Справа № 567/669/24
Провадження № 2/175/1103/24
У Х В А Л А

23 серпня 2024 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2024 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовною заяво ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, відповідно до ухвали Острозького районного суду Рівненської області від

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ч.1 ст.5 ЦПК України)

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного.

За змістом позовної заяви, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ виданий Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області від 23.10.2023 року у справі № 175/6174/23.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є вирішення судом процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду.

Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Разом із тим, провадження цивільного процесу - це специфічна модель розгляду цивільної справи, що відбиває предметну характеристику цивільного судочинства з точки зору матеріально-правової природи справ, що розглядаються, специфіку доказування фактів як юридико-фактологічної основи справи та результатів розгляду справи, які відбиваються у процесуальних актах - певного роду документах. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд має ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права. Матеріально-правова вимога позивача повинна спиратися на підставу позову. Підставою позову визнають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Цими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто такі факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин.

Натомість, визнання виданого судом судового наказу таким, що не підлягає виконанню і, як наслідок - припинення стягнення за цим виконавчим документом, відбувається за правилами спеціального виду провадження в цивільному судочинстві, що є відмінним від позовного.

Зважаючи на наведене, належним правомірним порядком визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню є звернення до суду саме з відповідною заявою в порядку, визначеному ст. 432 ЦПК України, що відповідає вимогам норм процесуального права. Наведене також свідчить про відсутність між сторонами у цій справі спору про право цивільне, що підлягало б вирішенню за правилами позовного провадження.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав як сторона виконавчого провадження, між учасниками справи не виникло цивільно-правового спору, який підлягав би вирішенню в порядку позовного провадження, а постало питання щодо наявності або відсутності підстав для визнання виданого судом судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, а тому не може бути позивачем у цій справі, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме звернення до суду із заявою про визнання виконавчого документу - в даному випадку судового наказу, таким, що не підлягає виконанню в порядку, передбаченому ст. 432 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. (ч.5 ст. 186 ЦПК України)

Судом установлено, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, отже він не може пред`являти позов про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, наслідком чого є припинення стягнень за цим виконавчим документом, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, звернення до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в порядку, передбаченому ст. 432 ЦПК України.

Виходячи з наведеного вище, суд вбачає підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 4, 19, 186, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в порядку, передбаченому ст. 432 ЦПК України.

Ухвалу надіслати позивачу та до цієї ухвали додати позовні матеріали (копія позовної заяви залишається в суді) не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому ст. 272 цього Кодексу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.