РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/829/24

2/609/336/2024

28 серпня 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

з участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шумської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 18 червня 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Шумської міської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, яке залишилось після смерті тітки ОСОБА_2 , а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельні ділянки та земельну частку (пай).

2. 12 серпня 2024 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про залишення без розгляду позовної вимоги про успадкування земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності КСП «Каменяр» Кременецького району Тернопільської області, розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0202929 виданого на підставі розпорядження голови Шумської районної державної адміністрації від 23.12.1996 року №397, виданого на ім`я ОСОБА_3 .

3. Позов з урахуванням заяви позивача про залишення без розгляду позовної вимоги в частині успадкування земельної частки (паю) обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із права власності на: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 ; - земельну ділянку площею 0,5га, кадастровий номер :01:001:1087, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області; - земельну ділянку площею 1,25га, кадастровий номер :01:001:1779, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області. 30 січня 2002 року ОСОБА_2 склала заповіт, в котрому заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось позивачу. Позивач зазначає, що на момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Разом з нею постійно проживали та були зареєстровані: позивач ОСОБА_1 та його сім`я. Коли позивач звернувся до приватного нотаріуса по питанню успадкування, то йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Враховуючи, що спадщину позивач прийняв в установленому законом порядку, від спадщини не відмовляється, але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріуса не може, з цих підстав просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок та земельні ділянки.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

4. Ухвалою суду від 20 червня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 08 липня 2024 року.

5. Ухвалою суду від 08 липня 2024 року підготовче засідання відкладено на 12 серпня 2024 року за неявкою позивача.

6. Ухвалою суду від 12 серпня 2024 року заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог задоволено, підготовче засідання відкладено на 20 серпня 2024 року.

7. Ухвалою суду від 20 серпня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 28 серпня 2024 року.

8. В судове засідання сторони не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

9. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

10. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

11. Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Шумським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області підтверджується, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Переморівка, Шумського району Тернопільської області.

12. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №716098 від 20 грудня 2005 року вбачається, що ОСОБА_2 на підставі розпорядження Шумської районної державної адміністрації від 26.08.2005 №405 є власником земельної ділянки загальною площею 1,75га, яка розташована на території Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається із двох земельних ділянок: площею 0,50га кадастровий номер :01:001:1087 та площею 1,25га кадастровий номер :01:001:1779.

13. Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 26.02.2002, виданого на підставі Рішення виконкому Андрушівської сільської ради від 20.02.2003 №3 вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_2 на праві особистої власності. Реєстраційним написом на документі про право особистої власності від 26.02.2002 підтверджується, що домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано в Шумському бюро технічної інвентаризації по праву особистої власності за ОСОБА_4 та записано в реєстрову книгу №12.

14. Із повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна №563/24 від 28.05.2024, виданого ФОП ОСОБА_5 вбачається, що станом на 28 травня 2024 року змін в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 не виявлено.

15. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, склавши заповіт, який посвідчений 30 січня 2002 року секретарем Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за №9, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 .

16. На підтвердження факту родинних відносин позивачем додано, а судом досліджено наступні документи:

- копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , відповідно до якого слідує, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Переморівка Шумського району Тернопільської області, його батьками є: мати ОСОБА_6 , батька не вказано;

- копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (викладеного російською мовою), відповідно до якого слідує, що « ОСОБА_7 » народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Переморівка Шумського району Тернопільської області, її батьками є: « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 »;

- копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (викладеного російською мовою), відповідно до якого слідує, що « ОСОБА_10 » народилась в с. Переморівка Шумського району Тернопільської області, її батьками є: « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 ».

17. Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим Андрушівською сільською радою Шумського району тернопільської області підтверджується, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Переморівка, Шумського району Тернопільської області.

18. Згідно із довідкою №181 від 11.03.2024, виданою Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті постійно проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті проживали і були зареєстровані: племінник ОСОБА_1 , дружина племінника ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

19. Довідкою №281 від 31.05.2024, виданою Шумською міською радою Тернопільської області на підставі Акту опитування свідків про встановлення особи №76 від 31.05.2024, підтверджується, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 одна і та ж сама особа.

20. Своєю Постановою про відмову у вчинення нотаріальних дій №171/02-31 від 29.05.2024 приватний нотаріус Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину по тій причині, що ним не підтверджено родинних відносин з померлою ОСОБА_2 .

ІV. Оцінка Суду.

21. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

22. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

23. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

24. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

25. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

26. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

27. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

28. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

29. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

30. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

31. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

32. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

33. Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

34. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Як слідує із досліджених матеріалів справи, померла ОСОБА_2 , зробивши відповідне розпорядження, заповіла все своє майно позивачу ОСОБА_1 , склавши заповіт за реєстровим номером 9, що посвідчений Андрушівською сільською радою 30 січня 2002 року.

35. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як слідує із матеріалів справи, позивач постійно проживав та був зареєстрований з померлою в одному господарстві до дня її смерті, а відтак у відповідності до ст. 1268 ЦК України є такими, що прийняв спадщину за заповітом.

36. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

37. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п. г Земельного кодексу України.

38. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

В даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок та земельні ділянки, як спадкове майно за заповітом, після смерті тітки ОСОБА_2 .

Відповідач Шумська міська рада Тернопільської області своїх заперечень стосовно позовних вимог не висловили.

Суд знаходить, що в даних правовідносинах виникнення права власності у позивача пов`язується з правом спадкування.

39. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

40. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

41. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

42. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

43. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок та земельні ділянки в нотаріальній конторі не може, відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

44. Позивачем при подачі позову було сплачено 1211,20 грн. судового збору, які він у разі задоволення позову просив не стягувати з відповідача.

Керуючись статтями 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1219, 1220, 1222, 1225, 1233, 1235, 1268, 1270, Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 76, 77, 81, 89, 141 Цивільного процесуального кодексу, суд

У Х В А Л И В :

1.Позов ОСОБА_1 до Шумської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і яке складається із права особистої власності на: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 50,23 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ; - земельну ділянку площею 0,50га, кадастровий номер :01:001:1087, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області; - земельну ділянку площею 1,25га, кадастровий номер :01:001:1779, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області.

3.Не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 28 серпня 2024 року.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК