1 , однак отримав роз`яснення про необхідність визнати право власності на спадкове майно у судовому порядку, оскільки відсутній документ , що посвідчує право власності на квартиру.

Як йому відомо - рішеннням Шевченківського районного суду м.Львова від 8.11.2016 року було розірвано договір довічного утримання, укладений 30.09.2014 р між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Міхновим Олегом Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за № 2460.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Та зобов`язано приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Міхнова О.В. повернути ОСОБА_3 свідоцтво № 43598 від 12.12.1995року про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки в частині зобов`язання повернути ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на квартиру рішення було скасоване рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16.03.2 2017р.- ОСОБА_3 не змогла повернути собі правовстановлюючий документ, а саме Свідоцтво про право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

Відсутність правовстановлюючого документу перешкоджала ОСОБА_3 здійснити державну реєстрацію права власності.

Однак відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою набутого особою права власності, а отже право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 набуте правомірно та є безспірне.

За таких обстави єдиним способом реалізувати свої спадкові права він може в судовому порядку.

В судове засідання позивач не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові та просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув. Представник відповідача адвокат Івасют Л.В. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. В поданій заяві вказала, що відповідач позов визнає та не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із такого.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до заповіту, який було посвідчено 03.07.2016 року, усе своє майно ОСОБА_3 заповіла позивачу та його брату ОСОБА_2 .

09.02.2024 р. Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюрубою Л.Я. 09.02.2024р. за № 5/2024 було відкрито спадкову справу.

Відповідач - ОСОБА_2 у встановлений законом строк не подав заяви про прийняття спадщини, хоч йому було відомо про смерть спадкодавця.

Після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадкове майно, зокрема квартиру АДРЕСА_1 , однак отримав роз`яснення про необхідність визнати право власності на спадкове майно у судовому порядку, оскільки відсутній документ , що посвідчує право власності на квартиру.

Рішеннням Шевченківського районного суду м.Львова від 8.11.2016 року було розірвано договір довічного утримання, укладений 30.09.2014 р між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Міхновим Олегом Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за № 2460. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язано приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Міхнова О.В. повернути ОСОБА_3 свідоцтво № НОМЕР_1 від 12.12.1995року про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки в частині зобов`язання повернути ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на квартиру рішення було скасоване рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16.03.2 2017р.- ОСОБА_3 не змогла повернути собі правовстановлюючий документ, а саме Свідоцтво про право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

Відсутність правовстановлюючого документу перешкоджала ОСОБА_3 здійснити державну реєстрацію права власності.

Однак відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою набутого особою права власності, а отже право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 набуте правомірно та є безспірне.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України Заповіт це особисте розпорядження фізичної особи.

Згідно ст.1236 ЦК України Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається а підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗаконуУкраїни « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - державна реєстрація прав- це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до Постанови Верховного суду України від 22.06.2021 року у справі 227/3750/19 оформлення спадщини через визнання права власності судом допускається тільки за умови, якщо це право не можна захистити в нотаріальному порядку.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 1233-1236 ЦК України, суд,-

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Г. Б. Білінська