Справа № 452/5220/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2024 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Репака Віталія Валерійовича до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ») та ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля та стягнення грошових коштів, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

28 грудня 2023 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Репака В.В. звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить розірвати договір купівлі-продажу транспортного засобу марки «Mitsubishi Pejero», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , стягнути з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь позивача грошові кошти у розмірі 191688 грн. 88 коп. сплачені за придбання даного транспортного засобу, стягнути з ДП «СЕТАМ» на користь позивача грошові кошти у розмірі 10 088 грн.89 коп. сплачені в якості гарантованого внеску, посилаючись на те, що 06 квітня 2023 року були проведені електронні торги з реалізації вищезазначеного транспортного засобу, позивач сплатив на рахунок ДП «СЕТАМ» гарантійний внесок у розмірі 10088 грн. 89 коп. за участь у електронних торгах, став переможцем торгів та цього ж дня сплатив на рахунок відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) грошові кошти в сумі 191688 грн. 88 коп. за придбаний автомобіль. Разом з тим, при переоформленні транспортного засобу, судовим експертом виявлено зміни ідентифікаційного номера даного автомобіля, шляхом видалення первинного ідентифікаційного номера та нанесення на раму номера саморобним способом ідентифікаційно-номерної таблички. Зазначає, що в результаті цього він не може використовувати за призначенням даний транспортний засіб, а отже позбавлений того, на що розраховував при укладені договору купівлі-продажу. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду в розмірі 30000 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 15 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків, в якій, серед іншого, було зазначено, що на переконання суду, положення Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджуються на позовні вимоги ОСОБА_1 та не підлягають застосуванню до даних спірних правовідносин.

За таких обставин, суд пропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме, уточнити заявлені вимоги та обставини, якими позивач обґрунтовує їх, надати докази, що підтверджують вказані в позовній заяві обставини, а також зазначити підстави звернення з таким позовом саме до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

На виконання вимог ухвали суду повноважний представник позивача адвокат Репак В.В. через систему «Електронний суд» надіслав заяву про усунення недоліків з доданими до неї документами.

Під час вирішення питання про можливість прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.27 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача (ч.15 ст.28 ЦПК України).

При обґрунтуванні своїх позовних вимог та підсудності цієї справи Самбірському міськрайонному суду Львівської області позивач послався на Закон України «Про захист прав споживачів».

Частиною п`ятою статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Тлумачення статей 27,28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст.27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч.16 ст.28 ЦПК України). Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачу.

Крім того, відповідно до частини першої статті 650 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах, тощо, встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.655 ЦК України).

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Відповідно до пп.18,22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець - це суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації, а споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п.19 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», продукція це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Під споживчим договором розуміють правочин, за яким продавець, виробник, виконавець, що є підприємцем, реалізує товар, роботи, послуги споживачеві фізичній особі, яка придбаває, замовляє, набуває, використовує товар, роботи, послуги для особистих культурно-побутових, сімейних, домашніх та інших особистих потер, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням професійних обов`язків найманого працівника.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 06 квітня 2023 року ДП «СЕТАМ» проведено електронні торги рухомого майна, яке конфісковано в дохід держави. Згідно з протоколом проведення електронних торгів від 06 квітня 2023 року №585770 переможцем аукціону визнано ОСОБА_1 , який перерахував на депозитний рахунок відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 191688 грн. 88 коп. в рахунок оплати за придбаний на аукціоні автомобіль.

Такі прилюдні торги проведені відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України №2831/5 від 29 вересня 2016 року «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна».

Незважаючи на те, що відчуження майна з прилюдних торгів, за своєю правовою природою, відноситься до договорів купівлі-продажу, такий правочин за своєю сутністю не є споживчим договором, оскільки відсутній відповідний суб`єктний склад. Зокрема, як зазначалося вище, згідно п.18 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець це суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації. Державний виконавець, який в даному випадку виступає як продавець арештованого майна, не є суб`єктом господарювання чи підприємцем, а відтак не може бути визнаний продавцем продукції в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи викладене, суд зазначає, що на позовні вимоги ОСОБА_1 положення Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджуються, оскільки відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Таким чином, виходячи зі змісту позовної заяви, на переконання суду, спір між сторонами виник саме на підставі відносин, які регулюються положеннями ЦК України, а не Законом України «Про захист прав споживача.

За такого, не вбачається підстав для застосування положень ст.28 ЦПК України.

Враховуючи місцезнаходження відповідачів, суддя приходить до висновку, що справа не підсудна Самбірському міськрайонному суду Львівської області.

Разом з тим, місцезнаходження одного з відповідачів, а саме відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб є м.Вінниця, вул.Хмельницьке шосе, буд.7.

Виходячи з того, що місцезнаходження відповідача відноситься до території м. Вінниці, то дана справа є підсудною Вінницькому міському суду Вінницької області, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України).

Відповідно до ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, суд приходить до висновку, що справа за позовною заявою ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля та стягнення грошових коштів, а також стягнення моральної шкоди, не підсудна Самбірському міськрайонному суду Львівської області та повинна бути передана за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької областівідповідно до вимог ч.1 ст.31 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись стст.27,28,31,187,353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Репака Віталія Валерійовича до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Державного підприємства «СЕТАМ» та ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля та стягнення грошових коштів, стягнення моральної шкоди, - передати за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області (21000, м. Вінниця, вул. Грушевського, буд.17).

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.М. Кущ