САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2101/24
Провадження №2-н/726/567/24
УХВАЛА

про повернення заяви

19.08.2024 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Байцар Л. В. , розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси-Буковина», в інтересах яких діє представник ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу судового наказу за вимогами про стягнення заборгованості за наданні житлово-комунальні послуги з вивезення побутових відходів, -

ВСТАНОВИВ :

У липні 2024 року заявник через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вище вказаною заявою та просив видати судовий наказ про солідарне стягнення з боржників з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які проживають за адресою АДРЕСА_1 заборгованість за несплачені послуги на суму 5852,04 грн. на користь ТОВ "УКРВТОРРЕСУРСИ - БУКОВИНА", , юридична адреса: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, 1, фактична адреса: 58023, м. Чернівці, вул. В. Лесина, 4, рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», м. Київ, МФО 305299.

За змістом ч. 1 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 05.08.2024 року вказану заяву було залишено без руху, оскільки дана заява надійшла в електронній формі, а тому до неї слід долучати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, проте таких доказів до даної заяви не додано.

На виконання зазначеної ухвали, 14.08.2024 року, через систему «Електронний суд» від представника заявника надійшло клопотання/заява, в якій останній просив розглянути заяву про видачу судового наказу та видати відповідний судовий наказ, при цьому зазначав, що ЦПК України встановлені вичерпні вимоги до заяви про видачу судового наказу, а тому заявник не повинен надавати доказ надсилання копії заяви з додатками боржнику.

Так, згідно вимог ч. 2 ст. 169 ЦПК України, одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

В свою чергу, слід звернути увагу на те, що подача до суду заяви про видачу судового наказу через систему «Електронний суд» позбавляє суд можливості надіслати на адресу боржника копію такої заяви з доданими до неї документами одночасно із копією судового наказу, що передбачено вищевказаною ч. 2 ст. 169 ЦПК України, при цьому відомості про офіційну електронну адресу боржників в матеріалах заяви відсутні.

Суд в звертає увагу заявника на наступне.

Так, ч.5, ч. 6 ст. 43 ЦПК України передбачено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

При цьому, ч. 7 ст. 43 ЦПК України регламентовано, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Отже, за загальним правилом, звертаючись до суду із процесуальними документами в електронній формі, учасники процесу, якими відповідно до ч. 2 ст. 42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні є заявник та боржник, зобов`язанні долучати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Крім того суд також звертає увагу заявника на додані до заяви копії документів, які відповідно до ч. 4 ст. 90 ЦПК України мають бути засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема за змістом ч. 5 ст. 90 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Для усунення зазначених недоліків заявнику було надано 3-денний строк з дня отримання ним даної ухвали та роз`яснено, що у разі невиконання ухвали суду про залишення заяви без руху у вказаний строк, її буде визнано неподаною та повернуто заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Так, п. 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Зокрема, абз. 2 ч. 1 с. 177 ЦПК України передбачено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до ч.7 ст. 43 ЦПК України, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

За змістом ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Незважаючи на те, що судом заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси-Буковина» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу судового наказу за вимогами про стягнення заборгованості за наданні житлово-комунальні послуги з вивезення побутових відходів залишалась без руху та заявнику неодноразово роз`яснювались норми процесуального законодавства, які передбачають необхідність у разі подання до суду документів в електронній формі надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, проте заявником не виконано вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та у заяві від 05.08.2024 року останній вказав, що недоліки, на які суд звернув увагу у відповідних ухвалах останнім усуватись не будуть.

Таким чином, заявником не виконано ухвалу суду про залишення заяви без руху.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки нормами ЦПК України не передбачено повернення заяви про видачу судового наказу у разі неусунення недоліків після залишення її без руху, яка подана в порядку наказного провадження, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України, щодо повернення позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 13, 185, 258, 260, 272, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси-Буковина» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу судового наказу за вимогами про стягнення заборгованості за наданні житлово-комунальні послуги з вивезення побутових відходів визнати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення до Чернівецького апеляційного суду або через Садгірський районний суд м. Чернівці в порядку визначеному главою першою розділу п`ятого та п. 15.5 розділу тринадцятого ЦПК України.

Суддя Л. В. Байцар