Дата документу 15.08.2024
Справа № 2-2748/11
Провадження № 6/334/203/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білокопитова Романа Володимировича про застосування приводу до боржника,

встановив:

державний виконавець Білокопитов Р.В. звернувся до суду з поданням, в якому просить застосувати до фізичної особи ОСОБА_1 примусовий привід до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що знаходиться за адресою: 69006, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, буд. 10, кабінет № 2.

Подання обґрунтоване тим, що на його виконанні перебуває виконавче провадження № 66349689 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2748/11, виданого 24.01.2014 Ленінським районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 100 000 гривень. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який відповідно до виконавчого документа проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 03.08.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була надіслана сторонам. 17.11.2022 державним виконавцем винесено постанову про арешт на кошти боржника. 18.03.2024 боржник не з`явився на виклик державного виконавця. Застосування до боржника примусового приводу необхідно для встановлення наявності майна боржника, надання відповідних пояснень, подання декларацій про доходи, встановлення інформації про фактичне місцезнаходження боржника.

Представник ОСОБА_1 адвокат Аворник Л.В. подала до суду письмові пояснення щодо подання державного виконавця, в якому зазначила про відсутність доказів отримання ОСОБА_1 виклику державного виконавця від 18.03.2024. Державним виконавцем надано реєстр рекомендованих відправлень від 14.06.2024, з якого невідомо, що саме було відправлено на адресу боржника. Оскільки ОСОБА_1 не отримано виклик державного виконавця, підстави для його приводу, передбачені п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні. В поданні не зазначені підстави для застосування приводу, часу, коли необхідно доставити боржника до виконавця та суб`єкт, якому доручається здійснити привід.

Дослідивши подання, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 438 ЦПК України привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Судом встановлено, що на виконанні державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білокопитова Р.В. перебуває виконавче провадження № 66349689 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2748/11, виданого 24.01.2014 Ленінським районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 100 000 гривень.

03.08.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

За змістом пункту 14 частини третьої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) у разі, якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

При цьому відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

18.03.2024 за № 37333 виконавцем було складено Виклик на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якого боржника було зобов`язано з`явиться до виконавця на 28.03.2024 о 10.30 годині та 20.03.2024 направлений на адресу боржника простою кореспонденцією, що підтверджується пакетом № 8 від 20.03.2024 поштових відправлень простої кореспонденції.

Суд вважає, що державним виконавцем не було надано боржнику достатнього часу для з`явлення за його викликом, оскільки у Виклику державний виконавець зобов`язав боржника надати документи щодо належного йому майна, доходів, складу сім`ї тощо, що свідчить про недоведеність факту ухилення боржника від явки за викликом державного виконавця.

Крім того як вбачається з розділу V Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України від 30.01.2018 № 64/261/5 (далі Порядок), підставою для здійснення приводу боржника є ухвала суду. Привід полягає у примусовому супроводженні боржника, до якого він застосовується, поліцейським, який виконує ухвалу суду про здійснення приводу, до місця його виклику в зазначений в ухвалі час. У разі відмови особи прибути до місця її виклику, якщо застосування превентивних поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, застосовуються поліцейські заходи примусу відповідно до Закону України «Про Національну поліцію». У разі неможливості здійснити привід боржника керівник органу (підрозділу) поліції негайно надсилає до відповідного органу державної виконавчої служби, державний виконавець якого ініціював привід, або приватного виконавця лист з обґрунтуванням причин неможливості здійснення приводу боржника.

В порушення зазначеного Порядку в поданні не зазначено час, на який необхідно здійснити привід боржника, що позбавляє суд прийняти законне та дієве рішення щодо здійснення приводу.

Суд наголошує, що перед тим як ставити питання про порушення боржником обов`язків, визначених пунктом 5 частини п`ятої статті 19 Закону № 1404-VIII, насамперед державний виконавець повинен діяти з дотриманням всіх правил та належних процедур, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи те, що факт ухилення боржника від явки за викликом державного виконавця жодними доказами не підтверджено, як і порушення ним обов`язку, визначеного пунктом 5 частини п`ятої статті 19 Закону № 1404-VIII, суд відмовляє в задоволенні подання.

Керуючись статтями 260, 268, 438 ЦПК України, суд

постановив:

відмовити у задоволенні подання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Фетісов