У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року м.Київ

Унікальний номер № 824/78/23

Провадження № 22-ск/824/18/2024

Резолютивна частина ухвали оголошена 15 серпня 2024 року

Повний текст ухвали складено 15 серпня 2024 року

Київський апеляційний суд в складі головуючого судді Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання Ольшевського П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , подану - Адвокатським об`єднанням «Астрея-груп» в особі адвоката Ільїна Олександра Валерійовича, про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18 травня 2015 року(третейський суддя Мороз О.А.) у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2023 року представник ОСОБА_1 - АО «Астрея-груп» в особі адвоката Ільїна О.В., засобами поштового зв`язком подано до Київського апеляційного суду заяву про скасування зазначеного рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18 травня 2015 року(третейський суддя Мороз О.А.) у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Ухвалою Київського апеляційного від 23 червня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 , подану - Адвокатським об`єднанням «Астрея-груп» в особі адвоката Ільїна О.В.,про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 18 травня 2015 року залишено без задоволення.

Заяву ОСОБА_2 , подану - Адвокатським об`єднанням «Астрея-груп» в особі адвоката Ільїна О.В., про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18 травня 2015 року(третейський суддя Мороз О.А.) у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором кредиту, повернуто особі, яка її подала.

Постановою Верховного Суду від 11 січня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ільїна О.В. задоволено.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 23 червня 2023 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Київського апеляційного суду, як суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного від 12 квітня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 , подану - Адвокатським об`єднанням «Астрея-груп» в особі адвоката Ільїна Олександра Валерійовича,про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 18 травня 2015 рокузалишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 , подану - Адвокатським об`єднанням «Астрея-груп» в особі адвоката Ільїна Олександра Валерійовича, про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18 травня 2015 року (третейський суддя Мороз О.А.) у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором кредиту, повернути особі, яка її подала.

Постановою Верховного Суду від 06 червня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ільїна О.В. задоволено.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 12 квітня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заява представника ОСОБА_1 - АО «Астрея-груп» в особі адвоката Ільїна О.В., обґрунтовано тим, що рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18 травня 2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту у розмірі 1 848 327 грн. 20 коп., стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь «Укрсоцбанк» третейський збір в сумі 18 883 грн. 27 коп.

З рішенням Третейського суду при Асоціації українських банків від 18 травня 2015 року ОСОБА_1 , в особі адвоката Ільїна О.В., не погоджується, вважає його незаконним та безпідставним, виходячи з наступного.

18 липня 2008 року Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Договір кредиту № 640/689 - К689, згідно якого позичальнику надано кредит у розмірі 46 888,00 дол. США з кінцевим терміном повернення до 18.07.2015 року. З метою забезпечення усіх грошових зобов?язань за вказаним Договором кредиту, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 18 липня 2008 року укладено Договір поруки № 640/689-П689.

Зазначає, про те що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання цього договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Також, вказує що відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин з іншими суб`єктами здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах, а тому, незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

У цьому випадку рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалено 18 травня 2015 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам», розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що третейські суди припиняють розгляд справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), розгляд яких було розпочато до дня набрання чинності цим Законом. Оскільки спірне рішення третейського суду ухвалено після внесення змін до Закону «Про третейські суди», відтак справа третейському суду не підвідомча.

У статті 51 Закону України «Про третейські суди» визначено, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському

суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у

справі.

На підставі викладеного зазначає, що рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 18 травня 2015 року підлягає скасуванню відповідно до пункту 1 частини третьої статті 51 Закону України «Про третейські суди», оскільки справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону, а третейський суд вирішив питання про права і обов`язки заявниці, яка не брала участь у розгляді справі № 789/15.

Посилається на висновки щодо застосування вищенаведених норм права в постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року (справа № 6-1716цс15), 03 лютого 2016 року (справа № 6-2630цс 15).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 14 березня 2019 року у справі № 174/135/18 (провадження № 1-48015ав 18): Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА 5 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) визначено, що дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Отже, спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки Законом України від 03 лютого 2011 року N? 2983-VI «Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 11 січня 2018 року у справі № 755/6219/16-11 (провадження N? 61-1608св17), від 29 листопада 2018 року у справі № 786/123/18 (провадження N? 61-35753ав18), від 06 серпня 2018 року у справі № 786/130/18 (провадження N? 61-2091бав18), від 31 січня 2019 року у справі № 796/106/2018 (провадження N? 61-40328ав 18), від 04 квітня 2019 року у справі № 774/62/18 (провадження № 61-46076ав18), від 25 квітня 2019 року у справі № 774/64/18 (провадження N? 61-4619бав18), від 13 червня 2019 року у справі № 774/81/18 (провадження № 61-41098ав 18), від 11 липня 2019 року у справі № 774/98/18 (провадження № 61-39577ав18), від 18 липня 2019 року у справі № 774/72/18 (провадження № 61-39962ав18), від 25 липня 2019 року у справі№ 774/30/18 (провадження N? 61-39088ав 18), від 01 серпня 2019 року у справі N? 774/43/18. Відповідно до ч. 1 ст. 454 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України): сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Відзив на заяву про скасування рішення третейського суду не надходив.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Ільїн О.В. підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, а також матеріали справи № 789/15, наданої Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду слід відмовити з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи № 789/15, розглянутої Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків, 18 липня 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 640/689/К689 «на купівлю автотранспортних засобів» відповідно до умов якого; 1.1.Кредитор надає Позичальнику у користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 46 888,00 (Сорок шість тисяч вісімсот вісімдесят вісім) доларів США 00 центів, зі сплатою 8,99 (Biciм цілих дев`яносто дев`ять сотих) процентів річних з кінцевим терміном повернення 18 липня 2015, надалі за текстом - «Кредит» на умовах, визначених цим Договором.

1.1.1. Погашення Кредиту та сплата нарахованих процентів за користування Кредитом здійснюються наступним чином: починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту, Позичальник що місячно 18 числа сплачує Кредитору рівні суми грошових коштів, кожна з яких включає в себе заборгованість за Кредитом та процентами. розрахованих за весь строк користування Кредитом в сумі 757,33 (Сімсот п?ятдесят сім) доларів США 33 центів, надалі за текстом.

1.1.2. У випадку, якщо термін погашення Кредиту, вказаний в п. 1.1.1. цього Договору припадає на неробочий (святковий або вихідний) день для банківських установ, Позичальник зобов`язаний здійснити погашення Кредиту в попередній робочий день.

1.1.3. Сума останнього Ануїтетного платежу може коригуватися на суму різниці між сумою процентів, розрахованих в складі Ануїтетних платежів, і сумою процентів, нарахованих відповідно до п. 2.5.цього Договору. У разі позитивної різниці сума останнього Ануїтетного платежу відповідно зменшується, а у разі від?ємної різниці - збільшується.

1.1.4. при погашенні Позичальником заборгованості за даним договором пріоритетними є його зобов?язання за Договором відновлювальноїх кредитної лінії 640/689-К689/1 від 18 липня 2008 року, надалі за текстом «Додатковий договір».

1.2. Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки MAZDA, модель CX-7, 2007 року випуску, Чорного кольору, надалі за текстом -«Транспортний засіб», згідно з договором купівлі-продажу № L 1107/128 від 11 липня 2008 року укладеним з ТОВ «Легенда-Авто».

1.3. В якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, Сторони укладають:

1.3.1 з ОСОБА_2 Договір застави Транспортного засобу визначеного п. 1.2. цього Договору, заставною вартістю 235 555,55 (Двісті тридцять п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 55 копійок, що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ на день укладення цього договору (484.03 грн. = 100 доларів США), становить 48 665,49 (Сорок вісім тисяч шістсот шістдесят п?ять) доларів США 49 центів, який також забезпечує виконання зобов?язань Позичальника за Додатковим договором ;

1.3.2. ОСОБА_1, який також забезпечує виконання зобов?язань Позичальника за Додатковим договором.

Відповідно до договору поруки № 640/689/П689 1.1. Поручитель зобов?язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми Кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 640/689-K689 від 18 липня 2008 року, надалі за текстом - «Договір кредиту 1» та Договору відновлювальної кредитної лінії № 640/689-K689/1 від 18 липня 2008 року, надалі за текстом - «Договір кредиту 2», надалі за текстом «Договір кредиту 1» та «Договір кредиту 2» разом - «Договори кредиту»

1.2. Поручитель ознайомлений з умовами Договорів кредиту, жодних заперечень, а також непорозумінь їх положень не має.

3.1. Поручитель зобов`язаний:

3.1.1. протягом одного робочого дня, від дати отримання повідомлення кредитора про невиконання позичальником зобов`язання забезпеченого порукою, виконати відповідне зобов`язання, шляхом перерахування на рахунки кредитора №9511, №9511 суми невиконаного позичальником зобов`язання.

3.1.2. у випадку невиконання позичальником та поручителем зобов`язання забезпеченого порукою відповідати перед кредитором як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

4.1. У випадку порушення Поручителем вимог п. 3.1.1. цього Договору, Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від суми невиконаного забезпеченого порукою зобов`язання, за кожний день прострочення.

5.1. Всі спори та непорозуміння, які можуть виникнути в зв?язку з укладенням та виконанням положень цього Договору вирішуються шляхом переговорів між Сторонами на рівні їх уповноважених представників.

5.2. У випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, Сторони, керуючись ст. 5 Закону «Про третейські суди», домовились про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Мороз Оленою Анатолівною Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею, спір розглядається третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем або ОСОБА_5 у порядку черговості, 'казаному у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у відповідності до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

В договорі поруки ОСОБА_1 виконано власноручні підписи.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

У рішенні Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року № 1-рп/2008, ухваленого у справі №1-3/2008 (справа про завдання третейського суду) визначено, що практика Європейського суду з прав людини свідчить, що звернення фізичних та/або юридичних осіб до третейського суду є правомірним, якщо відмова від послуг державного суду відбулася за вільним волевиявленням сторін спору.

Третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності, яку третейські суди здійснюють на підставі законів України шляхом застосування, зокрема, методів арбітрування. Здійснення третейськими судами функції захисту, передбаченої в абзаці сьомому статті 2, статті 3 Закону № 1701-IV, є здійсненням ними не правосуддя, а третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеного частиною п`ятою статті 55 Конституції України.

Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, погоджуючи за власним волевиявленням (добровільно) умови договору, сторона договору погоджується із обов`язковістю їх виконання в силу норм статей 525, 526 ЦК України.

Наявність дійсного третейського застереження та обов`язковість звернення до третейського суду за наявності волі на розгляд справи третейським судом, не є обмеженням права сторони на судовий захист, гарантованих статтею 6 Конвенції, статтею 55 Конституції України. Водночас, норми «Про третейські суди» гарантують, у даному випадку, учасникам цивільних відносин права розраховувати на швидкий та ефективний спосіб вирішення цивільного спору альтернативним шляхом.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі № 913/17/18.

Згідно зі статтею 458 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Скасування судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічні положення містяться у статті 51 Закону України «Про третейські суди», а саме передбачено, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди.

За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження.

Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Тлумачення статті 51 Закону України «Про третейські суди», статті 458 ЦПК України дають підстави для висновку, що ними передбачено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, розширеному тлумаченню він не підлягає і тягар доведення наявності зазначених підстав покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування рішення третейського суду.

Зі змісту договору поруки №640/689-П689, укладеного 18 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 вбачається, що всі спори та непорозуміння, які можуть виникнути в зв?язку з укладенням та виконанням положень цього Договору вирішуються шляхом переговорів між Сторонами на рівні їх уповноважених представників. У випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, Сторони, керуючись ст. 5 Закону «Про третейські суди», домовились про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Мороз Оленою Анатолівною Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею, спір розглядається третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем або ОСОБА_5 у порядку черговості, вказаному у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у відповідності до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що укладаючи третейську угоду, ОСОБА_1 своїм підписом добровільно погодила її умови, зокрема і своє волевиявлення на передачу на розгляд Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків усіх спорів, що виникають між сторонами на підставі укладених правочинів, окрім тих, які не підвідомчі розгляду в третейських судах згідно законодавства.

З огляду на зміст зазначеної третейської угоди слід констатувати, що сторони домовилися про передачу на розгляд саме Постійно діючому третейському суду при асоціації українських банків спорів, що виникають між ними на підставі укладених правочинів, окрім тих, які непідвідомчі розгляду в третейських судах згідно законодавства.

Вищевикладені умови третейської угоди є чіткими, не можуть бути витлумачені неоднозначно, можуть бути виконані, а тому є ефективними, що свідчить про відповідність укладеної між сторонами третейської угоди вимогам статті 12 Закону України про «Третейські суди» та безпідставність доводів про її недійсність.

Отже, укладена між сторонами 18 липня 2008 року третейська угода є чинною, в судовому порядку недійсною не визнавалася.

Відтак, відсутні підстави, передбачені п. 3 ч. 2 статті 458 ЦПК України та п. 3 ч. 3 статті 51 Закону України «Про третейські суди» для скасування рішення третейського суду.

Інших доводів як підстав для скасування рішення третейського суду представником ОСОБА_1 - Ільїним О.В. у заяві не наведено, а тому суд не надає оцінку щодо наявності чи відсутності підстав, передбачених іншими пунктами статті 458 ЦПК України для скасування рішення третейського суду.

Таким чином, у даній справі відсутні підстави для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18 травня 2015 року, при цьому суд загальної юрисдикції не має правових підстав аналізувати правильність застосування Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків норм матеріального права України при вирішенні спору та переглядати спір по суті.

Крім того, слід зазначити, що статтею 486 ЦПК України встановлено виключний перелік підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, до яких віднесено, зокрема, такі підстави: 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди.

У даному випадку спір між сторонами виник на підставі укладеного між ними договору поруки від 18 липня 2008 року № №640/689-П689, грошові кошти надавались ОСОБА_2 .

Згідно з п.14 ч.1 ст.6 закону «Про третейські суди» (ч.1 цієї статті доповнено п.14 згідно із законом №2983-VI) третейські суди в порядку, передбаченому цим законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Споживачем, права якого захищаються на підставі закону «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), який придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

У справі, яка переглядається, Постійно діючий третейський суд при Асоціації українських банків ухвалив рішення про стягнення кредитної заборгованості з позичальника а також із поручителя, який поручився за виконання зобов`язань за кредитним договором.

Позичальник ОСОБА_2 рішення третейського суду не оскаржував

Порука є способом забезпечення зобов`язань боржника перед кредитором і має похідну правову природу від правовідносин, що виникають із кредитного договору.

Поручитель, за змістом договору поруки, не є споживачем послуг банку з кредитування, а, навпаки, є особою, яка своєю відповідальністю забезпечує відповідальність боржника в договорі споживчого кредиту, тобто споживача.

Договір поруки не є договором на придбання, замовлення, використання продукції для особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, виконанням обов`язку найманого працівника, або договором про намір здійснити такі дії.

Отже, поручитель не може розглядатись у договорі поруки як споживач послуг банку, а тому в цих правовідносинах на нього не поширюється дія закону «Про захист прав споживачів».

Такий по суті правовий висновок міститься і в судових рішеннях, наданих заявником для порівняння.

Таким чином, оскільки у справі, яка переглядається, договір поруки містить третейське застереження, то спір між банком і поручителем про стягнення заборгованості за кредитним договором, про виконання зобов`язань за яким останній поручився, підвідомчий третейському суду, отже, рішення третейського суду ухвалено в межах його повноважень.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду № №752/9072/16-ц від 15 листопада 2017 року.

Отже, вказана справа згідно зі ст. 6 Закону України «Про третейські суди» є підвідомчою третейським судам, а тому відсутні передбачені п. 1 ч. 2 ст. 458 ЦПК України (п. 1 ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди») підстави для скасування оспорюваного заявником рішення третейського суду.

Враховуючи викладене вище, підстави для скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18 травня 2015 року(третейський суддя Мороз О.А.) у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором кредиту - відсутні.

Керуючись ст.ст. 23, 259, 454, 458 - 460 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану - Адвокатським об`єднанням «Астрея-груп» в особі адвоката Ільїна Олександра Валерійовича, про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18 травня 2015 року(третейський суддя Мороз О.А.) у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором кредиту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

У разі, якщо ухвала не буде оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, вона набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя А.М. Стрижеус

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року м.Київ

Унікальний номер № 824/78/23

Провадження № 22-ск/824/18/2024

Київський апеляційний суд в складі головуючого судді Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання Ольшевського П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , подану - Адвокатським об`єднанням «Астрея-груп» в особі адвоката Ільїна Олександра Валерійовича, про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18 травня 2015 року(третейський суддя Мороз О.А.) у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

Відповідно до вимог ч.6 ст.259, ч.6 ст.268, ст. 383 ЦПК України, суд проголошує вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом 5 днів.

Суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану - Адвокатським об`єднанням «Астрея-груп» в особі адвоката Ільїна Олександра Валерійовича, про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18 травня 2015 року(третейський суддя Мороз О.А.) у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором кредиту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

У разі, якщо ухвала не буде оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, вона набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя А.М. Стрижеус