Постанова

Іменем України

(додаткова)

31 липня 2024 року

м. Київ

справа № 712/10541/22

провадження № 61-12254св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача - Грушицького А. І.,

суддів: Ігнатенка В. М., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Ситнік О. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватне підприємство «Надія»,

розглянув у порядку письмового провадження питанняпро розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного підприємства «Надія» про визнання недійсною додаткової угоди до договору про відступлення права вимоги, витребування майна з чужого незаконного володіння та припинення частки у праві спільної сумісної власності з виплатою грошової компенсації,

закасаційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 10 травня 2023 року у складі судді Троян Т. Є., постанову Черкаського апеляційного суду від 11 липня 2023 року у складі колегії суддів Новікова О. М., Гончар Н. І., Фетісової Т. Л.та додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 30 серпня 2023 рокуу складі колегії суддів Новікова О. М., Гончар Н. І., Фетісової Т. Л.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного підприємства «Надія» (далі - ПП «Надія») про визнання недійсною додаткової угоди до договору про відступлення права вимоги, витребування майна з чужого незаконного володіння та припинення частки у праві спільної сумісної власності з виплатою грошової компенсації.

Позивач просив суд:

- визнати недійсною додаткову угоду від 03 вересня 2018 року № 2 до договору

від 14 травня 2015 року № 35-219/15, укладену між ПП «Надія», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про відступлення права вимоги на об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 ;

- витребувати квартиру АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння та припинення частки у праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , припинивши право власності ОСОБА_2 на частку у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру;

- виплатити ОСОБА_2 451 785,60 грн грошової компенсації за її частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , що внесені

ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду;

- стягнути з відповідачів судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу та витрат на проведення будівельно-технічної експертизи, в розмірі 7 848,12 грн.

Соснівський районний суд м. Черкасирішенням від 10 травня 2023 року позов задовольнив частково.

Визнав недійсною додаткову угоду від 03 вересня 2018 року № 2 до договору

від 14 травня 2015 року № 35-219/15, яка укладена між ПП «Надія», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про відступлення права вимоги на об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3

Скасував державну реєстрацію прав та їх обтяжень (рішення від 31 січня 2019 року № 45308927, запис про право власності № 30091635 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 ) та припинив за нею набуте право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Витребував від ОСОБА_3 та передав ОСОБА_1 майно у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовив.

Стягнув з ОСОБА_2 , ПП «Надія» на користь держави судовий збір у розмірі 165,40 грн з кожного.

Стягнув з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 2 424,30 грн.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 1 200,00 грн.

Соснівський районний суд м. Черкасидодатковим рішенням від 31 травня 2023 року у складі судді Троян Т. Є. стягнув з ОСОБА_2 , ПП «Надія» на користь

ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 350,00 грн з кожного.

Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 6 300,00 грн.

Черкаський апеляційний суд постановою від 11 липня 2023 року апеляційну скаргуОСОБА_3 на додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси

від 31 травня 2023 року задовольнив частково.

Додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2023 року скасував.

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 травня 2023 року задовольнив частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 травня 2023 року скасував у частині витребування у ОСОБА_3 та передання ОСОБА_1 майна у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалив у цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В решті рішення суду залишив без змін.

Стягнув з ПП «Надія» на користь держави судовий збір у розмірі 165,40 грн.

Стягнув з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 294,85 грн з кожної.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 200,00 грн.

Стягнув з ПП «Надія» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 350,00 грн.

Стягнув з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 3 325,00 грн з кожної.

Черкаський апеляційний суд додатковою постановою від 30 серпня 2023 року заявуОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнив частково.

Стягнув із ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, в розмірі 3 250,00 грн з кожної.

Верховний Суд постановою від 12 червня 2024 року касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишив без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 травня 2023 року у нескасованій апеляційним судом частині, постанову Черкаського апеляційного суду від 11 липня 2023 року та додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 30 серпня 2023 року залишив без змін.

У червні 2024 року через систему «Електронний суд» представник

ОСОБА_1 ОСОБА_4 надіслав заяву про ухвалення додаткового рішення. Заяву мотивовано тим, що у постанові Верховного Суду від 12 червня 2024 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, які поніс позивач на професійну правничу допомогу у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції. Зазначено, що разом із першою заявою (відзивом на касаційну скаргу) було заявлено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат із вказівкою про те, що докази про судові витрати буде надано впродовж п`яти днів після ухвалення рішення суду.

22 липня 2024 року до Верховного Суду надійшло заперечення відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на заяву про ухвалення додаткового рішення із проханням відмовити у задоволенні такої заяви. Крім цього, у запереченні також містяться посилання на наявність підстав для зменшення розміру витрат позивача на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Дослідивши матеріали цивільної справи, колегія суддів Верховного Суду робить такі висновки.

До основних засад (принципів) цивільного судочинства належить відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

У пункті 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року

№ 23-рп/2009 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно із частиною першою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з висновку про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Згідно із частинами першою та третьою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

До заяви про ухвалення додаткового рішення представник

ОСОБА_1 ОСОБА_4 надав докази понесених витрат, а саме:квитанцію до прибуткового касового ордера про оплату витрат на професійну правничу допомогу від 21 червня 2024 року; акт наданих послуг від 21 червня 2024 року № 3 до договору про надання правничої допомоги від 28 жовтня 2022 року; детальний опис робіт (наданих послуг).

В акті наданих послуг від 21 червня 2024 року № 3 та в детальному описі робіт (наданих послуг) деталізовано послуги, які надавались позивачу його представником, а також зазначено загальну кількість годин, витрачених адвокатом на розгляд цієї справи, в кількості 12 годин. Загальний розмір витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом цієї справи, становить 30 000,00 грн.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Верховний Суд погоджується із доводами відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів дослідила акт наданих послуг від 21 червня 2024 року № 3 до договору про надання правової допомоги від 28 жовтня 2022 року та встановила, що визначені адвокатом 12 годин витраченого часу (на суму 30 000,00 грн) є надмірними за обсягом, не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру у розумінні приписів частини третьої статті 141 ЦПК України та не є співмірними зі складністю справи.

З урахуванням вимог статей 137, 141 ЦПК України, а саме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, Верховний Суд дійшов висновку, що стягненню із відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Таким чином, заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про стягнення з відповідачів судових витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції, підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу з кожної.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. І. Грушицький
Судді: В. М. Ігнатенко І. В. Литвиненко

Є. В. Петров
О. М. Ситнік