ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6417/24 Справа № 188/1040/24 Суддя у 1-й інстанції - Курочкіна О.М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів:Гапонова А.В.,Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сільницької К.В.на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2024 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із зазначеною заявою про встановлення факту смерті, яку обґрунтовував тим, що його батько ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в результаті обстрілу авторинку в м. Лисичанськ. Враховуючи те, що смерть батька настала на непідконтрольній території, на якій не можливо отримати документи для здійснення державної реєстрації смерті останнього, заявник позбавлений можливості здійснити таку реєстрацію та реалізувати свої спадкові права.

Просив встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Лисичанськ Луганської області.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті його батька.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу від26 квітня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права .

Вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, не пересвідчився чи дійсно у Вінницькому міському суді Вінницької області перебуває справа аналогічна тій, яка розглядається ним та по ній відкрито провадження. Зокрема звертає увагу, що у справі №127/11261/24 на наявність якої як на підставу відмови посилався суд, ухвалою від 11 квітня 2024 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту смерті його батька повернуто заявнику. Зазначене судове рішення було опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень 12 квітня 2024 року, відомості в якому є загальнодоступними, а тому заявник позбавлений обов`язку надавати суду його копії.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку судових повісток на електронні адреси сторін та в Електронному суді (а.с.66-67), а також рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.68).

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_3 на непідконтрольній території в м. Лисичанськ Луганської області.

Відмовляючи у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , суд першої інстанції керувався п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України та виходив з того, що заявлені позивачем вимоги перебувають на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області в рамках справи №127/11261/24 і заявник не надав ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі №127/11261/24.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками суду з огляду на наступне.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна державаучасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

Діяльність суду при здійсненні судочинства в цивільних справах відбувається у чіткій послідовності, визначеній нормами ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав

Необхідність застосування пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави. За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. В розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову це річ, щодо якої виник спір.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц.

Звертаючись із апеляційною скаргою, представник ОСОБА_1 погоджувалась із тим, що на розгляду у Вінницькому міському суду Вінницької області перебувала справа №127/11261/24 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті його батька, однак ухвалою від 11 квітня 2024 року була визнана неподаною та повернута судом.

Як вбачається із загальнодоступних відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень у Вінницькому міському суду Вінницької області перебувала заява ОСОБА_1 про встановлення фату смерті його батька на тимчасово окупованій території України, яка ухвалою від 03 квітня 2024 року була залишена без руху для усунення її недоліків

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2024 року вказану заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику за заявою його представника про відкликання заяви про встановлення факту смерті.

На наявність зазначеної ухвали від 11 квітня 2024 року суд першої інстанції не звернув уваги, а тому прийшов до помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі № 188/1040/24 на підставі п.3 ч.1 ст. 186 ЦПК України. Крім того, повернення заяви не перешкоджає повторному звернення із такою заявою.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване судове рішення не відповідає нормам процесуального права та обставинам справи, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З приводу, розподілу судових витрат у вигляді судового збору за подачу апеляційної інстанції, то слід зазначити, що дане питання з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України буде вирішуватись після розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сільницької К. В.задовольнити.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Судді: