ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/280/24 Головуючий в І інстанції: Скрипнік Л.А.
Номер провадження: 22-ц/819/235/24, 22-ц/819/236/24 Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої (судді-доповідача) Базіль Л.В.,

суддів - Бездрабко В.О., Пузанової Л.В.,

секретар - Олійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Риженко Денис Олегович, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29 березня 2024 року та додаткове рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 квітня 2024 року, ухвалене у складі суді ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Риженко Денис Олегович, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про захист прав споживачів шляхом стягнення сум за договором страхування, а також пені, відсотків та інфляційних витрат, -

ВСТАНОВИВ :

У січні 2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Риженко Денис Олегович, звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про захист прав споживачів шляхом стягнення сум за договорами страхування в розмірі 59 322,09 грн.; пені в розмірі 5 251,09 грн.; 3% річних у розмірі 468,51 грн.; 752,51 грн втрат від інфляції грошових коштів.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 09 грудня 2021 року він та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» уклали договір добровільного страхування наземного транспорту №18620834 (надалі - Договір), відповідно до умов якого було застраховано належний йому на праві власності транспортний засіб Toyota RAV4, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

20 грудня 2022 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля, внаслідок якої його автомобілю було завдано технічні пошкодження. 25 липня 2023 року він звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування, а 05 вересня 2023 року надав відповідачу рахунок-фактуру №705 ФОП ОСОБА_3 на оплату вартості ремонту застрахованого автомобіля на суму 13477,57 грн.

25 вересня 2023 року відповідачем перераховано ФОП ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 7710,52 грн.

16 грудня 2022 року він та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» уклали договір добровільного страхування наземного транспорту №19884952 (надалі - Договір), відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Toyota RAV4, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

31 липня 2023 року сталась ДТП за участі застрахованого автомобіля, внаслідок якої застрахованому автомобілю було завдано технічні пошкодження.

01 серпня 2023 року він звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування.

07 вересня 2023 року він надав відповідачу рахунок-фактуру №709 ФОП ОСОБА_3 на оплату вартості ремонту застрахованого т/з на суму 210 090,75 грн.

26 вересня 2023 року відповідачем було перераховано ФОП ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 158 150,02 грн.

15 грудня 2023 року позивачем було виявлено пошкодження застрахованого т/з, про що він повідомив відповідача відповідною заявою.

18 грудня 2023 року позивач надав відповідачу рахунок-фактуру №1218 ФОП ОСОБА_3 на оплату вартості ремонту застрахованого т/з на суму 7 856,31 грн. 26 грудня 2023 року відповідачем було перераховано ФОП ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 2 420,00 грн.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно провів не повне відшкодування страхових виплат, а саме щодо страхового випадку, який стався 20 грудня 2022 року розмір збитку склав 13 477,57 грн., який був зазначений в рахунку-фактурі №705 від 05 вересня 2023 року, проте відповідач без будь-якого обґрунтування сплатив лише 7 710,52 грн. Таким чином, розмір недоплаченого страхового відшкодування склав: 13 477,57 грн. 7 710,52 грн. = 5 767,05 грн.

Щодо страхового випадку, який стався 31 липня 2023 року розмір збитку склав 210 090,75 грн., який був зазначений в рахунку-фактурі №709 від 07 вересня 2023 року, проте відповідач без будь-якого обґрунтування сплатив лише 158 150,02 грн. Таким чином, розмір недоплаченого страхового відшкодування склав: 210 090,75 грн. 158 150,02 грн. = 51 940,73 грн.

Щодо страхового випадку, про який було повідомлено 15 грудня 2023 року розмір збитку склав 7 856,31грн., який був зазначений в рахунку-фактурі №1218 від 18 грудня 2023 року; розмір франшизи, відповідно п. 4.1.3 договору складає 4 000,00 грн. Відповідач без будь-якого обґрунтування сплатив лише 2 242,00грн. Таким чином, розмір недоплаченого страхового відшкодування склав: 7 856,31 грн. 4 000,00 грн. 2 242,00 грн. = 1 614,31грн.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просив суд задовольнити заявлені ним вимоги.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 29.03.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

26.04.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області ухвалив додаткове рішення. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «ВУСО» грошові кошти в сумі 5000,00 грн у якості компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №766/280/24, які має понести відповідач за договором про надання правничої допомоги за б/н від 12.06.2020 року.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 про захист прав споживачів шляхом стягнення сум за договорами страхування, а також пені, відсотків та інфляційних витрат, суд першої інстанції виходив з того, що суми страхового відшкодування розраховані та виплачені відповідачем відповідно до умов договору.

