Справа №522/5295/24
Провадження №2/521/3677/24
Малиновський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді Мурзенко М.В.,
при секретарі Корнієнко Л.В.
за участі представниці позивача адвокатки Друганової В. А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лердіз», Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернення стягнутих грошових коштів,-
У квітні 2024 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лердіз», Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернення стягнутих грошових коштів.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08.05.2024 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.06.2024 р.
Позивач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.
Представниця позивачки адвокатка Друганова В.А. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Лердіз» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Представник відповідача - Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса) надали до суду відзив, у якому просили суд у задоволення позовних вимог до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовити.
Третя особа у судові засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила.
Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК).
Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2016 року у справі 520/2622/16-ц, у позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС- БАНК» про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по поверненню кредитних коштів було відмовлено в повному обсязі за пропуском строку позовної давності. При цьому розмір заборгованості за кредитним договором на дату звернення до суду складав 2338 долл. США (а.с.18-19)

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31.05.2018 року по справі № 520/1238/18 було вирішено скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження без дозволу Публічного акціонерного товариства «Правекс- Банк» на автомобіль марки «Ford» моделі «Foсus» кузов НОМЕР_1 державний номер, що належить на праві власності ОСОБА_1 . (а.с.20-23)

31 грудня 2023 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем було вчинено виконавчий напис реєстр. № 656, відповідно до якого за рахунок коштів від реалізації автомобіля «Ford», моделі «Focus», Легковий комбі, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , випуску 2006 року пропонує частково у розмірі 15000,00 грн. задовольнити вимоги стягувача ТОВ «ЛЕРДІЗ». Загальний розмір заборгованості 63412,45 грн., строк за який проводиться стягнення (а.с.11)

В матеріалах справи відсутні розрахунок заборгованості, інші документи на підтвердження наявності заборгованості позивача перед відповідачем у вказаній в виконавчому написі сумі.

Так, зокрема, з тексту виконавчого напису вбачається стягнення основної суми заборгованості за кредитом в розмірі 62292,43 грн. 00 коп., в той час як умовами укладеного між позивачем та АКБ «Правекс Банк» правонаступником якого є ТОВ «ЛЕРДІЗ» кредитного договору передбачено надання кредиту в сумі 22264 доларів США, розмір заборгованості, що заявлявся до стягнення банком в 2016 році складав 2338 долл. США.

Відповідно до п. 3.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (із змінами), нотаріус вчиняє виконавчі написи:

-якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

-за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Враховуючи, що кінцевим терміном погашення кредиту відповідачем відповідно до укладеного № 25008-013/06Р від 26 травня 2006 року є 24 травня 2012 року, суд доходить висновку, нотаріусом при видачі оспорюваного виконавчого напису не було дотримано вказаних вимог закону, сума заборгованості, визначена відповідачем та зазначена у виконавчому написі не є безспірною в розумінні ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що свідчить про незаконність його вчинення, у зв`язку з чим, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та визнання виконавчого листа реєстр. № 656 вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. таким, що не підлягає виконанню.

Також, з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, 29.02.2024 року Малиновським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 656 вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. (а.с.10)

З виписки вбачається, що 19.03.2024 року о 10:52 було стягнуто в рамках виконавчого провадження грошові кошти в сумі 10957,68 грн. (а.с.24)

Враховуючи, що цим рішенням суд визнав оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, між сторонами виникли також спірні правовідносини, які регулюються нормами статті 1212 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до положень ч.ч.1, 2 особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч.3 ст.1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року в справі №753/15556/15-ц, від 23.01.2020 року в справі №910/3395/19.

Суд зазначає, що правовою підставою для набуття ТОВ «Лердіз» грошових коштів став виконавчий напис нотаріуса, який цим рішенням визнано таким, що не підлягає виконанню, а відтак, оскільки перестала існувати правова підстава для отримання таких коштів, грошові кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до ст.1212 ЦК України.

Таким чином, з відповідача ТОВ «Лердіз» на користь позивача підлягають стягненню безпідставно набутті грошові кошти у розмірі 10957,68 грн.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджуєтеся квитанцією від 04.04.2024 року, таким чином, з відповідача ТОВ «Лердіз» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 92, 141, 258-259, 263-265, 267, 268, 280-285 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу 31 грудня 2023 року, реєстр. № 656.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лердіз» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_3 ) грошові кошти в сумі 10 957 (десять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 68 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лердіз» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний строк.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 22.08.2024 року.

Головуючий: