У Х В А Л А

Іменем України

"28" серпня 2024 р. Справа153/280/24

Провадження2-др/153/6/24

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні у залі судових засідань Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сопруна Володимира Володимировича, про відшкодування судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ямпільського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа №153/280/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 частина НОМЕР_1 ДПСУ, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

19.08.2024 від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сопруна В.В. надійшла заява про відшкодування судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу, в якій він просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 20000, 00 грн.

Заяву обґрунтовано тим, що відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 07.08.2024 вказану позовну заяву залишено без розгляду, у зв`язку із повторною неявкою позивача у судове засідання без поважних причин. Тому, у зв`язку із необґрунтованим пред`явленням позивачем позову до відповідача ОСОБА_1 , оскільки визначений ним розмір матеріальних збитків не був підтверджений документальними доказами та збитки були відсутні взагалі, ОСОБА_1 був вимушений нести витрати на правову допомогу на суму 20000,00 гривень, що підтверджується договором про надання правничої допомоги №654/12 від 12.04.2024 та актом передачі-прийняття наданих послуг від 08.08.2024. Вказана сума є гонораром. Представник відповідача вказав, що дії позивача та його представника, які полягали у їх неявці у судові засідання, призначені на 19.07.2024 та 07.08.2024, є необґрунтованими. Крім того, необґрунтованими також є дії позивача, які полягають у подачі необґрунтованого позову, адже визначений ним розмір матеріальних збитків не був підтверджений документальними доказами та збитки були відсутні взагалі. Також представником позивача з метою затягування судового процесу подавалися в порушення, визначеного ЦПК України, способу клопотання про витребування доказів, що також можна вважати необґрунтованими діями.

Учасники справи (їх представники) в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про день, час та місце розгляду заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката завчасно та належним чином (а.с.141, 142).

З огляду на викладене суд ухвалив проводити розгляд заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у відсутність учасників справи (їх представників), фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не проводилось.

Дослідивши зміст заяви, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 07.08.2024 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 частина НОМЕР_1 ДПСУ, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду, на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, у зв`язку із повторною неявкою позивача у судове засідання без поважних причин.

У зазначеній ухвалі питання про розподіл між сторонами судових витрат не вирішувалося.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч.6 ст.142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч.9 ст.141 цього Кодексу.

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у разі необґрунтованих дій позивача, таких як зловживання процесуальними правами, виникнення спору внаслідок неправильних дій сторони.

Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету обмеження прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок позивача відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, вд 14.01.2021 у справі №521/3011/18 від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21.

Сам по собі факт залишення позивачем позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача не може бути підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію здійснених ним витрат.

Також необхідно зауважити, що у цій справі суд не встановлював зловживання процесуальними правами з боку позивача, не застосовував до нього будь - яких заходів у зв`язку із зловживанням правами. Тому підстав для констатування факту необґрунтованості дій позивача у зв`язку із зверненням до суду з цим позовом не встановлено. Зворотного відповідачем не доведено. Жодних доказів, які вказували на необґрунтованість дій позивача відповідачем не надано.

Разом з тим, заява представника відповідача не містить доводів і доказів необґрунтованості дій позивача. Під час розгляду справи судом не встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача. Крім того, витрати на правову допомогу виникли у відповідача не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав.

Необґрунтовані дії позивача є єдиною підставою для покладення на позивача обов`язку компенсувати витрати, що здійснені відповідачем, як це передбачено ч.5 ст.142 ЦПК України.

Представником відповідача не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч.9 ст.141 ЦПК України.

За таких обставин, заява про компенсацію судових витрат відповідача на правову допомогу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.44, 133, 141, 142, 258, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сопруна Володимира Володимировича, про відшкодування судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу у цивільній справі №153/280/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 частина НОМЕР_1 ДПСУ, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Повний текст ухвали складено 28.08.2024.

Суддя Р.В. Швець