Справа № 752/4694/24
Провадження № 2/752/3873/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 червня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Давиденко С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

28.02.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказала, що у шлюбі з відповідачем перебувають з 02.10.2015 року. Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу з відповідачем є те, що сімейне життя між позивачкою та відповідачем не склалось, стосунки погіршились, у зв`язку з чим подальше підтримання шлюбних відносин стало неможливим, позивачка та відповідач не в змозі підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин з іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, з часом вказані обставини переросли у взаємну неприязнь, у позивачки з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, різне відношення до сім`ї та подружніх обов`язків, відсутнє взаєморозуміння, що в подальшому призвело до втрати взаєморозуміння. Протягом останніх років сімейне життя між позивачкою та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне господарство між позивачкою та відповідачем не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються. Отже фактично сім`я вже розпалася, а шлюб на сьогоднішній день існує виключно формально.

Позивачка переконана у неможливості збереження шлюбу, на примирення не згодна, стверджувала, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дитини. Повідомила про відсутність спору щодо місця проживання дитини. Просила шлюб розірвати.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.03.2024 року у справі відкрито провадження з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги просила задовольнити.

Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути за його відсутності.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 02.10.2015 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено актовий запис № 460 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_5 (а.с. 12).

Від шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 29.03.2017 року (а.с. 13).

Сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, сумісне життя не склалося.

Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін фактично припинила своє існування, сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально.

З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось.

Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам.

Відповідно до правил ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачкою позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача ОСОБА_2 у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України у розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» за вимоги, що були предметом вирішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104, 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 6, 23, 27, 76, 141, 259, 263 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 02 жовтня 2015 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 460 - розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк