Справа № 201/2525/23
Провадження 2/201/1914/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

при секретарі Тоцької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначив, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 05.01.2016р., згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому збільшився до 34 000грн.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, однак зобов`язання за кредитним договором не виконав.

У зв`язку із зазначеними порушеннями, відповідач станом на 29.01.2023р. має заборгованість за кредитним договором, яка становить 41 775грн 63коп, та складається із: заборгованість за кредитом 33 971грн 13коп, заборгованість за відсотками за користування кредитом 7 804грн 50коп.

На підставі викладеного, банк просив стягнути з відповідача на свою користь цю заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позові зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шахов Д.А. подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, просить відстрочити виконання рішення суду через майновий та сімейний стан відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 05.01.2016 року, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.12). В подальшому свої дані актуалізовував (а.с.70-72).

20.10.2021р. відповідачем підписаний паспорт споживчого кредиту, в якому обумовлений розмір відсотків за користування кредитним лімітом, строк внесення щомісячних платежів, розмір комісій, штрафу, пеней, вартість перевипуску карти (а.с.13-17).

Кредитний ліміт на картці відповідача первинно встановлений 500грн, згодом підвищений до 34 000грн (20.10.2021р), надалі знижений до 0,00грн (26.12.2022р.) (а.с.10).

Кредитні карти для використання кредитних коштів видавалися відповідачу неодноразово, про що банк надав суду довідку із зазначенням номерів цих карт (а.с.11).

На підставі вказаних анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг та самих Умов і правил надання банківських послуг, позивач нарахував відповідачу заборгованість за кредитним договором станом на 29.01.2023р. має заборгованість за кредитним договором, яка становить 41 775грн 63коп, та складається із: заборгованість за кредитом 33 971грн 13коп, заборгованість за відсотками за користування кредитом 7 804грн 50коп.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що відповідач не виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Щодо заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Як вбачається з поданої відповідачем заяви, він до березня 2024р. отримував 2 520грн пенсії щомісячно, від березня 2024р. отримує 2 725грн.

Перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря через ряд хронічних захворювань, про що надав виписку.

Дружина ОСОБА_2 є пенсіонером, але додатково працює та отримує мінімальну заробітну плату з січня 2024р. 7 100 грн щомісячно. Також перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря через ряд хронічних захворювань, про що наявна виписка.

Відповідачем надані докази, які підтверджують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення, а саме надано документи, які свідчать про його хворобливий стан та його дружини, що підтверджується виписками з медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого та незначний розмір доходів.

З огляду на викладене, суд вбачає підстави для задоволення клопотання відповідача та відстрочує виконання рішення суду зі стягнення заборгованості за кредитним договором на 12 місяців.

З огляду на результат розгляду справи та визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354, 453 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 05 січня 2016 року станом на 29 січня 2023 року в сумі 41 775 гривень 63 копійок, судові витрати в сумі 1 342 гривні, а всього 43 117 (сорок три тисячі сто сімнадцять) гривень 63 копійки.

Відстрочити ОСОБА_1 виконання рішення суду терміном на 12 (дванадцять) місяців.

Повернути Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» 50 відсотків судового збору, що становить 1342 гривні, сплаченого згідно платіжного доручення № PROM3B4EE3 від 23 лютого 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення буде складений впродовж 5 днів.

Позивач: АТ Комерційний банк «ПриватБанк», , місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Д.О. Покопцева