УХВАЛА

29 липня 2024 року

м. Київ

справа № 758/11135/19

провадження № 61-5771ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу адвоката Павленко Альони Леонідівни, яка діє в інтересах

ОСОБА_1 , на постанову Одеського апеляційного суду

від 23 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг», арбітражного керуючого Лукашук Любові Сергіївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договорів цесії та відступлення прав вимоги недійсними,

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» адвокат

Павленко А. Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2024 року, повний текст якої складено 19 березня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначеного у ній недоліку.

Вказаний в ухвалі недолік у встановлений судом строк усунено.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, обґрунтоване тим, що апеляційним судом копію оскаржуваної постанови направлено на електронну адресу представника заявника

20 березня2024 року. На підтвердження зазначеного заявником надано знімок екрана електронної поштової скриньки.

Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, що вказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Павленко А. Л., строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження постанови Одеського апеляційного суду

від 23 лютого 2024 року заявник вказує неправильне застосування норми матеріального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року

у справі № 910/12525/20, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19,

від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16, від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11,

від 16 квітня 2019 року у справі № 916/144/17, від 8 листопада 2023 року у справі

№ 206/4841/20, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340, від 23 жовтня 2019 року

у справі № 922/3537/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

10 травня 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» адвокат

Павленко А. Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала до Верховного Суду клопотання про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду

від 23 лютого 2024 року.

Так, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 6 липня 2020 року

позов задоволено.

Визнано недійсним з моменту укладення договір цесії № 1, укладений

25вересня 2012 року між ТОВ «РК Фактор» (ТОВ «ФК Факторинг») та

ОСОБА_2 , за яким ОСОБА_2 набув право вимоги за Кредитним договором № 33-14/05-08 від 6 лютого 2008 року.

Визнано недійсним з моменту укладення про відступлення права за договором іпотеки, зареєстрований в реєстрі під № 1811, виданий 25 вересня 2012 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, укладений між ТОВ «РК Фактор» (ТОВ «ФК Факторинг») та ОСОБА_2 .

Визнано недійсним з моменту укладення про відступлення права за договором іпотеки, зареєстрований в реєстрі під № 1812, виданий 25 вересня 2012 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, укладений між ТОВ «РК Фактор» (теперішня назва ТОВ «ФК Факторинг») та ОСОБА_2 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , яка діє

в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 липня 2020 року скасовано,

взадоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках

(пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Оскільки, постановою Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2024 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 6 липня 2020 року скасовано та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 , то вона не підлягає примусовому виконанню і судом касаційної інстанції не може вирішуватися питання щодо зупинення її виконання чи дії, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2024 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Павленко Альони Леонідівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2024 року.

Витребувати з Київського районного суду м. Одеси матеріали цивільної справи

№ 758/11135/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг», арбітражного керуючого Лукашук Любові Сергіївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договорів цесії та відступлення прав вимоги недійсними.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання адвокат Павленко Альони Леонідівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

І. М. Фаловська

В. В. Сердюк