г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1718/24
Номер провадження 2/213/1038/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2024 року місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Мазуренка В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Гусарової О.С.,

за відсутності учасників справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Бузинарська Діана Миколаївна, до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригод, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бузинарська Д.М. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому зазначає, що 04 серпня 2021 року, о 09:50 год., в місті Кривий Ріг по вул. Електрозаводська, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля КАМАЗ 55111, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та автомобіля SKODA, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб, який належить позивачу, чим завдано матеріальних збитків.

Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №212/7262/21 від 01 вересня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільна відповідальність на транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 була застрахована полісом від 02.11.2020 року №201687544 ПрАТ «СК «Уніка». Страхувальник ОСОБА_3 . Водій ОСОБА_2 перебував на час скоєння правопорушення у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 . Отже, ДТП сталося під час виконання ним трудових обов`язків. 05 серпня 2021 року позивач звернувся до СК «Уніка» з заявою про настання страхового випадку та страхового відшкодування внаслідок ДТП. Автомобіль SKODA, державний номерний знак НОМЕР_2 , було оглянуто представником СК «Уніка» 09 серпня 2021 року та складено акт огляду (аварійний сертифікат). 12 червня 2021 року було узгоджено розмір стахового відшкодування. Відповідно до Акту №00448835 сума відновлювального ремонту складає 90088,03 грн. Після застосування коефіцієнту фізичного зносу -0,7, сума вартості матеріального збитку склала 50530,42 грн., з якої вираховано суму франшизи 2000 грн. Отже, сума страхового відшкодування склала 48530,42 грн. Дана подія була кваліфікована як страховий випадок, виплата страхового відшкодування була здійснена 13 серпня 2021 року (платіжне доручення №239652 ПАТ «Райффайзен банк Аваль» м.Київ). Звернувшись до СТО для проведення відновлювального ремонту автомобіля, позивач отримав інформацію, що суми сплаченою страховою компанією не достатньо для проведення відновлювальних робіт. 18 серпня 2021 року позивач звернувся до судового експерта ОСОБА_4 та отримав висновок, відповідно до якого вартість матеріального збитку позивачу становить 79737,98 грн., яка виявилась значно більшою ніж виплачено страховиком. Різниця в сумі вартості матеріальних збитків складає 29207,55 грн., яку просить позивач стягнути з відповідача. Крім того, в результаті скоєного ОСОБА_2 ДТП позивач зазнав відповідної моральної шкоди, що виразилась у душевних переживаннях, у зв`язку із пошкодженням його автомобіля, у порушенні звичайного устою життя, оскільки ремонт автомобіля потребує значного часу та матеріальних витрат, він пережив стрес та страх, у зв`язку з тим, що двері його авто було заблоковано, він не міг самостійно вибратися із пошкодженого автомобіля без сторонньої допомоги. Моральну шкоду він оцінює у 15000 грн.

23 квітня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання сторони не з`явились, про місце та час розгляду справи повідомлялись своєчасно і належним чином.

Представник відповідача - адвокат Бузинарська Д.М. надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача.

На адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою, ухвалою суду про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви та доданих до позовної заяви документів з відміткою "за спливом строку зберігання".

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вказані обставини, суд вважає за доцільне провести заочний розгляд справи з постановленням заочного рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №212/7262/21 від 01 вересня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.4 копія постанови).

Згідно з положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки обставини ДТП, внаслідок якого було заподіяно збитки власнику автомобіля «SKODA», державний номерний знак НОМЕР_2 , а також наявність вини відповідача у скоєнні ДТП встановлені, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

Приписами ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «SKODA», державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Ніка», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201687544 (а.с.20 копія полісу).

Позивач звернувся до СК «Уніка» з заявою про настання страхового випадку та страхового відшкодування внаслідок ДТП (а.с.21 копія заяви).

12 серпня 2021 року було узгоджено розмір страхового відшкодування відповідно до Страхового Акту/Наказу №00448835, згідно якого сума відновлювального ремонту складає 90088,03 грн. Після застосування коефіцієнту фізичного зносу -0,7, сума вартості матеріального збитку склала 50530,42 грн., з якої вираховано суму франшизи 2000,00 грн. Сума страхового відшкодування склала 48530,42 грн. (а.с.22 копія акту).

Дана подія була кваліфікована як страховий випадок. На підставі цього Акту та Полісу ОСЦПВВНТЗ №201687544 виплата страхового відшкодування згідно розрахунку у розмірі 48530,42 грн. здійнена шляхом перерахування безготівкових коштів на розрахунковий рахунок гр. ОСОБА_1

Виплата страхового відшкодування у сумі 48530,42 грн. була здійснена 13 серпня 2021 року, згідно платіжного доручення №239652 ПАТ «Райффайзен банк Аваль» м. Київ (а.с.23).

18 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до судового експерта ОСОБА_4 та отримав висновок експертного транспортно-товарозначого дослідження №01-08.21 щодо визначення матеріального збитку, заподіяного КТЗ Шкода Октавія реєстр. № НОМЕР_2 в результаті ДТП, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 79737,98 грн. (а.с.28-45).

Отже, потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, яке є значно меншим, ніж встановлено експертним дослідженням.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК , особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Позивач у лютому 2022 року звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2022 року у справі №211/1484/22 вимоги ОСОБА_1 задоволено (а.с.14-15).

18 січня 2023 року Дніпровським апеляційним судом винесено постанову, якою апеляційну скаргу відповідача було задоволено, рішення скасовано. Судом апеляційної інстанції було зазначено, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а тому відмовив у задоволенні позову саме до страхової компанії (а.с.16-17).

30 жовтня 2022 року Жовтневим районним судом було розглянуто справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_3 , як власника транспортного засобу, про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненою ДТП, та ухвалено рішення, в якому суд відмовив у задоволенні позову, посилаючись на ч.1 ст.1166 ЦК України, у якій зазначено, що шкода завдана майну фізичної особи або юридичною особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Також зазначає, що у зв`язку з тим, що сума відшкодування не перевищує розмір страхового відшкодування, шкоду повинен відшкодовувати страховик, а сума відшкодування була узгоджена між страховиком та позичем, а тому не підлягає стягненню з ЧастоколЛ.В. (а.с.18-19).

З огляду на викладені обставини, у застосування зазначених норм закону, суд вважає, що особа, яка завдала шкоди - ОСОБА_2 , зобов`язана відшкодувавати потерпілому ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди 79737,98 грн. і страховою виплатою, яка ним одержана від страховика у сумі 48530,42 грн., що складає 27207,55 грн.

Зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, цього зобов`язання. Суд погоджується з доводами позивача, що Страховий Акт/наказ №00448835, згідно якого сума відновлювального ремонту складає 90088,03 грн., ОСОБА_2 не оспорювалась, як і Висновок експертного транспортно-товарознавчого дослідження №01-08.21 щодо визначення матеріального збитку автомобілю SKODA, держаний номерний знак НОМЕР_2 , згідно якого сума відновлювального ремонту склала 120387,71 грн.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

На підставі ст.ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом досліджені всі докази наявні у справі, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило.

Таким чином, оскільки обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження, доводи позивача щодо розміру відшкодування шкоди нічим не спростовуються, відповідач не довів перед судом неправомірність позовних вимог, тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі в частині стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у розмірі 27207,55 грн.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25 травня 2001 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди" суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин.

Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

При оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума 10000,00 грн, що буде відповідати тим стражданням, що переніс позивач, у зв`язку з ДТП.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, слід стягнути з відповідача на користь суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1187, 1188, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 274, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Бузинарська Діана Миколаївна, до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригод задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 27207 (двадцять сім тисяч двісті сім) грн. 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП: НОМЕР_4 , моральну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП: НОМЕР_4 ,судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн .20 коп.

Копію рішення направити відповідачу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем сторонам в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача адвокат Бузинарська Діана Миколаївна,свіоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП 3903, видано РА Дніпропетровської області08.10.2018 року, адреса для листування: а/с 3512 місто Кривий Ріг, 50069;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Дата складення повного тексту судового рішення 23 серпня 2024 року.

Суддя В.В.Мазуренко