Справа №601/1310/24
Провадження № 2/601/438/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі

головуючого Мочальської В.М.,

за участю секретаря Домінської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Кременецька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у квітні 2024 року подала до суду позов до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Кременецька державна нотаріальна контора, у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Витрати по справі просить покласти на неї.

Позивачка обґрунтовувала пред`явлений позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мачуха ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина у виді двох земельних ділянок площею 2,36 га та 0,56 га, які розташовані на території колишньої Білокриницької сільської ради, а теперішньої Кременецької міської ради, та частини житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, відповідно до якого все належне майно заповіла їй.

Позивачка вказала, що з листопада 1999 року разом із своєю сім`єю проживає у м. Дніпро. На похороні у ОСОБА_3 не була через карантинні обмеження, вік та далеку дорогу.

У квітні 2024 року вона звернулася до адвоката Трачука І.В. для отримання консультації відносно своїх спадкових прав, де їй було роз`яснено те, що вона не відноситься до спадкоємців за законом після померлої ОСОБА_3 так як відсутні документи про її удочеріння ОСОБА_3

09 квітня 2024 року адвокатом було подано до Білокриницького старостинського округу запит про те, чи складався ОСОБА_3 заповіт. Із відповіді на адвокатський запит, яку отримав адвокат 09 квітня 2024 року, їй стало відомо, що ОСОБА_3 склала на її ім`я заповіт відповідно до якого все майно заповіла їй.

Як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 звернулася 09 квітня 2024 року до Кременецької державної нотаріальної контори із проханням видати свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно.

Однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, вважає, що шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини пропустила у зв`язку з обставинами, які є об`єктивними та істотними, не залежали від її волі та спричинили неможливість своєчасно оформити свої спадкові права. Просить врахувати фундаментальний принцип спадкового права як свобода заповіту, який включає в себе необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання, що є підставою для задоволення позову.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

13.05.2024 від відповідачки ОСОБА_2 надійшов відзив на позов у якому відповідачка зазначила, що позов не визнає, оскільки в позові вказана частка 1/2 будинковолодіння по АДРЕСА_2 (змінена назва і номер будинку, який належав ОСОБА_4 , спадкоємцем якого був його син ОСОБА_5 і її батько, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав через тривалу хворобу. Спадкоємцем майна ОСОБА_5 є вона, спадщину прийняла і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Після смерті бабці ОСОБА_3 іншої заяви про прийняття спадщини за заповітом не було, неодноразово з квітня 2022 року повідомляла позивачку про наявність заповіту і необхідність подачі нотаріусу документів. Заповіт ОСОБА_3 був складений по ініціативі ОСОБА_1 , оскільки на спадщину претендували сусіди. Передача у власність частини будинку з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 може бути при компенсації за домовленістю договором купівлі-продажу, а на іншу частину будинковолодіння, що належала ОСОБА_6 не заперечує щодо продовження позивачці строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідачка в судове засідання не з«явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 29.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін.

23.05.2024 від представника позивачки адвоката Трачука І.В. надійшла відповідь на відзив у якому представник заперечив доводи відповідачки, які нею наведені у відзиві на позов та подав клопотання про витребування спадкової справи.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 12.06.2024 клопотання представника позивачки задоволено та витребувано в Кременецькій державній нотаріальній конторі спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 23.07.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні встановлено наступне.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 26 жовтня 1984 року с/ Радою с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що видано актовий запис № 3.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 08 грудня 2005 року Білокриницькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що видано актовий запис № 46.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 04.02.2022 Кременецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Івано-Франківськ) вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано актовий запис № 102.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого сільською Радою с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області 22.02.1977 вбачається, що ОСОБА_4 і ОСОБА_9 одружилися 10.07.1950. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ».

З повідомлення старости Білокриницького старостинського округу Кременецької міської територіальної громади Пшевлоцького Р. від 09.04.2024 адвокату Трачуку І.В. та заповіту, посвідченого головою Білокриницької сільської ради Кременецького району Тернопільської області Шевчук О.О. 20.09.2017, зареєстрованого в реєстрі за №95 вбачається, що ОСОБА_3 на випадок смерті зробила заповітне розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що ще буде належати їй на час смерті, а також належні їй майнові права та обов`язки на час смерті заповіла позивачці ОСОБА_1 .

З свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Кременецької районної Ради народних депутатів Тернопільської області 14.07.1986 вбачається що частина жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 .

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 455848 від 28.11.2006 вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки площею 2,36 га, кадастровий номер 010020093.

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 392073 від 28.1.2006 вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки 0,56 га, кадастровий номер 010010090.

З довідки №61/01-01/07 від 11.04.2024, виданої старостою Білокриницького старостинського округу Кременецької міської територіальної громади Пшевлоцьким Р. вбачається, що в с. Білокриниці вулиця Гагаріна була перейменована на вул. Кременецьку на сесії Кременецької міської ради. Рішення від 03 травня 2022 року № 3861.

