Провадження № 2-з/537/20/2024
Справа № 537/4464/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2024 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської в складі головуючого судді Дядечка Івана Івановича, за участю секретаря Чигирин Т.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Варавіна Сергія Дмитровича про забезпечення позову,

установив:

Представник ОСОБА_1 адвокат Варавіна С.Д. звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 28,2 кв.м., житловою площею 14,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна 040, заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації, у тому числі будь-яким акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти реєстраційні дії, щодо відчуження однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 28.2 м.кв., житловою площею 14.6 м.кв. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04)

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом про визнання недійсним договору дарування квартири серії та номер р. 2634, укладений 27 серпня 2021 року між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , з, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовський Анатолієм Григоровичем, зареєстрований в реєстрі за № 2634, витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 28.2 м.кв., житловою площею 14.6 м.кв.. оскільки в даному випадку предметом вказаного спору фактично квартира, щодо якої позивач оспорює договір про її відчуження (дарування) - застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та заборони вчинення реєстраційних дій щодо відчуження даної квартири, є саме тим заходом, який є співмірним із позовними вимогами та унеможливить ускладнення чи не виконання рішення суду, у разі задоволення

або частково задоволення позову, і забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними. При цьому, арешт майна та заборона вчинення реєстраційних дій забезпечить неможливість відчуження/обтяження майна іншим особам, в тому числі і добросовісним набувачам, що сприятиме можливості розгляду справи у розумні строки, та у разі задоволення або часткового задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, оскільки за умови зміни власника або застосування іншого обтяження відповідне утруднить виконання рішення суду та породить необхідність подальших звернень позивача до суду за захистом своїх прав, отже в такому випадку захист порушених прав не буде ефективним.

Суд розглянувши заяву, дослідивши додані до неї матеріали, встановив наступне.

23.08.2024 до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , відповідно до якої останній просить визнати недійсним договір дарування квартири серії та номер р.2634, укладений 27 серпня 2001 року між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським Анатолієм Григоровичем, зареєстрований в реєстрі за №2634, витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), однокімнатну кватиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 28.2 м.кв., житловою площею 14.6 м.кв..

Разом з позовною заявою представником ОСОБА_4 адвокатом Варавіним С.Д. подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої останній просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 28,2 кв.м., житловою площею 14,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна 040, заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації, у тому числі будь-яким акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти реєстраційні дії, щодо відчуження однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 28.2 м.кв., житловою площею 14.6 м.кв. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04).

Відповідно до ч.1, 2 ст..149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Виходячи зі змісту ст.ст.149 153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів охорони матеріально правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно п.1 ч.1 ст..150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, законодавець дозволяє суду забезпечити існуючий або майбутній позов не тільки з мотивів неможливості чи ускладнення виконання рішення суду, але й у зв`язку з неможливістю чи ускладненням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову є особливим видом судової юрисдикції, яка має свою процесуальну форму, і з цих підстав забезпечення позову розглядається як вимога, яка характеризується своєю універсальністю, охоронною функцією, превентивністю, імперативністю та обов`язковістю. Поняття забезпечення позову визначається, як встановлені законом тимчасові процесуальні дії примусового характеру, що застосовуються судом та гарантують або можуть гарантувати зацікавленій особі виконання судового рішення.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції", від 19 березня 1997 року).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Як вбачається із заяви та доданих до неї матеріалів, ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою 19.11.2014 за р.№4-500, належала квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 28,2 кв.м., житловою площею 14,6 кв.м..

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 17.08.2021 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 28,2 кв.м., житловою площею 14,6 кв.м. було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири, серія та номер: р.№2684, виданий 27.08.2021, видавник ОСОБА_5 , приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області .

Як вбачається з інформаційної довідки №391747854, сформованої 20.08.2024, яка містить інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 04.09.2023 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 28,2 кв.м., житловою площею 14,6 кв.м. було зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу, серія та номер:2300, виданий 04.09.2023, видавник: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ільїна Н.О..

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного округу Полтавської області Веселовський А.Г., про визнання недійсним договору дарування та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі дійсно виник цивільно-правовий спір.

З урахуванням предмету та підстав позову, з яким позивач звернувся до суду, мети забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вищевказаний об`єкт нерухомості може призвести в майбутньому до порушення прав позивача, істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову. Суд вважає, що такий вид забезпечення позову буде співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, представником ОСОБА_1 адвокатом Варавіним С.Д. не доведено необхідності застосування, крім арешту майна, такого заходу забезпечення позову як заборони всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації, у тому числі будь-яким акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти реєстраційні дії, щодо відчуження вказаного нерухомого майна, тому в цій частині заява задоволенню не підлягає.

За викладених обставин, виходячи з принципів співмірності, розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.

При цьому, суд вважає, що відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки не встановлено наявності обставин, передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України, а також, не встановлені збитки, які можуть бути спричинені відповідачу через застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151 - 153 ЦПК України, суд ,

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Варавіна Сергія Дмитровича про забезпечення позову задовольнити частково.

До вирішення по суті цивільної справи №537/4464/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного округу Полтавської області Веселовський Анатолій Григорович, про визнання недійсним договору дарування та витребування майна з чужого незаконного володіння, накласти арешт на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 28,2 кв.м., житловою площею 14,6 кв.м., (реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна 040).

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвалу направити Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Крюківському відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, для виконання та вжиття відповідних заходів.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена та підписана 23.08.2024.

Суддя: Дядечко Іван Іванович