ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м.Суми

Справа №587/2957/23

Номер провадження 22-ц/816/930/24, 22-ц/816/1559/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 14 листопада 2023 року у складі судді Гончаренко Л.М., ухваленого в м. Суми,

на додаткове рішення Сумського районного суду Сумської області від 30 листопада 2023 року у складі судді Гончаренко Л.М.,

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (далі ТОВ «ФК «Прайм Альянс») звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 травня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладено кредитний договір № , відповідно до умов якого остання отримала кошти в розмірі 34429 грн 98 коп. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % річних, з яких 30604 грн 43 коп. надано на споживчі цілі, що підтверджується заявою на видачу готівки. Відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку повністю суму отриманих кредитів та виконати всі інші зобов`язання не пізніше 21 травня 2019 року. Згідно п. 3.3 кредитного договору ПАТ «ОТП Банк» відступив 13 червня 2016 року свої вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», до якого перейшло право вимоги за кредитним договором № від 21 травня 2014 року у розмірі 39914 грн 14 коп. В подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу №29/01/19-2, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за вказаним кредитним договором. Зазначає, що на рахунки ТОВ «ФК «Прайм Альянс» надходили кошти за кредитним договором № від 21 травня 2014 року на загальну суму 11876 грн 88 коп., а саме: 10 серпня 2020 року 1953 грн 53 коп., 30 листопада 2020 року 1409 грн 93 коп., 28 грудня 2020 року 1289 грн 4 коп., 26 січня 2021 року 2492 грн 58 коп., 30 серпня 2021 року 2134 грн 95 коп., 23 лютого 2022 року 96 грн 29 коп., 02 січня 2023 року 2134 грн 95 коп., 20 червня 2023 року 365 грн 25 коп.

Проте, заборгованість є непогашеною та становить 20407 грн 02 коп., що складається з заборгованості за кредитом в межах 3-х річного терміну з 21 березня 2017 року до 21 травня 2019 року у розмірі 15496 грн 75 коп. (основна сума кредиту (тіло) 15494 грн 94 коп. та проценти за користування кредитом 1 грн 81 коп.), а також урахування індексу інфляції у розмірі 3482 грн 61 коп. та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України за період з 29 січня 2019 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 1427 грн 66 коп., яку і просить стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 14 листопада 2023 року позовну заяву ТОВ «ФК «Прайм Альянс» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованість за кредитним договором № від 21 травня 2014 року в сумі 20407 грн 02 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення та додаткове рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що заявник апеляційної скарги не визнає факт укладення між нею та ПАТ «ОТП Банк» кредитного договору від 21 травня 2014 року та отримання кредитних коштів.

Вказує на нікчемність умов кредитного договору в частині нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості (комісією) щомісячно в терміни та на умовах, визначених графіком щомісячних платежів, загальний розмір яких за період з 21 березня 2017 року до 21 травня 2019 року становить 19521 грн.

Зазначає про відсутність в матеріалах справи первинної бухгалтерської документації на підтвердження перерахування кредитних коштів, розміру кредитної заборгованості, а також доказів набуття позивачем права вимоги за вказаним кредитним договором. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум.

Наголошує на тому, що нею не здійснювалася оплата на рахунок позивача коштів за кредитним договором на загальну суму 11876 грн 87 коп., ці кошти були стягнути з неї в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, який скасовано рішенням Сумського районного суду Сумської області від 10 серпня 2023 року.

Просить застосувати наслідки пропуску строків позовної давності.

Відповідач не погоджується також із визначеним судом першої інстанції розміром витрат на професійну правничу допомогу, та вважає що він є несправедливим та таким, що порушує її права.

ТОВ «ФК «Прайм Альянс» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість судових рішень, просить його залишити без змін, а доводи апеляційної скарги залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 21 травня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № , за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 34429 грн 98 коп. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних, з яких 30604 грн 43 коп. надано на споживчі цілі та комісія за оформлення кредиту складає 3825 грн 55 коп., строком на 60 місяців, з 21 травня 2014 року по 21 травня 2019 року. Договір містить підпис ОСОБА_1 (а.с. 10).

Відповідно до пункту 1.4.1. вказаного договору позичальник зобов`язався повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання, встановлені кредитним договором не пізніше 21 травня 2019 року.

Сторони договору погодили, що сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в графіку платежів (п. 1.4.2 Договору).

Відповідно до пункту 1.4.3. договору проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної пунктом 1.1. даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений у графіку платежів.

Графік платежів є додатком № 1 та невід`ємною частиною даного договору та розраховується з урахуванням розміру та строку кредиту, процентної ставки за користування кредитом, розміру щомісячної комісії та пільгового періоду. Розмір щомісячних платежів зазначається у графіку платежів та визначається за формулою ануїтетних платежів (п. 1.4.6 Договору).

До вказаного Договору додано графік платежів та копія заяви на видачу готівки №2 від 21 травня 2014 року на суму 30604 грн 43 коп. (а.с. 11,12).

Згідно договору факторингу № 13/06/16 від 13 червня 2016 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором (а.с. 13-18).

В подальшому, відповідно до договору факторингу № 29/01/19-2, укладеному 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс», до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором (а.с. 19-24).

Згідно довідки №1606 від 05 жовтня 2023 року загальна сума непогашеної заборгованості станом на 29 січня 2019 року за кредитним договором № від 21 травня 2014 року становила 39914 грн 14 коп. На рахунки ТОВ «ФК «Прайм Альянс» надходили кошти за вказаним кредитним договором на загальну суму 11876 грн 88 коп., а саме: 10 серпня 2020 року 1953 грн 53 коп., 30 листопада 2020 року 1409 грн 93 коп., 28 грудня 2020 року 1289 грн 4 коп., 26 січня 2021 року 2492 грн 58 коп., 30 серпня 2021 року 2134 грн 95 коп., 23 лютого 2022 року 96 грн 29 коп., 02 січня 2023 року 2134 грн 95 коп., 20 червня 2023 року 365 грн 25 коп. Надалі жодних погашень здійснено не було, а тому станом на 05 жовтня 2023 року заборгованість за основною сумою кредиту (тіло) становить 28037 грн 26 коп. (а.с. 8).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, посилаючись на те, що відповідач користувалася наданими їй кредитними коштами, не сплачувала вчасно кошти за користування кредитом у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі, вказаному в позовній заяві на суму 15494 грн 94 коп., позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог, дійшов до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості є обґрунтованим.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Згідно з ст. 627, 629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 1046, ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції не перевірив надані позивачем докази на підтвердження набуття товариством права вимоги за кредитним договором, укладеним 21 травня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .

Так, Верховний Суд у постановах від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14 та від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 зробив висновок, що відсутність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором, є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі, з огляду на положення пункту 2 договору відступлення права вимоги.

На необхідність перевірки доводів перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги також посилався Верховний Суд у постановах від 29 вересня 2021 року у справі № 2-879/11, (провадження № 61-10005св21), від 03 листопада 2021 року у справі № 301/2368/14-ц (провадження № 61-11546св21) з огляду на умови такого договору, зокрема щодо набуття новим кредитором права вимоги до боржника після здійснення оплати за вказаним договором.

Встановлено, що умовами договорів факторингу №13/06/16 від 13 червня 2016 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гаранті» та №29/01/19-2 від 29 січня 2019 року, укладеного між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс», передбачено, що право грошової вимоги, що належить клієнту, передається факторові за плату. Грошове фінансування, у визначених вказаними договорами розмірах, підлягає перерахуванню на банківський рахунок клієнтів.

Крім того, момент набуття права вимоги за договором факторингу від 29 січня 2019 року, сторони погодили безпосередньої після підписання договору та перерахування фактором клієнту грошового фінансування.

Проте, позивачем під час розгляду справи інстанційними судами не було надано доказів на підтвердження виконання як ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», умов договору факторингу від 13 червня 2016 року, так і ТОВ «ФК «Прайм Альянс», умов договору від 29 січня 2019 року, в частині перерахування клієнту визначеного ліміту фінансування за цими договорами.

Враховуючи те, що ТОВ «ФК «Прайм Альянс» не було надано доказів на підтвердження виконання товариством умов договору факторингу, в частині проведення оплати за цим договорам, тому суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитними договорами.

Таким чином, рішення суду на підставі пунктів 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «ФК «Прайм Альянс».

Частиною 13 статті 141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з скасуванням судового рішення, підлягає скасуванню і додаткове рішення суду, яким вирішено питання розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які відповідно до п. 2) ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Сплачений відповідачем за апеляційний перегляд рішення суду судовий збір в сумі 4026 грн 00 коп., підлягає стягненню з позивача на її користь.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 14 листопада 2023 року та додаткове рішення Сумського районного суду Сумської області від 30 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на користь ОСОБА_1 4026 гривень 00 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова