Справа № 703/2138/23
2-др/703/16/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Криви Ю.В.,

секретаря судового засідання Крамної Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла заяву представника відповідача - адвоката Черниченка Євгена Миколайовича про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат у цивільній справі №703/2138/23 за позовом приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

09 серпня 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Черниченка Є.М. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №703/2138/23, в якій він просить ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 12000 грн.

Заяву мотивує тим, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

25 липня 2024 року за результатом розгляду справи судом було прийнято рішення, яке надійшло на електронну адресу представника відповідача лише 02 серпня 2024 року, відтак вважає, що п`ятиденний строк для звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення було пропущено ним з об`єктивних причин.

Представник відповідача стверджує, що під час розгляду справи ним було заявлено клопотання про продовження строків подання доказів сплати судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Зазначає, що загальна вартість наданих послуг, на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції, становить 12000 грн. Згідно акту приймання передачі наданих послуг від 07 серпня 2024 року по договору № 039/23-ц від 16 листопада 2023 року означені послуги було надано адвокатом. В свою чергу, згідно додаткової угоди від 07 серпня 2024 року по договору № 039/23-ц від 16 листопада 2023 року відповідач зобов`язався оплатити надані послуги протягом 15 днів після фактичного отримання коштів від позивачів.

На підставі викладеного, представник відповідача - адвокат Черниченко Є.М. просив поновити строк подання доказів сплати судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги та постановити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в розмірі 12000 грн.

В судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення сторони не з`явилися.

Відповідач та його представник адвокат Черниченко Є.М. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Водночас у поданій заяві про відшкодування судових витрат представником відповідача заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Представник позивача в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяву в межах заявлених вимог, дослідивши додані до неї матеріали, та надавши належну правову оцінку доказам, суд дійшов до таких висновків.

За змістом статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

За положеннями статей 126,127 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Строки на подання доказів на підтвердження об`єму наданої правничої допомоги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із заявою про винесення додаткового рішення або викладається у цій заяві у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься переліку таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на подання доказів на підтвердження об`єму наданої правничої допомоги, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку та відсутності поважних причин для його поновлення є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 2ст. 133 ЦПК України).

За приписами ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 3 ст.137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, наведені вище норми передбачають можливість ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат за таких умов: до закінчення судових дебатів особа зробила про це відповідну заяву; неможливість подання доказів про понесені судові витрати до вирішення справи по суті обумовлена поважними причинами. Якщо такі умови дотримано, то у сторони є право подати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат як умову для їх розподілу.

Судом встановлено, що в провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебувала цивільна справа №703/2138/23 за позовом ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 25 липня 2024 року позов ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 88030 грн. 00 коп., а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2684 грн. 00 коп., а всього 90714 грн. 00 коп.

07 серпня 2024 року представником відповідача засобами поштового зв`язку «Укрпошта» було направлено до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат.

За положеннями ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи у відзиві представником відповідача на виконання вимоги ст.134 ЦПК України, не наведено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Водночас наведено попереднє визначення суми судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу, які плануються в розмірі 15000 грн. У вказаному відзиві представником відповідача також зазначено, що докази витрат на правничу допомогу відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі (а.с. 77).

У поданій до суду відповіді на відзив, представник відповідача повторно зазначив, що докази витрат на правничу допомогу відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі (а.с. 98).

Окрім того, як вбачається із власноручно написаної рукописної заяви представника відповідача адвоката Черниченка Є.М. від 25 липня 2024 року, останній заявив клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача за наявними у справі матеріалами. У вказаній заяві представником відповідача також зазначено, що докази витрат на правничу допомогу відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі (а.с. 110).

Таким чином, під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про продовження строків подання доказів сплати судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, натомість представник відповідача зобов`язався у відповідності до ч. 8 ст. 141 УПК України надати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

Судом враховано, що рішення у справі ухвалено 25 липня 2024 року, а відтак, саме з цього дня відраховується п`ятиденний строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, і цей строк закінчився о 24 год. 30 липня 2024 року.

Однак, представником відповідача заява разом з доказами на підтвердження понесених судових витрат разом із заявою про ухвалення додаткового рішення були направлені засобами поштового зв`язку лише 07 серпня 2024 року, тобто після спливу визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку для розгляду заяви, представник відповідача посилається, що вищевказане рішення було надіслано на його електронну адресу 02 серпня 2024 року, а тому представник відповідача вважає, що п`ятиденний строк для звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення було пропущено ним з об`єктивних підстав.

Проте, таку причину пропуску процесуального строку суд не може визнати поважною з огляду на наступне.

Порядок отримання сторонами процесу копій судових рішень регламентується процесуальним законодавством, Законами України «Про доступ до судових рішень», «Про судоустрій і статус суддів» та Закон України «Про доступ до судових рішень.

Закон України «Про доступ до судових рішень» гарантує кожному право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Водночас, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути обмежений у праві на отримання в суді усної або письмової інформації щодо результатів розгляду його судової справи.

Письмовою інформацією щодо результатів розгляду справи, що надається особі, є також копія судового рішення. Таку копію, засвідчену печаткою суду, мають право отримати особи, які брали участь у справі. Особи, які не брали участі у справі, також мають право на отримання копії судового рішення, якщо воно безпосередньо стосується їхніх прав, свобод, інтересів чи обов`язків. Крім того, усім зазначеним особам апарат суду зобов`язаний забезпечити можливість ознайомитися в суді з матеріалами справи, серед яких є й судове рішення.

Згідно до ст. 272 ЦПК України копія судового рішення безкоштовно видається особам, які брали участь у цивільній справі негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення. Особам, які брали участь у справі, але з якихось причин не були присутні у судовому засіданні, копія повного рішення безоплатно надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання, в електронній формі в порядку визначеному законом або за їх зверненням вручається їм під розписку безпосередньо в суді.

Суд зауважує, що у відзиві, запереченнях на відповідь на відзив та у рукописній заяві від 25 липня 2024 року представником відповідача було зазначено, що докази розміру остаточно понесених витрат на правничу допомогу будуть надані відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тобто протягом 5 днів після ухвалення рішення судом, що в свою чергу свідчить про намір у майбутньому стягнути з позивача витрати відповідача на правничу допомогу.

А тому, після оголошення рішення Смілянським міськрайонним судом Черкаської області 25 липня 2024 року у справі №703/2138/23, представник відповідача мав можливість особисто, чи через відповідача отримати копію рішення суду в канцелярії суду , чи в будь-який інший з перелічених способів дізнатись про результат розгляду справи.

Судом встановлено, що сторона відповідача була належним чином повідомлена та обізнана про час ухвалення судом рішення в їхній справі. Однак представник відповідача, розуміючи невеликий процесуальний термін для подачі заяви про винесення додаткового рішення, таким правом своєчасно не скористався. При цьому заявником не доведено існування об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22), неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Отже суд вважає, що наведені причини неможливо вважати поважними та такими, що об`єктивно перешкоджали представнику відповідача вчасно звернутися до суду з відповідною заявою, та надати докази на підтвердження витрат на правничу допомогу.

Слід також зауважити, що зазначення у відзиві узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами вирішення справи не може розцінюватися як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в даному випадку на правничу допомогу), адже за такого викладу, без наведення жодних мотивів та обґрунтувань, суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення та розмір.

Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що зазначені представником відповідача причини пропуску процесуального строку, встановленого законом, не є поважними, підстави для його поновлення судом не встановлені, відтак заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 126, 127, 137, 141, 270, 354 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Черниченка Євгена Миколайовича про поновлення пропущеного строку на подання доказів сплати понесених судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги - відмовити.

Заяву представника відповідача - адвоката Черниченка Євгена Миколайовича про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат у цивільній справі №703/2138/23 за позовом приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.В. Крива