Справа № 243/4102/24
Провадження № 2/243/1178/2024
Іменем України
19 серпня 2024 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Дюміної Н.О.
при секретарі Петрусі Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
вимоги позивача: про стягнення заборгованості,
учасники справи: не з`явились,
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
З моменту ухвалення судом рішення - 29 вересня 2016 року по 28.05.2024 року відповідачі свої грошові зобов`язання не виконали.
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 25.11.2020 року по справі №243/6152/16-ц було замінено стягувача на ТОВ «Вердикт капітал».
Таким чином позивач наділено правом грошової вимоги до відповідачів.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
2. Представник позивача ТОВ «Вердикт капітал» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
3. Ухвалою суду від 03 червня 2024 було відкрито було відкрито спрощене позовне провадження у справі, по справі призначено судове засідання.
4. Оскільки відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явилися без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
5. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
IV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.
7. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 07 лютого 2008 року ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого був ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали договір поруки б/н, за яким відповідач ОСОБА_2 виступила поручителем ОСОБА_1 і взяла на себе зобов`язання солідарно відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов?язань за кредитним договором № 11И/08-4 від 07.02.2008 року.
8. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 вересня 2016 року у цивільній справі № 243/6152/16-ц позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», заборгованість за кредитним договором № 11И/08-4 від 07 лютого 2008 року станом на 15 липня 2016 року, в сумі 2 233 952,34 грн та судовий збір по 3445,00 грн з кожного.
9. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2020 року замінити сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому листі, виданому на підставі заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.09.2016 року у цивільній справі № 243/6152/16-ц (провадження № 2/243/3116/2016) про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», заборгованість за кредитним договором № 11И/08-4 від 07 лютого 2008 року станом на 15 липня 2016 року, в сумі 2 233 952, 34 грн.
V. Оцінка Суду.
11. Відповідно до ст. 512 ЦК України: Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
12. Згідно ст. 514 ЦК України: До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
13. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
14. Згідно ст. 610 ЦК України: Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
15. У контексті статей 524, 533, 535, 625 ЦК України можна зробити висновок, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
16. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
17. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, в постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції.
18. Частина друга статті 625 ЦК України визначає, що 3 % річних (чи інший розмір, визначений договором) визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.
19. Тому при обрахунку % річних за основу має братися саме прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні.
20. Такий правовий висновок, викладений, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц.
21. Також при визначені суми заборгованості по процентам, визначеним відповідно до ст.625ЦК України слід враховувати, що відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
22. Воєнний стан в Україні введений з 24 лютого 2022 року. Тобто з урахуванням викладеного нарахування процентів, визначених ст.625 ЦК України, можливе лише до 23 лютого 2022 року.
Період розрахунку з 29 вересня 2016 року 23 лютого 2022 року = 299 днів.
25. Щодо вимоги ТОВ «Вердик Капілат» про стягнення інфляційних втрат, суд зазначає наступне.
26. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
27. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
28. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.
29. Інфляційний показник не поширюється на випадки стягнення боргу в еквіваленті до іноземної валюти.
30. Враховуючи, що сума боргу, стягнута із ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 вересня 2016 року, визначена у гривні, тому таке зобов`язання підлягає індексації відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.
31. Проаналізувавши фактичні обставини справи, вимоги законодавства у даних правовідносинах й усталену судову практику, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Наявність судового рішення про стягнення боргу за договором, яке боржники не виконали не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України за час прострочення. Суд приймає наданий позивачем розрахунок заборгованості, вважає, що інфляційні втрати та 3% річних за ст. 625 ЦК України нараховано вірно. Тому з відповідача слід стягнути 3% та інфляційні втрати.
32. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
33. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
34. Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
35. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
36. Подібні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 910/7310/20.
37. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
38. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
39. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
40. Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.
41. При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
42. Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
43. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
45. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складу суддів Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
47. Стороною відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду подано не було, факт неспівмірності даних витрат не доведено. Тому суд першої інстанції обґрунтовано не знайшов підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
49. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
50. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3525,20 гривень.
Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст.ст. 11, 526, 610, 612, 626, 1046-1056-1, 1077, 1079 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 133, 141, 265,280 ЦПК України, суд, -
1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.О. Дюміна