Додаткове рішення суд мотивував тим, що судом при винесені рішення у даній справі питання розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, а тому зважаючи на те, що правничу допомогу відповідачу надав адвокат Шилін В.А. на підставі укладеного між ними договору про надання правничої допомоги від 12.06.2020 року із фіксованою сумою гонорару та із урахуванням відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. При вирішенні питання розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції керувався принципом розумності та справедливості, зважаючи на заперечення представника позивача щодо заявленого розміру відшкодування дійшов висновку про зменшення заявленої суми відшкодування з 7000,00 грн до 5000,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Риженко Д.О., посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29 березня 2024 року в справі №766/2800/24 у повному обсязі та винести нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі; скасувати додаткове рішення від 26 квітня 2024 року по цій справі та відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі.

Не заперечуючи умов договорів добровільного страхування в частині щодо визначення дійсної вартості транспортного засобу, скаржник вказує, що така вартість застрахованого транспортного засобу у п.3.1 договорів визначена відповідачем самостійно, оскільки останній не повідомив в який спосіб визначена вартість застрахованого автомобіля. Тоді як позивач розумно покладався на умови договору щодо дійсної вартості застрахованого автомобіля, як такі, що визначені на підставі закону та договору. Вважає, що вартість транспортного засобу на момент укладення договорів повинна бути більшою, ніж його вартість на час визначення страховиком розміру страхового відшкодування. На думку скаржника відповідач сам створив умови, за яких позивач не може отримати страхове відшкодування у повному обсязі. Звідси випливає недобросовісність та не чесність у заниженні відповідачем вартості застрахованого транспортного засобу у вказаних договорах страхування і як наслідок недобросовісність у застосуванні п.16;16.1 Договорів.

Щодо додаткового рішення від 26.04.2024 року, скаржник вказує, що вказані відповідачем витрати на правничу допомогу не були неминучими, тому, що обставини, за яких відповідач не сплатив страхове відшкодування у повному обсязі є штучно створеними.

У відзиві, наданому до суду апеляційної інстанції, представник відповідача, адвокат Шилін В.А. просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Риженко Д.О., залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 29 березня 2024 року та додаткове рішення від 26 квітня 2024 року залишити без змін. Разом з відзивом на апеляційну скаргу представник відповідача подав клопотання про розподіл судових витрат правничої допомоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» в розмірі 4000,00 грн за наслідками апеляційного розгляду.

Просив розгляд справи провести за відсутності відповідача та його представника, адвоката Шиліна В.А.

Адвокат Риженко Д.О., будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного документу в його електронний кабінет, в судове засідання не з`явився, клопотань про визначення його участі в судовому засіданні, призначеному на 22.08.2024 року, в режимі відеоконференцзв`язку не подав.

У відповідності до положень ч.2 ст.372 ЦПК України, апеляційний суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін та їх представників за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваних рішень суду першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акту, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком (ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З матеріалів справи вбачається, що 09 грудня 2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 18620834, за умовами якого відповідач прийняв на себе страховий захист транспортного засобу Toyota RAV4, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на строк до 20 грудня 2022 року (а.с.49-52)

Пунктами 3.1;3.2;3.4;4.1.1;5.2 вказаного договору сторони погодили, що дійсна вартість ТЗ на момент страхування складає 632000,00 грн; страхова сума за договором складає 632000,00 грн; розмір страхового платежу складає 41838,40 грн; страховим випадком є ДТП; підстава для визначення розміру збитку є рахунок СТО, обраної страховиком.

Пунктом 16.16.1 сторони передбачили, що сума збитку розраховується пропорційно відношенню страхової суми до дійсної вартості ТЗ у наступних випадках:-страхова сума складає певну частину дійсної вартості ТЗ на момент укладення договору страхування;-дійсна вартість ТЗ, розрахована експертом, на момент страхової події перевищує страхову суму більш, ніж на 10%.

16 грудня 2022 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 19884952, за умовами якого відповідач прийняв на себе страховий захист транспортного засобу Toyota RAV4, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на строк до 20 грудня 2022 року (а.с.38-41).

Пунктами 3.1;3.2;3.4;4.1.1;5.2 вказаного договору сторони погодили, що дійсна вартість ТЗ на момент страхування складає 800000,00 грн; страхова сума за договором складає 800000,00 грн; розмір страхового платежу складає 23480,00 грн; страховим випадком є ДТП; підстава для визначення розміру збитку є рахунок СТО, обраної страховиком.

