ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6077/24

Провадження № 22-ц/4820/1383/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Карплюка О.І. від 06 травня 2024 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», звертаючись до суду з цим позовом до відповідача, вказував, що 10.12.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №С-212-0.

16.04.2018 року ОСОБА_1 уклав із АТ «Ідея Банк» кредитний договір №С-212-0.

07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №С-212-0 від 10.12.2019 року та кредитним договором №С-212-0 від 16.04.2018 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК`ЄАПБ».

Згідно п.2.1 Договору факторингу за цим Договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату на умовах визначених договором.

Відповідно до п.2.2 Договору факторингу права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до Реєстру боржників №2 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №С-212-0 від 10.12.2019 року в сумі 39637,27 грн., з яких 14938,27 грн. заборгованість за основним боргом; 24699 грн. заборгованість за відсотками; за кредитним договором №С-212-0 від 16.04.2018 року, в сумі 7050,12 грн., з яких 3000 грн., 4050,12 грн. заборгованість за відсотками.

Нарахування всіх платежів за кредитними договорами здійснювалися до дати отримання ТОВ «ФК`ЄАПБ» права грошової вимоги первісним кредитором АТ «Ідея Банк».

Згідно п. 5.1 Договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного Реєстру боржників, за умови виконання ТОВ «ФК ЄАПБ» зобов`язань передбачених п. 4.1.цього Договору.

Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконав належно.

З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитними договорами №2153166С-212-00 від 10.12.2019 року в розмірі 39637,27 грн, з яких 14938,27 грн. заборгованість за основним боргом; 24699 грн. заборгованість за відсотками; №С-212-0 від 16.04.2018 року, в сумі 7050,12 грн., з яких 3000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 4050,12 грн. заборгованість за відсотками.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 46687,39 грн., а саме: за кредитним договором, укладеним відповідачем 10 грудня 2019 року з АТ «Ідея Банк» в сумі 39637,27 грн., з яких: 14938,27 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 24699 грн сума заборгованості за відсотками, за кредитним договором, укладеним відповідачем 16 квітня 2018 року з АТ «Ідея Банк» в сумі 7050,12 грн, з яких: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4050,12 грн. сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 3028 грн. сплаченого позивачем судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне, і в позові відмовити. Апелянт вважає, що позивачем не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. В матеріалах справи відсутня виписка по картковому рахунку, якою б підтверджувався рух коштів по рахунку, дата надходження кредитних коштів, їх витрачання позивачем та поповнення рахунку. У матеріалах справи відсутні докази того, за який період нараховано відсотки за користування кредитними коштами і що слугувало базою для нарахування відповідних відсотків. В частині стягнення відсотків за користування кредитом позовні вимоги є недоведеними. В частині стягнення тіла кредиту згідно виписок по рахунку відповідачем на виконання кредитного договору вносилися кошти на рахунок кредитодавця. Також витяг з реєстру боржників №2 до договору факторингу №070782023 від 07 липня 2023 року, не містить підписів представників сторін договору та печаток, а тому є недопустимим доказом переходу права вимоги до позивача.

Також судом неправомірно стягнуто з нього судовий збір на користь позивача, оскільки він як особа з інвалідністю 2 групи звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Надані докази є допустимими та достатніми на підтвердження факту укладення кредитних договорів між відповідачем та первісними кредиторами, перерахування коштів на рахунок відповідача та розміру заборгованості відповідача.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що 16 квітня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № С-212-0, а 10 грудня 2019 року - кредитний договір №С-212-0.

Згідно з пунктом 3.3 кредитного договору №С-212-0 від 16.04.2018 року процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48% річних.

Відповідно до п.3.3 кредитного договору №С-212-0 від 10.12.2019 року процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24% річних та комісію за обслуговування основної карти згідно тарифів.

07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитними договорами №С-212-0 від 10.12.2019 року, №С-212-0 від 16.04.2018 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Згідно п. 2.1 Договору факторингу від 07.07.2023 року АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги та їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених цим Договором.

Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим договором, відступаються(передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі боржників, що підписуються сторонами, у паперовому вигляді в день укладення цього договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору.

В матеріалах справи наявний належно засвідчений витяг з Реєстру боржників №2 до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року.

Згідно виписок по рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором №С-212-0 від 16.04.2018 року за період з 16.04.2018 року по 07.07.2023 року та кредитним договором №С-212-0 від 10.12.2019 року за період з 10.12.2019 року по 07.07.2023 року відповідач користувався кредитними коштами, частково погашав заборгованість.

Згідно з розрахунком позивача заборгованість за кредитним договором №С-212-0 від 16.04.2018 року становить 7050,12 грн., з яких з яких 3000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 4050,12 грн. заборгованість за відсотками.

Згідно з розрахунком позивача заборгованість за кредитним договором №С-212-0 від 10.12.2019 року становить 39637,27 грн, з яких 14938,27 грн. заборгованість за основним боргом; 24699 грн. заборгованість за відсотками.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем як новим кредитором, яка за договором №С-212-0 від 16.04.2018 року становить 7050,12 грн., за кредитним договором №С-212-0 від 10.12.2019 року становить 39637,27 грн., тому ця заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбаченихстаттею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи підтверджено, що 16.04.2018 року та 10.12.2019 року ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» уклали відповідно кредитні договори №С-212-0, №С-212-0 за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у договорах.

Згідно наявних в матеріалах виписок по рахунку 99687,980 (кредитний договір №С-212-0) від 07.07.2023 року та 9687,980 (кредитний договір №С-212-0) від 07.07.2023 року позикодавцем зараховані внесені кошти ОСОБА_1 по сплаті заборгованості, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Також у справі наявні розрахунки заборгованості за кредитними договорами, надані первісним кредитором, жодних нових нарахувань кредитної заборгованості позивач після набуття права вимоги не проводив.

Всупереч принципу змагальності цивільного судочинства, визначеного ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідач не надав свій контррозрахунок боргу за кредитними договорами. Водночас відповідач не спростовував наведені позивачем розрахунки заборгованості, які узгоджуються з виписками по рахунках, а також даними договору факторингу щодо розміру боргу відповідача.

Відтак з врахуванням досліджених доказів суд першої інстанції правильно констатував доведеність факту укладення вказаних кредитних договорів відповідачем, невиконання ним своїх зобов`язань щодо повернення отриманих коштів та наявність у нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув право вимоги за вказаними кредитними договорами.

Витяг з Реєстру боржників №2 до Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року оформлений у відповідності до ч.ч.1-2 ст. 95 ЦПК України та підпункту 12 пункту 10 розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Мінюсту України від 18.06.2015 року № 1000/5.

Тому твердження апелянта щодо недоведеності переходу права вимоги за кредитними договорами від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» є безпідставними.

Рішення суду по суті спору ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Разом з тим, обґрунтованими є доводи апелянта про помилкове стягнення з нього судового збору.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно посвідчення серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю II групи з 13.03.2024 року довічно.

Отже, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України на користь позивача судові витрати у розмірі 3028 грн.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відтак оскаржуване рішення слід скасувати в частині стягнення судових витрат та ухвалити в цій частині нове судове рішення, компенсувати судові витрати в рахунок держави, в решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2024 року скасувати в частині стягнення судових витрат та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, ) 3028 грн. понесених судових витрат за подачу позову.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 серпня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк