Справа №351/2094/23
Номер провадження №2/351/117/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

за участі секретаря - Григоращук В.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом адвоката Петрички Олександра Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Снятинської міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Петричка О.Є., який діє в інтересах позивача звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка приходилась бабусею позивача. Після її смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 , який вона заповіла позивачу.

05.01.2023 року, ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що він не надав правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Представник позивача адвокат П.О.Є. зазначає, що за життя, ОСОБА_2 не оформила відповідним чином право власності на будинок, але той факт, що він належав їй. Ніхто крім позивача не претендує на вказане господарство.

Отже, у зв`язку із тим, що позивач не може реалізувати своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальній конторі, він змушений звернутись із цим позовом до суду. Тому, адвокат Петричка О.Є., який діє інтересах позивача просить суд визнати за останнім право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Представник позивача, адвокат Петричка О.Є., через канцелярію суду Вх.№ від року подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу розглядати за його і позивача відсутності.

Відповідач, представник Снятинської міської ради у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради та на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 була бабусею ОСОБА_1 (позивача по справі)

З копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , а/з № НОМЕР_2 , дата видачі 26.03.2014 року, виданого на ОСОБА_2 слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії запису акту про смерть №13 від 19.09.1997 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (мати позивача).

Із дублікату заповіту складеного 2008 та зареєстрованого в реєстрі за №265, секретарем Підвисоцької сільської ради, ОСОБА_2 заповіла все своє майно онукові ОСОБА_1 (позивачу по справі).

З довідки №29 від 13.01.2023 року виданої Виконавчим комітетом Снятинської міської ради, встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована по АДРЕСА_1 та проживала одна в даному господарстві.

Згідно довідки №1374 від 04.12.2023 року виданої Старостинським округом №9 земельна ділянка, яка розташована в АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 , 1928 року народження, яка збудувала на даній земельній ділянці свій житловий будинок.

Із звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкційних меж об`єкта встановлено, що житловий будинок в АДРЕСА_1 загальною площею 39,5 м. кв., житловою площею - 29,5 м.кв. відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації. Житловий будинок відповідає державним будівельним нормам, санітарно-екологічним нормам, протипожежним правилам та іншим нормам і правилам, що забезпечують безпечну для життя та здоров`я людей експлуатацію об`єкта.

Відповідно до довідки №30 від 13.01.2023 року виданої Виконавчим комітетом Снятинської міської ради, за адресою АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року були зареєстровані : ОСОБА_2 , 1928 р.н. та ОСОБА_3 1952 р.н. Господарство відносилось до суспільної групи колгоспний двір.

З Довідки №11/02-14 від 05.01.2023 року виданої Першою Снятинською Державною нотаріальною конторою Коломийського району Іван-Франківської області встановлено, що спадкоємцем за заповітом до всього майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є її онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 . Спадкова справа 816/2014.

Відповідно до постанови №12/02-31 від 05.01.2023 року виданої Першою Снятинською Державною нотаріальною конторою Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителю АДРЕСА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що спадкоємець не надав правовстановлюючий документ на вищезгаданий житловий будинок, який підтверджував би право власності спадкодавця на будинок.

Згідно із висновком про вартість об`єкта оцінки житловий будинок загальною площею 39,5 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 ринкова вартість складає 90871 (дев`яносто тисяч вісімсот сімдесят одна) гривня.

Із Технічного паспорта встановлено, що житловий будинок із господарськими будівлями розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що єдиним спадкоємцем спірного майна є позивач ОСОБА_1 , який має намір прийняти спадщину, відсутність правовстановлюючого документу не є підставою для відмови в позові, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО