Провадження №2/523/164/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 523/17458/23 за позовом представника позивачів ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_11 , Служби у справах дітей Одеської міської ради, про виділ в натурі частки з майна, що перебуває у спільній сумісні власності,

ВСТАНОВИВ:

Представника позивачів ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_11 , Служби у справах дітей Одеської міської ради, про виділ в натурі частки з майна, що перебуває у спільній сумісні власності.

Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_3 на праві власності належить 214/1000 частки квартири спільного заселення (по 214/2000 або 107/1000 кожній) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно енергетичного комплексу Одеської міської ради 13.05.2010 року, зареєстрованого і записаного в реєстрову книгу за № 12-37773. Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 24.11.2010 року № 28115132, право власності ОСОБА_12 та ОСОБА_3 на 214/1000 частки вищевказаного об`єкта нерухомого майна зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 24.11.2010 року за № 2747 в реєстровій книзі № 689пр-182.

Відповідно до вищевказаного свідоцтва про право власності 214/1000 частин квартири, що належать ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , становлять 54,62 кв.м від загальної площі квартири 254,90кв.м.

24.11.2012 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис від 24.11.2012 року № 2226 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Після укладення шлюбу ОСОБА_12 змінила дошлюбне прізвище з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_15 ».

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , виготовленого ПП «Офіс БТІ», станом на 16.07.2020 року (інвентаризаційна справа № 181/5/220), виданого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , до складу квартири

АДРЕСА_2 , входять наступні приміщення, а саме: № 1 коридор, площею 5,9 кв.м; № 2 кухня, площею 8,8 кв.м; № 3 - житлова, площею 15,1 кв.м; № 4 санвузол, площею 2,4 кв.м; № 5 житлова, площею 14,7 кв.м, загальною площею 46,9 кв.м, в тому числі житловою 29,8 кв.м.

Відповідно до довідки від 16.07.2020 року № 181/5/2020, виданої ПП «Офіс БТІ»: «… ПП «Офіс БТІ» при проведенні технічної інвентаризації від 16.07.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 , розташована двокімнатна квартира: 1- коридор, площею 5,9 кв.м; 2 кухня, площею 8,8 кв.м; 3 - житлова, площею 15,1 кв.м; 4 санвузол, площею 2,4 кв.м; 5 житлова, площею 14,7 кв.м; загальною площею 46,9 кв.м, в тому числі житловою 29,8 кв.м. Вищенаведена квартира знаходиться у багатоквартирному будинку на першому поверсі двоповерхового будинку з окремим входом до квартири, та фактично є ізольованою двокімнатною квартирою, доля якої складає 1 (одну) цілу.

За наявними у позивачів відомостями іншими співвласниками квартири спільного заселення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 з відповідними частками є наступні особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ; ОСОБА_9 , ОСОБА_20 та ОСОБА_11 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві власності належить 230/1000 частки квартири спільного заселення АДРЕСА_9 , на підставі розпорядження органу приватизації Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 28.02.2019 року № 290238 та виданого на його підставі свідоцтва про право власності від 28.02.2019 року № 12-41653. Частка 230/1000 даної квартири відповідає 58,62 кв.м від загальної площі 254,9кв.м.

ОСОБА_21 на праві власності належало 158/1000 частки квартири спільного заселення АДРЕСА_10 , на підставі розпорядження Управління житлово комунального господарства Одеської міської ради від 28.02.2005 року № 190565 та виданого на його підставі свідоцтва про право власності від 28.02.2005 року № 12-28917. Частка 158/1000 даної квартири відповідає 40,2 кв.м від загальної площі 255,2 кв.м.

Однак, ОСОБА_21 відчужила належні їй 158/1000 частки квартири спільного заселення АДРЕСА_10 на користь ОСОБА_6 , на підставі договору дарування від 26.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Димерлій О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 762.

ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на праві власності належало 190/1000 частки квартири спільного заселення АДРЕСА_11 , на підставі розпорядження Управління житлово комунального господарства та паливно енергетичного комплексу Одеської міської ради від 18.07.2008 року та виданого на його підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.07.2008 року № 12-36042, зареєстроване КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 09.12.2008 року, номер запису: 2747 в книзі: 571пр-65. Частка 190/1000 даної квартири відповідає 48,5кв.м від загальної площі 255,2кв.м.

Однак, ОСОБА_18 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_19 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_18 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої О.О. з заявою про прийняття спадщини звернулась донька спадкодавця ОСОБА_18 ОСОБА_8 . На підставі даної заяви ОСОБА_8 вищевказаним приватним нотаріусом 11.09.2013 року заведено спадкову справу № 25/2013, однак свідоцтво про право на спадщину за законом до теперішнього часу ОСОБА_8 не отримала.

Після смерті ОСОБА_19 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвою О.О. заведено спадкову справу № 1/2014 та видано ОСОБА_22 свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.12.2017 року, зареєстроване в реєстрі за № 2549, відповідно до якого ОСОБА_22 успадкувала 570/4000 часток у праві спільної часткової власності на квартиру під АДРЕСА_11 . Дана спадщина складається з 190/2000 часток вищевказаної квартири, що належали ОСОБА_19 на підставі розпорядження Управління житлово комунального господарства та паливно енергетичного комплексу Одеської міської ради від 18.07.2008 року та виданого на його підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.07.2008 року № 12-36042, а також 190/4000 часток вищевказаної квартири, що належали ОСОБА_18 на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства та паливно енергетичного комплексу Одеської міської ради від 18.07.2008 року та виданого на його підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.07.2008 року № 12-36042, які ОСОБА_19 фактично успадкував, але не оформив своїх спадкових прав.

В подальшому, 22.03.2018 року ОСОБА_22 відчужила належні їй 570/4000 часток у праві спільної часткової власності на квартиру під АДРЕСА_11 на користь ОСОБА_7 на підставі договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за № 612, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Осінцевою В.М.

При цьому, квартира АДРЕСА_12 , що є частиною квартири спільного заселення АДРЕСА_13 , наразі на праві власності в цілому (1/1 частка) зареєстрована за ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 в рівних частках (по 1/3 частці за кожним співвласником) на підставі розпорядження органу приватизації Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 26.01.2017 року № 270594 та виданого на його підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.01.2017 року зареєстрованого за № 12-41009. Так, підставою для здійснення приватизації як на самостійну квартиру АДРЕСА_14 стала надана ОСОБА_9 довідка від 05.01.2017 року № 11 про склад сім`ї наймача ізольованої квартири та займані ним приміщення, яка посвідчена керівником, начальником дільниці № НОМЕР_2 та бухгалтером КП «ЖКС «Пересипський». Крім того, ОСОБА_9 також була надана довідка (виписка з домової книги про склад сім`ї та прописки) від 24.11.2016 року № 996, де підкреслене на ізольовану квартиру.

Надалі, державним реєстратором Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Козирєвою А.О. прийнято рішення від 04.04.2018 року № 40490201, на підставі якого за ОСОБА_9 , ОСОБА_23 та ОСОБА_11 зареєстровано по 1/3 частці квартири АДРЕСА_14 , загальною площею 33,9 кв.м, житловою площею 19,5 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101). Таким чином, частка квартири спільного заселення за вищевказаною адресою наразі зареєстрована на праві власності як окрема ізольована квартира та на даний об`єкт відкрито розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, власниками квартири АДРЕСА_14 при здійсненні приватизації частки в квартирі спільного заселення до органу приватизації надано документи, що містять недостовірні дані про склад об`єкту нерухомого майна, та останні не отримали в порядку, передбаченому чинним законодавством, від інших співвласників даної квартири письмової згоди на виділ частки, що в свою чергу призвело до того, що інші співвласники не можуть наразі реалізувати своє право на виділ частки в натурі. Разом з тим, перешкоди у реалізації такого права обумовлені ще й тим фактом, що у співвласників квартири спільного заселення в правовстановлюючих документах зазначено різну загальну площу об`єкта нерухомого майна.

