Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2611/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Кашуба А.В.

при секретарі судового засідання - Чернянчук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом.

Позивачка просить суд постановити рішення про стягнення із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Позов мотивовано тим, що сторони є батьками трьох дітей, яких народили у зареєстрованому шлюбі. Наразі подружні відносини зіпсувалися, поведінка відповідача є нестерпною для спільного проживання. Це підтверджується матеріалами справ про адміністративні правопорушення (домашнє насильство). Діти проживають разом із позивачкою та вона їх самостійно матеріально утримує. Позивачка стверджує, що відповідач витрачає зароблені нею гроші на спиртні напої, не бере участі у матеріальному утриманні дітей. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав відзив. Позовні вимоги визнав частково, він в змозі виплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 2000 грн на кожну дитину. Обставини частково заперечує: діти проживають у його власному будинку разом із позивачкою, він подав заяву про розірвання шлюбу із позивачкою, грошові кошти він не крав, тому що крадіжка це злочин, і це не встановлено вироком суду, він намагається спілкуватися з дітьми, брати участь у їх житті, він має хворобу хребта, що виключає важку фізичну працю, він займається вирощуванням курчат, а позивачка має відкритий ними магазин і має дохід від цього сімейного бізнесу.

У судовому розгляді справи учасники справи участі не брали.

Сторона позивача подала письмову заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач просив розглядати позову без його участі.

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження докази, вивчивши доводи відзиву, дослідивши подані на їх підтвердження докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд вирішив наступне.

Встановлено, що позивач та відповідачка у зареєстрованому шлюбі народили трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд встановив, що позивачка більше 15 років проживає за адресою АДРЕСА_1 , де разом із нею проживають ОСОБА_2 , чоловік,та їх троє дітей.

Зі слів позивачки, батько дітей останнім часом не бере добровільної систематичної матеріальної участі в утриманні дітей, у зв`язку із чим вона та діти відчувають матеріальні труднощі.

Встановлено, що відповідачка зареєстрована фізичною особою-підприємцем, зі слів сторін, має магазин роздрібної торгівлі.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач визнав позовні вимоги у частині вимоги про судовий примус до виконання обов`язку з утримання дітей: не заперечив проти задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

За таких обставин, вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, визнання відповідачем позову у цій частині не суперечать закону і не порушують прав та інтересів інших осіб.

Згідно ст. 183 ч.1 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3--1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини .

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання трьох дітей суд взяв до уваги ті обставини, що троє дітей проживають разом із матір`ю, вона забезпечує організацію їх життя, навчання, виховання, веде догляд за ними та веде домашнє господарство, крім того, що утримує їх матеріально. Рівень споживчих цін суттєво зріс, в сучасних умовах утримання дітей шкільного віку вимагає значних матеріальних витрат, і ці обставини не потребують доведення. Відповідач є молодим працездатним чоловіком, інших утриманців не має, з його слів займається систематичною господарською діяльністю з метою отримання доходу (вирощування курчат). Відповідач не надав суду інформацію про розмір свого доходу. Відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі по 2000 грн в місяць на кожну дитину, оскільки "в змозі" сплачувати саме таку суму.

Суд відхиляє посилання відповідача на незадовільний стан здоров`я, що обмежує його у праці, як недоведене: на підтвердження цієї обставини подано заключення лікара-рентгенолога кабінету МРТ від 12.04.2024 без висновку про обмеження працездатності. Інших обставин, які б свідчили про неспроможність відповідача брати участь в утриманні дітей на рівні, який просить позивачка, - відповідач не навів. Відтак, доводи відзиву у цій частині залишаються недоведеними.

Суд вважає, що розмір аліментів на одну дитину, який просить встановити позивачка, є саме тією сумою, яка є необхідною для життя дитини протягом місяця, гармонійного її розвитку. Відтак, позов слід задовольнити у повному обсязі.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»). Відтак, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір за звернення до суду у 2024 році із майновим позовом за позовною вимогою про стягнення аліментів на дату подання позову - 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - у твердій грошовій сумі у розмірі по 3500 (три тисячі п`ятсот гривень) на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи із 19.04.2024 року до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба