Справа №613/617/24 Провадження № 2/613/389/24
21 серпня 2024 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі
головуючого судді Шалімова Д.В.,
за участю секретаря Герасимюк Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 613/617/24, пров. № 2/613/389/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «БРАЙТ-К», представник позивача Кононов І.К. до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство « КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про стягнення заборгованості,-
ТОВ « ФК «БРАЙТ-К» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: АТ « КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про стягнення заборгованості в якому просить: стягнути з відповідача на користь ТОВ ФК «Брайт-К» суму заборгованості за Кредитним договором № 1/4105034 від 14 квітня 2021 року в розмірі 112 745 грн., 95 коп. та судові витрати.
Позовні вимоги мотивує тим, що 14 квітня 2021 року між ОСОБА_1 та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» був укладений Кредитний договір №1/4105034 відповідно до якого Банк надав, а позичальник отримав кредитні кошти в сумі 60 080,00 грн. строком на 17 місяців. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту. Відповідно до п.1.3. Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценту винагороду щомісячно, в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за Кредитним договором, а також позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,35% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Кредитного договору. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору встановлено, що з метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № НОМЕР_1 в банку . Відповідно до п.2.6. Кредитного договору встановлено, що Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також угодами про забезпечення, будь-якій третій особі повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною. Відповідно до п.4.1. Кредитного договору встановлено, що шляхом підписання цього Договору позичальник підтверджує, що він в день укладення Договору особисто отримав свій примірник Договору; умови Договору йому зрозумілі; з Правилами, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується; з тарифами Банку ознайомлений і згодний; йому до укладення Договору Банком надано інформацію, яка визначена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до п.4.2. Кредитного договору встановлено, що підписанням цього Договору Позичальник надає Банку, у разі відступлення останнім будь-якій третій особі своїх прав і вигод за Договором, а також за угодами про забезпечення, свою згоду на передачу Банком такій третій особі інформації щодо себе. Банк виконав свої обов`язки за Кредитним договором № 1/4105034 від 14 квітня 2021 року належним чином, а відповідач наразі не здійснює повернення кредиту згідно Графіку платежів по кредиту. 05 серпня 2021 року між Банком та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» був укладений Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021. Згідно Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги, 13 грудня 2021 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором №1/4105034 від 1 квітня 2021 року, що був укладений між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 . Відповідно до Договору відступлення ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором. У зв`язку з несплатою відповідачем чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії протягом більш ніж 30 днів відповідачу було направлено Повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом станом на 13 грудня 2021 року. Зазначене Повідомлення залишилось позичальником невиконаним. Відповідно до п.2.3.5. Правил встановлено, невиконання Позичальником зобов`язання по погашенню простроченої заборгованості протягом 1 календарного місяця з дати направлення Повідомлення, та/або розірвання договору про надання додаткових чи супутніх послуг, який є обов`язковим для укладення Кредитного договору, і неукладення протягом 15 календарних днів нового договору про надання таких самих послуг з особою, що відповідає вимогам Банку, дає право Банку вимагати дострокового повернення кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів та/або нарахованих комісій, штрафів та пені. У зв`язку з невиконанням Позичальником зобов`язання по погашенню простроченої заборгованості протягом 1 календарного місяця з дати направлення Повідомлення на підставі п. 2.3.5. Правил 05 березня 2024 року відповідачу було направлено Вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії. Зазначену Вимогу позичальник також проігнорував та її вимоги не виконав. Зважаючи на невиконання Відповідачем зобов`язання стосовно повернення кредиту та ігнорування вищезазначеного Повідомлення та Вимоги, позивач вправі вимагати у позичальника дострокового повернення суми боргу за неналежне виконання умов Кредитного договору в судовому порядку.Загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по Кредитному договору №1/4105034 від 14 квітня 2021 року становить 112 745,95 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 48 377,62 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом 19 188,17 грн.; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 45 180,16 грн.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 10 червня 2024 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ТОВ « ФК «БРАЙТ-К» до ОСОБА_1 , третя особа: АТ « КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про стягнення заборгованості та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно змісту позовних вимог просив розглядати справу у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву відповідно до якої просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала частково, не заперечила проти стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентів за користування кредитом, в іншій частині позову просила відмовити.
Представник АТ « КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи був повідомленим шляхом направлення судової повістки через підсистему «Електронний Суд».
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).
Відповідно до ч. ч. 1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 14 квітня 2021 року між АТ « КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1/4105034, згідно змісту якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 60 060 грн. строком на 17 місяців. Кредит надано позичальнику на споживчі потреби.
Відповідно до п.1.1. Кредитного договору позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту.
Згідно із п.1.3. Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценту винагороду щомісячно, в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за Кредитним договором, а також позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,35% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Кредитного договору.
Відповідно до п.2.1. Кредитного договору встановлено, що з метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № НОМЕР_1 в банку.
Відповідач даний договір підписала, погодившись з його умовами.
Матеріали справи містять виписки з рахунків відповідача на перерахування банком кредитних коштів на рахунок відповідача, з яких вбачається, що кредитні кошти фактично були надані останній.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У п. 1.3.1 Кредитного договору №1/4105034 від 14 квітня 2021 року, встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценту винагороду щомісячно, в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за Кредитним договором.
Відповідно до п.2.6. Кредитного договору встановлено, що Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також угодами про забезпечення, будь-якій третій особі повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною.
05 серпня 2021 року між ТОВ « ФК « БРАЙТ К» та АТ « КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» підписано договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №2-2021. Згідно Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги, 13 грудня 2021 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором №1/4105034 від 1 квітня 2021 року, що був укладений між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 . Відповідно до Договору відступлення ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором.
Враховуючи положення ст. ст. 514, 516 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, позивач ТОВ ФК «БРАЙТ -К» набуло право вимоги за Кредитним договором №1/4105034 від 14 квітня 2021 року .
Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.
Згідно ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК « БРАЙТ-К» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1
17 грудня 2021 року ТОВ « ФК « БРАЙТ-К» поштою направив ОСОБА_1 повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом №1172 в сумі 19 60,83 грн.
05 березня 2024 року ТОВ « ФК « БРАЙТ-К» поштою направив ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії №3594 в сумі 112 745,95 грн.
Станом на 05 березня 2024 року розмір заборгованості за Кредитним договором №1/4105034 від 14 квітня 2021 року складає 112 745,95 грн., яка складається з : заборгованості за тілом кредиту 48 377,62 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 19 188,17 грн., заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 45 180,16 грн.
Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом станом на 05 березня 2024 року за Кредитним договором №1/4105034 від 14 квітня 2021 року у розмірі 19 188,17 грн., підлягають задоволенню.
Щодо вимог Банку про стягнення заборгованості по тілу кредиту станом на 05 березня 2024 року за Кредитним договором №1/4105034 від 14 квітня 2021 року у розмірі 48 377,62 грн., суд зазначає наступне.
Оскільки в матеріалах справи наявні докази отримання відповідачем кредитних коштів, розмір заборгованості відповідачем визнано, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту є обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією по обслуговуванню кредитної заборгованості станом на 05 березня 2024 року Кредитним договором №1/4105034 від 14 квітня 2021 року у розмірі 45 180,16 грн. суд зазначає наступне.
Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у виді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Тобто, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року по справі № 496/3134/19 зазначила наступне.
За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів`текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержания процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» , після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У п. 1.3.2. Кредитного договору №1/4105034 від 14 квітня 2021 року передбачено комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,35 % у місяць від суми кредиту, зазначної в п. 1.1. Договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості під яким розуміється електронно інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, наданя інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника ( як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності оплати платежів тощо.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. Так, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, моніторинг заборгованості , а саме: електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, наданя інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника ( як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності оплати платежів тощо.
З урахуванням положень ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» суд дійшов висновку, що вимоги банку про стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості станом на 05 березня 2024 року за Кредитним договором №1/4105034 від 14 квітня 2021 року у розмірі 45 180,16, є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані частково, а відтак підлягають до часткового задоволення, зокрема, в частині наявності заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за процентами за користування кредитом, що у сукупності становить суму заборгованості у розмірі 67 565, 79 грн.
У зв`язку із частковим задоволенням позову у розмірі 67 565,79 грн, що складає 60 % від ціни позову, на відповідача, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України слід покласти відшкодування зі сплати судового збору на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 1 816,80 грн.
Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

Керуючись ст..ст. 204, 207, 215, 512, 514, 516, 526, 610 - 612, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, ст.ст. 1, 8, 11, 12 Закону України « Про споживче кредитування», ст. 2, 19, 76-81, 89 , 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «БРАЙТ-К» до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство « КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» ( 02094, м. Київ, вул. Гніздовського Якова, 1, ) суму заборгованості за кредитним договором № 1/4105034 від 14 квітня 2021 року в сумі 67 565 ( шістдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 79 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «БРАЙТ-К» ( 02094, м. Київ, вул. Гніздовського Якова, 1, ) витрати по сплаті судового збору у сумі 1 816 ( одна тисяча вісмсот шістнадцять) гривень 80 копійок.

В задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 45 180,16 гривень та судового збру в сумі 1 211,20 гривень відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 26 серпня 2024 року

СУДДЯ