Пунктом 16.16.1 сторони передбачили, що сума збитку розраховується пропорційно відношенню страхової суми до дійсної вартості ТЗ у наступних випадках:-страхова сума складає певну частину дійсної вартості ТЗ на момент укладення договору страхування;-дійсна вартість ТЗ, розрахована експертом, на момент страхової події перевищує страхову суму більш, ніж на 10%.

На підставі пункту 16.16.1 договорів добровільного страхування наземного транспорту ПрАТ «СК «ВУСО» визначило суму збитків пропорційно відношенню страхової суми до дійсної вартості транспортного засобу.

Так, при визначені суми збитків за наслідками ДТП, що мала місце 20.12.2022 року, ПрАТ «СК «ВУСО» врахувала, що страхова сума за п.3.2 договору страхування від 09 грудня 2021 року становить 632000,00 грн. Дійсна вартість застрахованого транспортного засобу станом на 20.12.2022 року за звітом про визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу дорівнює 1104732,82 грн, що перевищує страхову суму на 42,79%. Коефіцієнт пропорційної відповідальності страховика становить 0,5721 (632000,00/1104732,82).

Таким чином, сума страхового відшкодування визначена страховиком та виплачена позивачеві за наслідками ДТП, що мало місце 20.12.2022 року, в сумі 7710,52 грн відповідає умовам договору добровільного страхування наземного транспорту від 09 грудня 2021 року та узгоджується з наявними у справі доказами.

При визначені суми збитків за наслідками ДТП, що мала місце 31.07.2023 року, ПрАТ «СК «ВУСО» врахувала, що відповідно до договору страхування від 16.12.2022 року та діючого до 20.12.2023 року, страхова сума за п.3.2 договору становить 800000,00 грн. Дійсна вартість застрахованого транспортного засобу станом на 15.12.2023 року за звітом про визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу дорівнює 1006898,38 грн, що перевищує страхову суму на 37,23%. Коефіцієнт пропорційної відповідальності страховика становить 0,7945 (800000,00/1006898,38). За даним договором передбачена франшиза в розмірі 4000,00 грн у випадках, викладених у п.4.1.3 договору

Таким чином, сума страхового відшкодування визначена страховиком та виплачена позивачеві за наслідками ДТП, що мало місце 31.07.2023 року в сумі 158 150,02 грн відповідає умовам договору добровільного страхування наземного транспорту від 16 грудня 2022 року та узгоджується з наявними у справі доказами.

При визначені розміру суми збитків за страховим випадком, про який було повідомлено 15.12.2023 року, відповідачем було враховано коефіцієнт пропорційності відповідальності страховика, який становить 0.7945 та розмір франшизи, відповідно п.4.1.3 договору добровільного страхування наземного транспорту від 16.12.2022 року, що складає 4000,00 грн, а тому сума виплачена страховиком (відповідачем) у розмірі 2242,00 грн відповідає умовам договору.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вирішуючи спір, суд першої інстанції з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонам докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного перерахування відповідачем страхового відшкодування позивачу за договорами добровільного страхування наземного транспорту, не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, оскільки вони спростовуються наявними у справі доказами.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ВУСО» у стягненні сум за договорами страхування, а також пені, відсотків та інфляційних витрат.

При стягненні з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «ВУСО» судових витрат у сумі 5000,00 грн у якості компенсації за витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, суд виходив з положень ст.137, 141 ЦПК України, а тому підстав для відмови у стягненні таких витрат, апеляційний суд не вбачає.

Щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем на стадії апеляційного перегляду справи, колегія суддів зробила наступний висновок.

Правова допомога в межах цієї цивільної справи №766/280/24 надається відповідачу - ПрАТ «СК «ВУСО» - адвокатом Шиліним В.О. на підставі Договору б/н від 12.06.2020 року про надання правової допомоги. Згідно Додатку № 2 від 23.05.2024 року до вищевказаного Договору, за надання правничої допомоги в Херсонському апеляційному суді розмір фіксованого гонорару становить 4000,00 грн.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, з врахуванням критеріїв, встановлених ч. 3 ст. 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт (написання відзиву на апеляційну скаргу), колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції до 2500,00 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,375 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Риженко Денис Олегович залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29 березня 2024 року та додаткове рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 квітня 2024 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» судові витрати в розмірі 2500,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді: В.О. Бездрабко

Л.В. Пузанова