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 , виданого Будківською сільською Радою Кременецького району 14.09.1968 вбачається, що ОСОБА_11 і ОСОБА_8 одружилися 14.09.1968. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_12 ».

З довідки №80/01-01/07 від 06.05.2024, виданої старостою Білокриницького старостинського округу Кременецької міської територіальної громади Пшевлоцьким Р. вбачається, що журнал реєстрації нотаріальних дій за 2017-2020 роки не містить інформації про вручення посадовими особами Білокриницької сільської ради заповіту ОСОБА_3 позивачці ОСОБА_1

З довідки №89/01-01/07 від 27.05.2024, виданої старостою Білокриницького старостинського округу Кременецької міської територіальної громади Пшевлоцьким Р. вбачається, що у книгах обліку реєстрації заповітів Білокриницької сільської ради відсутня інформація про зміну чи анулювання посадовими особами Білокриницької сільської ради заповіту ОСОБА_3 , посвідченого секретарем Білокриницької сільської ради Шевчук О.О. 20.09.2017.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори від 09.04.2024 вбачається, що позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк з часу смерті спадкодавця для прийняття спадщини.

З матеріалів спадкової справи № 48/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вбачається, що на підставі заяви відповідачки ОСОБА_2 від 04.04.2022 нотаріусом заведена спадкова справа № 69227480 та встановлено наявність чинного заповіту заповідачем ОСОБА_3 , посвідченого Білокриницькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області 20.09.2017 за реєстровим номером 95.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивачка є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 за заповітом, спадщину у встановленому ЦК України порядку не прийняла. Відповідачка є спадкоємцем за правом представлення, прийняла спадщину у встановленому ЦК України порядку.

Позивачка не погодилася з відмовою нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ОСОБА_3 за складеним на її ім`я заповітом, переконана, що її право на спадкування підлягає захисту, оскільки вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини у зв`язку з необізнаністю про складення заповіту на її ім`я, що є істотною обставиною та дозволяє суду визначити їй додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання положень закону тощо, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року

№ 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 26 жовтня 2022 року у справі № 522/17925/16 (провадження № 61-1122св22).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до пливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, крім випадків, передбачених підпунктом 2.5 цього пункту (пункт 2.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5).

Отже, закон пов`язує виникнення у нотаріуса обов`язку вчиняти дії щодо сповіщення спадкоємців, перевіряти наявність заповіту.

У судовому засіданні встановлено, що у зв`язку із заведенням спадкової справи за зверненням відповідачки 04.04.2022 зі Спадкового реєстру нотаріус ОСОБА_13 отримав інформація щодо наявності заповіту № 61443535, складеного ОСОБА_3 , нотаріус не здійснював виклик спадкоємця за заповітом.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску строку, на які посилалася позивачка, саме незнання про заповіт, є поважними і не залежали від її волі, а тому позов підлягає до задоволення.

Доводи відповідачки про те, що позов не визнає, оскільки в позові вказана частка 1/2 будинковолодіння по АДРЕСА_2 (змінена назва і номер будинку, який належав ОСОБА_4 , спадкоємцем якого був його син ОСОБА_5 і її батько, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав через тривалу хворобу. Спадкоємцем майна ОСОБА_5 є вона, спадщину прийняла і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, передача у власність частини будинку з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 може бути при компенсації за домовленістю договором купівлі-продажу, а на іншу частину будинковолодіння, що належала ОСОБА_6 не заперечує щодо продовження позивачці строку для подання заяви про прийняття спадщини суд відхиляє, оскільки предметом спору у цій справі є вимога про надання додаткового строку для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що, як стверджує позивачка, вона не знала про складення спадкодавцем на її користь заповіту, що й є поважною причиною пропуску такого строку, а не вимога про поділ спадкового майна.

Також суд відхиляє доводи відповідачки про те, що після смерті бабці ОСОБА_3 неодноразово з квітня 2022 року повідомляла позивачку про наявність заповіту і необхідність подачі нотаріусу документів, заповіт ОСОБА_3 був складений по ініціативі ОСОБА_1 , оскільки дані доводи не підтверджені відповідачкою належними та допустимим доказами.

Судові витрати позивачка просила покласти на неї, а тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Керуючись ст. 19, 81, 82, 141, 142, 200, 206, 228, 229, 235, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_7 .

Представник позивача: адвокат Трачук Ігор Володимирович, місцезнаходження за адресою: вул. Дубенська, 107, м. Кременець.

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Кременецька державна нотаріальна контора, місцезнаходження за адресою: вул. Шевченка, 50, м. Кременець.

Повний текст рішення складено 20 серпня 2024 року.

Головуючий