ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9173/24 Справа № 195/1280/24 Суддя у 1-й інстанції - Колодіна Л. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

21 серпня 2024 року м.Дніпро

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Пищида М.М., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про встановлення юридичного факту,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про встановлення юридичного факту - відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 ставить питання про звільнення від сплати судового збору.

Вивчивши доводи клопотання, апеляційний суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вищезазначена норма закріплює дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться в безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі. З метою недопущення зловживання процесуальними правами суд має враховувати: предмет спору, наявність у особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків в банківських та інших фінансових установах та можливість розпорядження ними, вік особи та її працездатність, склад сім`ї та наявність утриманців тощо.

Апеляційним судом враховано, що Закон України «Про судовий збір» визначає порядок сплати судового збору, встановлює ставки, які залежать від змісту позовних вимог (майнового, немайнового характеру), інших заяв процесуального характеру, статусу особи позивача (юридична, фізична особа).

Наведений Закон визначає обов`язок особи, яка звертається до суду за захистом свого майнового, немайнового права та/або обов`язку, здійснити сплату судового збору. Такий обов`язок справляння судового збору є законним фінансовим обмеженням та убезпечує від надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Наведені заявником доводи не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Апеляційна скарга та додані до неї матеріали не містять даних про те, що ОСОБА_1 є непрацездатною особою чи має незадовільний стан здоров`я, також не містять доказів, що вона має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї. Водночас, заявник не надала суду даних про наявність/відсутність рухомого чи нерухомого майна, рахунків у банківських установах, тощо (додано виключно відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 10.08.2024 року, за період з 3 кварталу 2023 року по 2 квартал 2024 року).

Враховуючи наведені норми національного законодавства, практику Верховного Суду та рішень ЄСПЛ щодо обов`язку учасника справи здійснити сплату судового збору у визначеному законом розмірі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені заявником доводи є декларативними, тому підстав для задоволення клопотання суд не встановив.

Відповідно доп. 9 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у редакції чинній на час подання апеляційної скарги, судовий збір при поданні апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою оплачується у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції в сумі 605,60 грн., за реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у Дн-кій обл/Шев.р/22030101. . Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). МФО: 899998. Р/р: UA0004628. Код класифікації доходів бюджету: 22030101. Призначення платежу Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпровський апеляційний суд (м. Дніпро), (суд, де розглядається справа).

Також, в поданій апеляційній скарзі апелянтом не зазначено всіх учасників справи, а саме: заінтересована особа: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) та їх місце проживання або місцезнаходження.

Крім того, відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині ;4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Тому, апелянту необхідно уточнити прохальну частину апеляційної скарги відповідно до вимог та подати нову (з усуненими недоліками) апеляційну скаргу, з її копіями, відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі для долучення до матеріалів справи.

З урахуванням зазначеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з повідомленням про це апелянта і наданням йому строку для усунення зазначених недоліків - десять днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подачі апеляційному суду оригіналу платіжного документу про сплату судового збору та уточненої апеляційної скарги з її копіями, відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі для долучення до матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 185, 357, 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року про забезпечення позову залишити без руху для усунення недоліку протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали і не усунення недоліків до вказаного строку апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Суддя: М.М.Пищида