Справа № 716/1806/24
У х в а л а

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

"22" серпня 2024 р. м. Заставна

Суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Пухарєва О.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Юрковецької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даною позовною заявою, в якій просить визначити йому додатковий строк достатній для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ознайомившись з матеріали позовної заяви вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушеннями вимог ст. 175 і 177 ЦПК України.

Згідно п.п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В ППВС України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що для звернення в суд із заявою про продовження строку на прийняття спадщини необхідною є наявність передумов. А саме, відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Строк для прийняття спадщини - це строк преклюзивний (присікальний), протягом якого існує суб`єктивне право спадкування, тобто право на прийняття спадщини. Сплив цього строку зумовлює припинення права на прийняття спадщини. Однак, на відміну від інших преклюзивних строків, після спливу строку для прийняття спадщини суд за наявності підстав, зазначених у ч. 3 ст. 1272 ЦК, вправі визначити спадкоємцеві додатковий строк, достатній для

прийняття спадщини.

За змістом ч.3 ст.1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звертаючись до суду з даним позовом, в підтвердження поважності причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті батька позивач посилається на, що з 08.02.2000 року він періодично проходив військову службу за контрактом в Збройних Силах України.

Проте, всупереч до вимог п.п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві не зазначено відомостей щодо наявності під час такої військової служби позивача ОСОБА_1 , обставин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами які б протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, тобто із 19.12.2020 по 19.06.2021 перешкоджали його зверненню до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не зазначено доказів підтверджуючих ці обставини.

Крім цього, відповідно до приписів ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок та розмір справлення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі Закон).

Відповідно до ст.4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 року №3460-I, встановлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, при зверненні до суду з вищевказаним позовом з вимогою немайнового характеру, до позовної заяви мало бути додано документ що підтверджує сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Згідно з ч.4 ст. 175 ЦПК України , якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилаючись на те, що є учасником бойових дій, зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Так, статтею 5 Закону передбачено пільги щодо сплати судового збору. Зокрема п. 13 ч.1 ст.5 Закону визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

До позовної заяви ОСОБА_1 додано копію відповідного посвідчення, що підтверджує наявність у нього пільг, встановлених для учасників бойових дій.

Водночас, визначені у п.13 ч.1 ст.5 Закону підстави для звільнення учасників бойових дій від сплати судового збору не є абсолютними, а стосуються лише позовів, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі №545/1149/17, норма п.13 ч.1 ст.5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п.12, 13 ч.1 ст.5 Закону України №3674-VI «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.12, 22 Закону України №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 12 лютого 2020 року здійснено висновок про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

А тому, обставини, на які посилається позивач, як підставу про звільнення від сплати судового збору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки даний позов не відноситься до спорів, що порушують права учасника бойових дій, його соціальних прав, як учасника бойових дій, а стосується спадкових прав позивача.

З урахуванням вище викладеного, вважаю, що даний спір не стосується захисту права позивача, як учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), а тому підстав для звільнення його від сплати судового збору не вбачаю.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, позивачу необхідно надати у встановлений судом строк квитанцію про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185, ЦПК України, ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИЛА :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Юрковецької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви, надіславши на його адресу копію ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Олена ПУХАРЄВА