Крім того, 19.05.2023 року позивачі звернулись до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради з заявою про проведення державної реєстрації права власності на належну їм частку вищезгаданого об`єкту нерухомого майна. Однак, 04.08.2023 року державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради прийнято рішення № 68736750 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Таке рішення державного реєстратора обумовлено тим, що останнім, в ході розгляду заяви позивачів про проведення державної реєстрації права власності, встановлено відкритий розділ № 101 щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 255,2 кв.м однак, сума ідеальних часток нерухомого майна співвласників не складає одиницю. Водночас, державним реєстратором також встановлено відкритий розділ № 101 щодо квартири за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 33,9 кв.м, власниками якої є: ОСОБА_11 (1/3); ОСОБА_9 (1/3); ОСОБА_10 (1/3). Отже, державним реєстратором встановлено наявність суперечностей в площі об`єкта нерухомого майна, нумерації квартир в об`єкті (у зв`язку з видачею свідоцтва про право власності на ізольовану квартиру АДРЕСА_12 без внесення змін до квартири спільного заселення АДРЕСА_15 ) та суми часток власників вищевказаного об`єкта не складають одиницю.

За замовленням ОСОБА_2 , ПП «Одеський науково дослідницький центр експертних досліджень ім. ОСОБА_24 » проведено будівельно технічне експертне дослідження, за результатами якого було складено Висновок експерта № 022/2023 від 20.07.2023 року, з якого вбачається, що в результаті проведення дослідження експертом було встановлено, що вхід до обстежуваних 214/1000 частин квартири АДРЕСА_15 , до складу яких по фактичному користуванню входить кв. АДРЕСА_8 , здійснюється зі сходової клітки першого поверху, через вхідні дерев`яні двері по коридору загального користування, через броньовані двері. Виходячи з проведеного дослідження, наданих замовником документів та результатів візуального огляду квартири АДРЕСА_2 , яка по фактичному користуванню входить до складу 214/1000 частин квартири АДРЕСА_16 , експертом встановлено, що:

?приміщення квартири АДРЕСА_8 , яка по фактичному користуванню входить до складу 214/1000 частин квартири АДРЕСА_15 , ізольовані та мають індивідуальний вхід (вихід);

?квартира АДРЕСА_8 , яка по фактичному користуванню входить до складу 214/1000 частин квартири АДРЕСА_15 , має необхідний склад приміщень житлових та підсобних, які обладнані необхідними сантехнічними приладами та побутовою технікою;

?квартира АДРЕСА_8 , яка по фактичному користуванню входить до складу 214/1000 частин квартири АДРЕСА_15 , підключена до необхідних інженерних мереж.

Виходячи з проведеного дослідження, наданих замовником документів, порівнюючи результати візуального огляду квартири АДРЕСА_2 , яка по фактичному користуванню входить до складу 214/1000 частин квартири АДРЕСА_16 , з вимогами нормативно-правових та нормативно технічних актів, експерт дійшов до висновку про те, що можливо з технічної точки зору, у відповідності до вимог нормативно-правових та нормативно технічних актів виділити в окремий об`єкт нерухомості 214/1000 частин квартир АДРЕСА_15 , до складу яких по фактичному користуванню входить: квартира АДРЕСА_8 в складі наступних приміщень: 1 - коридор, площею 5,9 кв.м; 2 кухня, площею 8,8 кв.м; 3 - житлова, площею 15,1 кв.м; 4 санвузол, площею 2,4 кв.м; 5 житлова, площею 14,7 кв.м, загальною площею 46,9 кв.м, в тому числі житловою 29,8 кв.м.

Як підставу звернення до суду з даним позовом представник позивача ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що досягти згоди з іншими співвласниками квартири спільного заселення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_17 , стосовно виділу в натурі позивачам належної їм частки з нерухомого спільного майна в позасудовому порядку, не вбачається можливим, оскільки один зі співвласників без згоди інших зареєстрував право власності на свою частку квартири як на окремий об`єкт нерухомого майна; спадкоємець 190/4000 часток квартири АДРЕСА_18 , що належала ОСОБА_18 , своїх спадкових прав належним чином не оформив, а зазначена в правовстановлюючих документах співвласників загальна площа квартири спільного заселення відрізняється.

У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким:

1.Виділити в окремий об`єкт нерухомості 214/1000 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_25 та ОСОБА_3 , що складається з наступних приміщень: 1 - коридор, площею 5,9 кв.м; 2 кухня, площею 8,8 кв.м; 3 - житлова, площею 15,1 кв.м; 4 санвузол, площею 2,4 кв.м; 5 житлова, площею 14,7 кв.м, загальною площею 46,9 кв.м, в тому числі житловою 29,8 кв.м.

2.Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_25 на 107/1000 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 та право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 107/1000 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

3.Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що складається з наступних приміщень: 1 коридор, площею 5,9 кв.м; 2 кухня, площею 8,8 кв.м; 3 - житлова, площею 15,1 кв.м; 4 санвузол, площею 2,4 кв.м; 5 житлова, площею 14,7 кв.м, загальною площею 46,9 кв.м, в тому числі житловою 29,8 кв.м.

4.Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що складається з наступних приміщень: 1 коридор, площею

5,9 кв.м; 2 кухня, площею 8,8 кв.м; 3 житлова, площею 15,1 кв.м; 4 санвузол, площею 2,4 кв.м; 5 житлова, площею 14,7 кв.м, загальною площею 46,9 кв.м, в тому числі житловою 29,8 кв.м.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 23.10.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.04.2024 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачів за ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив суд провести розгляд даної справи за відсутності сторони позивача.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася. Однак, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення даного позову не заперечує та просить суд провести розгляд даної справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Із будь якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався.

Відповідачка ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася. Однак, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення даного позову не заперечує та просить суд провести розгляд даної справи за її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася. Однак, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення даного позову не заперечує та просить суд провести розгляд даної справи за її відсутності.

Треті особи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації третіх осіб, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Із будь якими заявами чи клопотаннями до суду не зверталися.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради в судове засідання не з`явився. Однак, від в.о. начальника служби ОСОБА_26 до суду надійшов лист, у якому просить суд провести розгляд даної справи за відсутності представника третьої особи, в питанні задоволення позовних вимог просить врахувати найкращі інтереси дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_12 та ОСОБА_3 на праві власності належить 214/1000 частки квартири спільного заселення (по 214/2000 або 107/1000 кожній) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно енергетичного комплексу Одеської міської ради 13.05.2010 року, зареєстрованого і записаного в реєстрову книгу за № 12-37773 (Т. 1 а.с. 38).

Згідно вказаного свідоцтва про право власності 214/1000 частин квартири, що належать ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , становлять 54,62 кв.м від загальної площі квартири 254,90кв.м.

Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 24.11.2010 року № 28115132, право власності ОСОБА_12 та ОСОБА_3 на 214/1000 частки вищевказаного об`єкта нерухомого майна зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 24.11.2010 року за № 2747 в реєстровій книзі № 689пр-182 (Т. 1 а.с. 39).

24.11.2012 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис від 24.11.2012 року № 2226 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Після укладення шлюбу ОСОБА_12 змінила дошлюбне прізвище з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_15 » (Т. 1 а.с. 37).

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , виготовленого ПП «Офіс БТІ», станом на 16.07.2020 року (інвентаризаційна справа № 181/5/220), виданого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , до складу квартири

АДРЕСА_2 , входять наступні приміщення, а саме: № 1 коридор, площею 5,9 кв.м; № 2 кухня, площею 8,8 кв.м; № 3 - житлова, площею 15,1 кв.м; № 4 санвузол, площею 2,4 кв.м; № 5 житлова, площею 14,7 кв.м, загальною площею 46,9 кв.м, в тому числі житловою 29,8 кв.м. (Т. 1 а.с. 46 49).

Відповідно до довідки від 16.07.2020 року № 181/5/2020, виданої ПП «Офіс БТІ»: «… ПП «Офіс БТІ» при проведенні технічної інвентаризації від 16.07.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 , розташована двокімнатна квартира: 1- коридор, площею 5,9 кв.м; 2 кухня, площею 8,8 кв.м; 3 - житлова, площею 15,1 кв.м; 4 санвузол, площею 2,4 кв.м; 5 житлова, площею 14,7 кв.м; загальною площею 46,9 кв.м, в тому числі житловою 29,8 кв.м. Вищенаведена квартира знаходиться у багатоквартирному будинку на першому поверсі двоповерхового будинку з окремим входом до квартири, та фактично є ізольованою двокімнатною квартирою, доля якої складає 1 (одну) цілу (Т. 1 а.с. 45).

З приводу осіб інших співвласників квартири спільного заселення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві власності належить 230/1000 частки квартири спільного заселення АДРЕСА_9 , на підставі розпорядження органу приватизації Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 28.02.2019 року № 290238 та виданого на його підставі свідоцтва про право власності від 28.02.2019 року № 12-41653. Частка 230/1000 даної квартири відповідає 58,62 кв.м від загальної площі 254,9 кв.м. (Т. 1 а.с. 128).

ОСОБА_21 на праві власності належить 158/1000 частки квартири спільного заселення АДРЕСА_10 , на підставі розпорядження Управління житлово комунального господарства Одеської міської ради від 28.02.2005 року № 190565 та виданого на його підставі свідоцтва про право власності від 28.02.2005 року № 12-28917. Частка 158/1000 даної квартири відповідає 40,2 кв.м від загальної площі 255,2 кв.м.

Однак, ОСОБА_21 відчужила належні їй 158/1000 частки квартири спільного заселення АДРЕСА_10 на користь ОСОБА_6 , на підставі договору дарування від 26.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Димерлій О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 762 (Т. 2 а.с. 43 44).

ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на праві власності належало 190/1000 частки квартири спільного заселення АДРЕСА_11 , на підставі розпорядження Управління житлово комунального господарства та паливно енергетичного комплексу Одеської міської ради від 18.07.2008 року та виданого на його підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.07.2008 року № 12-36042, зареєстроване КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 09.12.2008 року, номер запису: 2747 в книзі: 571пр-65. Частка 190/1000 даної квартири відповідає 48,5кв.м від загальної площі 255,2кв.м.

ОСОБА_18 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_19 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_18 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої О.О. з заявою про прийняття спадщини звернулась дочка спадкодавця ОСОБА_18 ОСОБА_8 . На підставі даної заяви ОСОБА_8 вищевказаним приватним нотаріусом 11.09.2013 року заведено спадкову справу № 25/2013, однак свідоцтво про право на спадщину за законом до теперішнього часу ОСОБА_8 не отримала.

Вказані обставини підтверджується наявною у матеріалах справи копією спадкової справи № 5/2013 до майна гр. ОСОБА_18 , наданою приватним нотаріусом Одеського МНО Алєксєєвою О.О. на виконання вимог ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 29.11.2023 року про витребування (Т. 2 а.с. 178 190).

Після смерті ОСОБА_19 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвою О.О. заведено спадкову справу № 1/2014 та видано ОСОБА_22 свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.12.2017 року, зареєстроване в реєстрі за № 2549, відповідно до якого ОСОБА_22 успадкувала 570/4000 часток у праві спільної часткової власності на квартиру під АДРЕСА_11 . Дана спадщина складається з 190/2000 часток вищевказаної квартири, що належали ОСОБА_19 на підставі розпорядження Управління житлово комунального господарства та паливно енергетичного комплексу Одеської міської ради від 18.07.2008 року та виданого на його підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.07.2008 року № 12-36042, а також 190/4000 часток вищевказаної квартири, що належали ОСОБА_18 на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства та паливно енергетичного комплексу Одеської міської ради від 18.07.2008 року та виданого на його підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.07.2008 року № 12-36042, які ОСОБА_19 фактично успадкував, але не оформив своїх спадкових прав.

Вказані обставини підтверджується наявною у матеріалах справи копією спадкової справи № 1/2014 до майна гр. ОСОБА_19 , наданою приватним нотаріусом Одеського МНО Алєксєєвою О.О. на виконання вимог ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 29.11.2023 року про витребування (Т. 2 а.с. 191 253).

В подальшому, 22.03.2018 року ОСОБА_22 відчужила належні їй 570/4000 часток у праві спільної часткової власності на квартиру під АДРЕСА_11 на користь ОСОБА_7 на підставі договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за № 612, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Осінцевою В.М. (Т. 2 а.с. 49).

В рамках розгляду даної справи судом встановлено, що квартира АДРЕСА_19 , наразі на праві власності в цілому (1/1 частка) зареєстрована за ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 в рівних частках (по 1/3 частці за кожним співвласником) на підставі розпорядження органу приватизації Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 26.01.2017 року № 270594 та виданого на його підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.01.2017 року зареєстрованого за № 12-41009. Так, підставою для здійснення приватизації як на самостійну квартиру АДРЕСА_14 стала надана ОСОБА_9 довідка від 05.01.2017 року № 11 про склад сім`ї наймача ізольованої квартири та займані ним приміщення, яка посвідчена керівником, начальником дільниці № НОМЕР_2 та бухгалтером КП «ЖКС «Пересипський». Крім того, ОСОБА_9 також була надана довідка (виписка з домової книги про склад сім`ї та прописки) від 24.11.2016 року № 996, де підкреслене на ізольовану квартиру.

Надалі, державним реєстратором Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Козирєвою А.О. прийнято рішення від 04.04.2018 року № 40490201, на підставі якого за ОСОБА_9 , ОСОБА_23 та ОСОБА_11 зареєстровано по 1/3 частці квартири АДРЕСА_14 , загальною площею 33,9 кв.м, житловою площею 19,5 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101). Таким чином, частка квартири спільного заселення за вищевказаною адресою наразі зареєстрована на праві власності як окрема ізольована квартира та на даний об`єкт відкрито розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вказані обставини підтверджується наявними у матеріалах справи копіями документів з реєстраційних справ № 101 та № 101, наданих УДР Одеської міської ради на виконання вимог ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 23.10.2023 року (Т. 2 а.с. 2 35).

Таким чином, власниками квартири АДРЕСА_14 при здійсненні приватизації частки в квартирі спільного заселення до органу приватизації надано документи, що містять неточні дані про склад об`єкту нерухомого майна, та останні не отримали в порядку, передбаченому чинним законодавством, від інших співвласників даної квартири письмової згоди на виділ частки, що в свою чергу призвело до того, що інші співвласники не можуть наразі реалізувати своє право на виділ частки в натурі.

Разом з тим, перешкоди у реалізації такого права обумовлені ще й тим фактом, що у співвласників квартири спільного заселення в правовстановлюючих документах зазначено різну загальну площу об`єкта нерухомого майна.

Крім того, 19.05.2023 року позивачі звернулись до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради з заявою про проведення державної реєстрації права власності на належну їм частку вищезгаданого об`єкту нерухомого майна.

Однак, 04.08.2023 року державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради прийнято рішення № 68736750 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Таке рішення державного реєстратора обумовлено тим, що останнім, в ході розгляду заяви позивачів про проведення державної реєстрації права власності, встановлено відкритий розділ № 101 щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 255,2 кв.м однак, сума ідеальних часток нерухомого майна співвласників не складає одиницю. Водночас, державним реєстратором також встановлено відкритий розділ № 101 щодо квартири за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 33,9 кв.м, власниками якої є: ОСОБА_11 (1/3); ОСОБА_9 (1/3); ОСОБА_10 (1/3).

Отже, державним реєстратором встановлено наявність суперечностей в площі об`єкта нерухомого майна, нумерації квартир в об`єкті (у зв`язку з видачею свідоцтва про право власності на ізольовану квартиру АДРЕСА_12 без внесення змін до квартири спільного заселення АДРЕСА_15 ) та суми часток власників вищевказаного об`єкта не складають одиницю.

Згідно приписів ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Судом встановлено, що між співвласниками існує спір з приводу виділу частки власності в натурі та повноцінного користування будинком і земельною ділянкою. У добровільному порядку вирішити дані питання неможливо через відмову укласти договір про виділ часток в натурі.

Одним із засобів юридичного захисту прав чи інтересів співвласників майна є його поділ чи виділ в натурі. При цьому, поділ майна означає припинення права спільної власності й виникнення на його основі права власності кожного з колишніх співвласників на окреме майно, тобто після такого поділу кожна зі сторін стає одноособовим власником певного майна, відносини права спільної власності припиняються.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.

Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.

Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна.

За змістом статті 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (стаття 379 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що у спорах про поділ квартири в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину кватрири, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) квартири, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину або в разі, коли є технічна можливість переобладнання в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу квартири в натурі, яка перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу квартири відповідно до часток співвласників.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 04.03.2020 року у справі № 523/2510/18, які суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум Верховного Суду України постановив, зокрема, роз`яснити судам, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відтак визначальним для виділу частки квартири в натурі, яка перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Згідно п. 1.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України № 55 від 18.06.2007 року, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України № 55 від 18.06.2007 року об`єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 N 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за N 582/5773 (із змінами), а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об`єкти нерухомого майна. Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. При підготовці документів про поділ нерухомого майна суб`єкти господарювання проводять такі дії: уточнюється кількість основних будинків і допоміжних будівель, що входять до складу об`єкта нерухомого майна, виявляються і вносяться до матеріалів технічної інвентаризації поточні зміни в будинках, будівлях, спорудах; за відсутності нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинками, будівлями та спорудами беруться до уваги заяви всіх співвласників, підписи яких засвідчені нотаріально. Після цього готується Висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна.

Суд констатує, що представник позивача за ОСОБА_1 одночасно з позовом було надано Висновок експерта № 022/2023 судової будівельно технічного експертного дослідження від 20.07.2023 року (Т. 1 а.с. 50 69).

Даний висновок було виготовлено за замовленням ОСОБА_2 експертом ПП «Одеський науково дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» Скибінською Т.М.

Так, із вказаного Висновку експерта вбачається, що в результаті проведення дослідження експертом було встановлено, що вхід до обстежуваних 214/1000 частин квартири АДРЕСА_15 , до складу яких по фактичному користуванню входить кв. АДРЕСА_8 , здійснюється зі сходової клітки першого поверху, через вхідні дерев`яні двері по коридору загального користування, через броньовані двері.

Виходячи з проведеного дослідження, наданих замовником документів та результатів візуального огляду квартири АДРЕСА_2 , яка по фактичному користуванню входить до складу 214/1000 частин квартири АДРЕСА_16 , експертом встановлено, що:

?приміщення квартири АДРЕСА_8 , яка по фактичному користуванню входить до складу 214/1000 частин квартири АДРЕСА_15 , ізольовані та мають індивідуальний вхід (вихід);

?квартира АДРЕСА_8 , яка по фактичному користуванню входить до складу 214/1000 частин квартири АДРЕСА_15 , має необхідний склад приміщень житлових та підсобних, які обладнані необхідними сантехнічними приладами та побутовою технікою;

?квартира АДРЕСА_8 , яка по фактичному користуванню входить до складу 214/1000 частин квартири АДРЕСА_15 , підключена до необхідних інженерних мереж.

Виходячи з проведеного дослідження, наданих замовником документів, порівнюючи результати візуального огляду квартири АДРЕСА_2 , яка по фактичному користуванню входить до складу 214/1000 частин квартири АДРЕСА_16 , з вимогами нормативно-правових та нормативно технічних актів, експерт дійшов до висновку про те, що можливо з технічної точки зору, у відповідності до вимог нормативно-правових та нормативно технічних актів виділити в окремий об`єкт нерухомості 214/1000 частин квартир АДРЕСА_15 , до складу яких по фактичному користуванню входить: квартира АДРЕСА_8 в складі наступних приміщень: 1 - коридор, площею 5,9 кв.м; 2 кухня, площею 8,8 кв.м; 3 - житлова, площею 15,1 кв.м; 4 санвузол, площею 2,4 кв.м; 5 житлова, площею 14,7 кв.м, загальною площею 46,9 кв.м, в тому числі житловою 29,8 кв.м.

Суд доходить обґрунтованого висновку про те, що спір про право власності та порядок користування майном між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та іншими співвласниками ОСОБА_27 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутній, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявами ОСОБА_27 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в яких вони не заперечують про задоволення даного позову, та процесуальною поведінкою ОСОБА_6 , який не з`явився в судове засідання та не заперечив проти задоволення даного позову.

Враховуючи те, що належні сторонам на праві спільної часткової власності частини житлових квартир АДРЕСА_8 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_20 , фактично є окремими житловими квартирами, а тому є наявна технічна можливість для виділу належної позивачам їх частки в натурі як окремого об`єкта права власності.

Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вказані положення закріплені також ст. 16 ЦК України, відповідно до якої Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачами викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для часткового задоволення даного позову та захисту порушеного права позивачів в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 361, 364, 367, 391, 392 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивачів ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_11 , Служби у справах дітей Одеської міської ради, про виділ в натурі частки з майна, що перебуває у спільній сумісні власності задовольнити.

Виділити в окремий об`єкт нерухомості 214/1000 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_25 та ОСОБА_3 , що складається з наступних приміщень: 1 коридор, площею 5,9 кв.м; 2 кухня, площею 8,8 кв.м; 3 - житлова, площею 15,1 кв.м; 4 санвузол, площею 2,4 кв.м; 5 житлова, площею 14,7 кв.м, загальною площею 46,9 кв.м, в тому числі житловою 29,8 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що складається з наступних приміщень: 1 коридор, площею 5,9 кв.м; 2 кухня, площею 8,8 кв.м; 3 - житлова, площею 15,1 кв.м; 4 санвузол, площею 2,4 кв.м; 5 житлова, площею 14,7 кв.м, загальною площею 46,9 кв.м, в тому числі житловою 29,8 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що складається з наступних приміщень: 1 коридор, площею

5,9 кв.м; 2 кухня, площею 8,8 кв.м; 3 житлова, площею 15,1 кв.м; 4 санвузол, площею 2,4 кв.м; 5 житлова, площею 14,7 кв.м, загальною площею 46,9 кв.м, в тому числі житловою 29,8 кв.м.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_25 на 107/1000 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 та право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 107/1000 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка: АДРЕСА_21 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканка: АДРЕСА_21 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканка: АДРЕСА_22 .

Відповідач: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , мешканець: АДРЕСА_23 .

Відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , мешканка: АДРЕСА_24 .

Відповідач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , мешканка: АДРЕСА_25 .

Третя особа: ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_9 , мешканка: АДРЕСА_26 .

Третя особа: ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_10 , мешканка: АДРЕСА_26 .

Третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради, код за , місцезнаходження: 65022, м. Одеса, вул. Косовська, № 2Д.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 26 серпня 2024 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер