Справа №198/111/24
Провадження №2/0198/106/24
21 серпня 2024 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судових засідань Довгопол О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в смт Юр`ївка Павлоградського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» зазначає, що 12.07.2018 між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630970826, за умовами якої відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом 200 000,00 грн.
В подальшому укладалося декілька договорів факторингу, а саме, 17.05.2021 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» укладений договір факторингу № 2, 18.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу № 18-05/21, 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем укладений договір факторингу № 10-01/2023, за умовами яких право вимоги до ОСОБА_1 за угодою № 630970826 від 12.07.2018 перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».
В порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1 , отримавши кредитні кошти, зобов`язання за вказаною угодою належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 08.03.2024 має заборгованість у розмірі 61 697,63 грн., з яких: 47 651,18 грн. заборгованість за кредитом; 4 039,25 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 638,39 грн. нараховані 3% річних, 3 130,49 інфляційні втрати.
На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за угодою № 630970826 від 12.07.2018 у розмірі 61 697,63 грн. та судові витрати.
01.04.2024 ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження.
Представник позивача надав суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів та розглянути справу за його відсутності.
Відповідачу у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання направлено судові повістки про виклик до суду та копію ухвали про відкриття провадження, якою повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а також роз`яснено право подати відзив на позовну заяву.
Судову кореспонденцію відповідач отримав, однак в судові засідання не з`явився, відзиву на позов або будь-яких заяв не надав, про причини неявки суд не повідомив.
З огляду на викладене, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, тому зі згоди позивача та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що 12.07.2018 між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» шляхом підписання анкети-заяви, оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, акцепту цієї пропозиції та паспорту споживчого кредиту укладений кредитний договір № 630970826. Відповідач підписом в заяві підтвердив свою згоду на приєднання до умов договору банківського обслуговування фізичних осіб, викладених на сайті, та ознайомлення з тарифами банку, при цьому отримав кредитні кошти у вигляді встановленого ліміту на картковому рахунку в розмірі 200 000,00 гривень з відповідною процентною ставкою (а.с. 5-8).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Після підписання анкети-заяви, оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, акцепту цієї пропозиції та паспорту споживчого кредиту у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит.
Банк свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу доступ до коштів на його картковому кредитному рахунку.
За твердженням позивача та згідно з наданим ним розрахунком заборгованості відповідач у зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору № 630970826 від 12.07.2018 станом на 08.03.2024 має перед Банком заборгованість в розмірі 61 697,63 гривень, з яких: 47 651,18 гривень заборгованість за кредитом; 4 039,25 гривень заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 638,39 гривень нараховані 3% річних; 3 130,49 гривень інфляційні втрати (а.с. 9-25).
Відповідно до договору повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом мали здійснюватись згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору; сума кредиту, відсотки за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня складають заборгованість за договором; заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений договором.
В свою чергу, відповідач зобов`язався своєчасно повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку, встановленому договором, виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В подальшому укладалося декілька договорів факторингу, а саме, 17.05.2021 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» укладений договір факторингу № 2, 18.05.2021 між ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу № 18-05/21, 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем укладений договір факторингу № 10-01/2023, за умовами яких право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 630970826 від 12.07.2018 перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (а.с. 26-45).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Згідно зі статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором № 630970826 від 12.07.2018.
На підставі викладеного, оскільки відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором № 630970826 від 12.07.2018, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача кредитну заборгованість на загальну суму 61 697,63 гривень.
Судом встановлено, що стороною позивача до винесення рішення по суті заявлені до стягнення з відповідача витрати на правову допомогу та подано докази розміру понесених судових витрат на правничу допомогу.
Так, з матеріалів справи виходить, що правову допомогу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 про надання правової допомоги та заявки на надання юридичної допомоги № 845 від 07.02.2024 здійснювало адвокатське об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС». Представництво та захист прав і законних інтересів клієнта, надання йому необхідної правової допомоги здійснювалось за винагороду в розмірі, встановленому по узгодженню сторін (а.с. 56-57, 60).
Витяг з акту приймання-передачі наданих послуг від 08.01.2024 до договору № 02-01/2023 свідчить, що адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» надано відповідні юридичні послуги (а.с. 61).
Одночасно суд наголошує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2, частина 6 статті 137 ЦПК України).
Зі змісту спеціальних норм ЦПК України, які регулюють відносини зі сплати витрат на правничу допомогу виходить, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, тоді як обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що сума заявлених до відшкодування судових витрат на правничу допомогу є обґрунтованою, а саме, із наданих заявником документів на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу можливо встановити та визначити, що витрати, які поніс та має понести позивач у зв`язку із розглядом даної справи, які підлягають відшкодуванню, складають 17 000,00 гривень.
З огляду на задоволення позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», вказані витрати необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судовий збір, сплачений товариством за подання позову до суду, у розмірі 3 028,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 4, 141, 265, 268, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складено та підписано 21 серпня 2024 року.

Суддя І. О. Гайдар