Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4776/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Виноградівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Останнім фактичним та зареєстрованим місцем проживання було АДРЕСА_1 . Її чоловік, батько позивача - ОСОБА_3 помер раніше: ІНФОРМАЦІЯ_2 .Померлі заповіт не залишали. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина за законом, яку прийняла та оформила позивач одноосібно, як спадкоємець за законом першої черги, що підтверджено Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.03.2011 у справі №2-241/11. Учасниками справи на стороні відповідачів були дружина спадкодавця ОСОБА_2 та інші діти: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Рішення набрало законної сили та на його підставі позивач в цілому успадкувала будинок, що належав батькові.Обставини, що встановлені вказаним рішенням, мають преюдиційне значення та доказуванню не підлягають. Рішенням суду встановлено, що позивач як спадкоємець першої черги за законом до спадщини ОСОБА_3 , прийняла спадщину, а інші спадкоємці першої черги за законом не бажали приймати та оформляти спадщину батька, бажали, щоб майно успадкувала позивач, про що написали відповідні заяви, відмовившись від спадщини батька.Таким чином, на підставі вказаного Рішення суду, позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , в цілому одноосібно. Спір щодо розподілу майна відсутній, що підтверджено Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області у справі №2-241/11.

Нещодавно позивачу стало відомо, що її батькові належало ще й право на земельну частку (пай) в КСГП «Зірка» на підставі Сертифікату РН№ 167890. Проте, ні оригіналу, ні копії Сертифікату розпорядженні позивача немає. Позивач отримала офіційну інформацію у ГУ Держгеокадастр у Закарпатській області від 27.06.2024 року № 562/225-24, про те, що її батькові дійсно належало право на земельну частку (пай) в КСГП «Зірка» на підставі Сертифікату РН№167890, з визначеною вартістю 23395.32 грн, площею 1,25 умовних кадастрових гектарів виданий на підставі розпорядження Виноградівської РДА № 164 від 28.03.2000 року, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 345. Позивач не в змозі у нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), оскільки сертифікат втрачено.

Позивач у підготовче засідання не з`явилася, однак згідно прохальної частини позовної заяви просила суд провести розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача будучи повідомленим про день, час та місце проведення підготовчого засідання належним чином, в підготовче засідання також не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву, згідно якої проти вимог позивача заперечень не має та просить суд розглянути справу у його відсутність.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

Останнім фактичним та зареєстрованим місцем проживання було АДРЕСА_1 .

Її чоловік, батько позивача - ОСОБА_3 помер раніше: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Померлі заповіт не залишали.

Після смерті батька позивача відкрилася спадщина за законом, яку прийняла та оформила позивач одноосібно, як спадкоємець за законом першої черги, що підтверджено Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.03.2011 у справі №2-241/11.

Учасниками справи на стороні відповідачів були дружина спадкодавця ОСОБА_2 та інші діти: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Рішення набрало законної сили та на його підставі позивач в цілому успадкувала будинок, що належав її батькові.

Обставини, що встановлені вказаним рішенням, мають преюдиційне значення та доказуванню не підлягають.

Рішенням суду встановлено, що позивач як спадкоємець першої черги за законом до спадщини ОСОБА_3 , прийняла спадщину, а інші спадкоємці першої черги за законом не бажали приймати та оформляти спадщину батька, бажали, щоб майно успадкувала позивач, про що написали відповідні заяви, відмовившись від спадщини батька.

Таким чином, на підставі вказаного Рішення суду, позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину після смерті

ОСОБА_3 , в цілому одноосібно. Спір щодо розподілу майна відсутній, що підтверджено Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області у справі №2-241/11.

Нещодавно позивачу стало відомо, що її батькові належало ще й право на земельну частку (пай) в КСГП «Зірка» на підставі Сертифікату РН № 167890.

Позивач отримала офіційну інформацію у ГУ Держгеокадастр у Закарпатській області від 27.06.2024 року № 562/225-24, про те, що її батькові дійсно належало право на земельну частку (пай) в КСГП «Зірка» на підставі Сертифікату РН№167890, з визначеною вартістю 23395.32 грн, площею 1,25 умовних кадастрових гектарів виданий на підставі розпорядження Виноградівської РДА № 164 від 28.03.2000 року, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 345.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) позивача не може, оскільки сертифікат втрачено.

Отримати дублікати правовстановлюючих документів спадкоємець не може, оскільки за їх видачею міг звернутися лише власник, на ім`я якого було видано оригінал втраченого або зіпсованого документа.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 3.5. листа ВССУ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності па земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 125 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право на земельні частку (пай) у порядку спадкування, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 200, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , набуте в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) площею 1,25 умовних кадастрових гектарів, посвідчене Сертифікатом РН № 167890 члена КСГП «Зірка», що виданий на підставі розпорядження Виноградівської РДА № 164 від 28.03.2000 року, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 345.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 26.08.2024.

ГоловуючийТ. Ю. Левко