ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7102/24 Справа № 185/3152/24 Суддя у 1-й інстанції - Шаповалова І. С. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно кредитного договору № 1144-8735 від 23.01.2023 відповідачу було надано кредит у розмірі 10000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1095 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.11.2023. Однак зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 28.02.2024 заборгованість за кредитним договором склала 99100,00 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч сто гривень 00 копійок) в т.ч.: 10000,00 грн - заборгованість за кредитом, 89100,00 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Однак, позивач просить стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 50000 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" заборгованість за кредитним договором № 1144-8735 від 23.01.2023 у сумі 14500,00 грн в т.ч.: 10000,00 грн - заборгованість за кредитом, 4500,00 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" судовий збір у розмірі 702,38 грн (сімсот дві гривні 38 копійок). В іншій частині судові витрати покладено на позивача.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ТОВ "Укр кредит фінанс" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, що 23.01.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладений договір про відкриття кредитної лінії №1144-8735, відповідно до умов якого розмір кредитного ліміту складає 10 000 грн., базовий період 18 календарних днів, стандартна процента ставка 3,00% за кожен день користування.

Останній календарний день першого базового періоду 09.02.2023року, нараховані проценти за користування кредитом у перший базовий період 4500 грн. Строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 18 листопада 2023 року.

Аналогічна інформація міститься у Паспорті споживчого кредиту Інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

Як зазначено у вказаних документах, вони містять підпис споживача ОСОБА_1 у вигляді електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А2014.

Окрім цього, надана позивачем інформація з АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів на карткові рахунки, не дає можливості однозначно ідентифікувати відповідача як отримувача коштів. Інших первинних бухгалтерських документів позивач не надав.

Також позивачем надана довідка про укладений договір, відповідно до якої ОСОБА_1 станом на 28.02.2024 року має заборгованість перед кредитором в сумі 99100грн., яка складається із: основного боргу 10 000 грн. та залишку відсотків 89100грн.

Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 49100 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», суд першої інстанції послався на їх доведеність та обґрунтованість щодо стягнення заборгованості у сумі 14 500грн.

Проте погодитися з таким висновком суду, колегія суддів не може.

Вбачається, що між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до положень статті 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію».

Встановлені під час розгляду фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ Укр Кредит Фінанс перебувають в загальному доступі, розміщенні на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua та в розумінні статей 641,644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

За обставинами даної справи позичальник (відповідач ОСОБА_1 ) підписала кредитний договір з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), відповідний договір вважається укладеним у відповідності до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов (п.3.10. Договору).

Згідно з пунктом 11.1 цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним (а.с.14, зворот).

В матеріалах справи також є Паспорт споживчого кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, з якою споживача ОСОБА_1 було ознайомлено 23.01.2023 року, про що свідчить її електронний підпис одноразовим ідентифікатором (паролем) А2014 (а.с.23-24).

У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони не досягли б згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.

Отже, сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.

За змістом ч.13 ст.11 вищевказаного Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію".

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що матеріали справи у своїй сукупності свідчать про те, що відповідач отримав кредитні кошти за договором про відкриття кредитної лінії № 1144-8735 від 23.01.2023 року у розмірі 10 000,00 грн. Проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитними договорами, отримані в кредит кошти не повернув.

Також, апеляційним судом було встановлено, що за Договором про відкриття кредитної лінії № 1144-8735 від 23.01.2023 року позивачем нарахування відсотків здійснювалось в межами встановленого строку кредитування і узгодженій вартості кредиту, з огляду на наступне.

Так, за умовами укладеного сторонами договору про відкриття кредитної лінії №1144-8735 від 23.01.2023 року ТОВ "Укр кредит фінанс" надало ОСОБА_1 суму кредиту 10 000,00 грн, а остання зобов`язувалась повернути гроші у повному обсязі протягом 300 календарних днів до 18.11.2023 року.

Як вбачається з довідки про перерахування суми кредиту № 1144-8735 від 23.01.2023 року підтверджено перерахування кредитором позичальнику 10 000,00 грн кредитних коштів за договором (а.с.9).

Згідно з нормою статті 562 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 611 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 625, 1050 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц).

Пунктом 4.6 договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом, яке здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною ставкою: стандартна процентна ставка 3,00 % (три цілих, нуль сотих відсотки (-ів)) за кожен день користування кредитом - вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору.

Отже, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування, за користування кредитними коштами.

Із довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 28.02.2024року, що є розрахунком заборгованості вбачається, що за Договором встановлювалося два типи періоду заборгованості: активний - у період з 23.01.2023 року по 09.02.2023року, та прострочений - у період з 10.02.2023року по 28.02.2024 року. Станом на 28.02.2024року заборгованість становить 99100 грн та складається із: основний борг за кредитом 10 000грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 89100 грн, (а.с.26-28).

Крім того, із вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що після закінчення строку дії кредитного договору, який сплинув 18.11.2023року, заборгованість по процентам позивачем ТОВ Укр Кредит Фінанс не нараховувалася.

При цьому апеляційний суд зауважує, що вказаний розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором № 1144-8735 від 23.01.2023 року, містить детальний розпис нарахованої заборгованості, яким підтверджується несплата відповідачем заборгованості по кредиту за весь час кредитування. Крім того, відповідно до вищезазначеного розрахунку штраф та комісія стосовно відповідачу не нараховувались.

Підписавши електронним підписом Договір про відкриття кредитної лінії №1144-8735 від 23.01.2023, ЛісоваА.О. погодилася, що вона ознайомилася і погодилась з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, в тому числі і з розміром відсотків.

Вказаний договір або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови договору, в тому числі і щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання позичальником.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000,00 грн, однак дійшов помилкового висновку про зменшення розміру заборгованості за нарахованими відсотками до 4500 грн, стягнувши їх лише за період з 23.01.2023 року по 09.02.2023року . Судом першої інстанції не враховано, що відповідно до п. 4.8 кредитного договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів (до 18.11.2023 року) з моменту перерахування Кредиту позичальнику. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Тобто, позивач мав право нараховувати відсотки в межах строку кредитування, що судом першої інстанції враховано не було, у зв`язку з чим, дійшов до помилкових висновків про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову ТОВ «Укр кредит фінанс».

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

При зверненні до суду ТОВ «Укр кредит фінанс» сплачено 2422,40грн за подання позовної заяви та 3633,60 грн - за подання апеляційної скарги.

Оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6056 грн судового збору.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» - задовольнити.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2024 року- скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" заборгованість за кредитним договором № 1144-8735 від 23.01.2023 у сумі 50 000 грн в т.ч.: 10000,00 грн - заборгованість за кредитом, 40 000 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також 6056 грн судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: