Номер провадження по справі 2-др/387/2/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Майстер І. П.

за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Добровеличківка заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Фермерського господарства "Зернопродукт" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права оренди ,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13.06.2024 позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Фермерського господарства "Зернопродукт" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права оренди-задоволено повністю.

Від адвоката Манзюк Т.Ю. 24.06.2024 надійшла заява про ухвалення додатково рішення про відшкодування витрат на послуги адвоката у цивільній справі №387/615/23, згідно з якою просить стягнути з Фермерського господарства "Зернопродукт" витрати на правову допомогу адвоката в сумі 17 750 гривень.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені вчасно, належним чином, надали суду клопотання про розгляд клопотання за їх відсутності.

Представник відповідача не з`явився на судове засідання, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи. Він надав до суду заяву, в якій просить відмовити в ухваленні додаткового рішення щодо правничої допомоги. Зі змісту заяви відповідач зазначив, що позивачем не подано до суду: договору про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, тощо), також не подано належних документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, детальний опис вчинених дій (наданих послуг). Крім того представник відповідача вказував на пропуск терміну звернення до суду відповідно до ч.8 статті 141 ЦПК України. Представник відповідача просив розглядати справу за їх відсутності.

У зв`язку з цим, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частинами першою, другою, третьою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини 3 статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст.182 ЦПК України).

Аналіз вищезазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Як зазначив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 березня 2020 року у справі №520/8309/18, законодавцем визначено процесуальний наслідок не заявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з моменту винесення рішення у справі. В такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в ухвалах Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі №750/14822/21, від 24 травня 2023 року у справі №446/2455/21.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1, 3, 4 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Аналіз положень статті 126 ЦПК України, ч.8 статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, що унеможливлює розгляд судом питання розподілу судових витрат без поновлення цього строку.

Законодавець не пов`язує подання доказів понесення витрат на правничу допомогу із моментом отримання рішення, а подання таких доказів пов`язується з датою ухвалення рішення, що й і зазначено в частині восьмій статті 141 ЦПК України, яка за своїм змістом є імперативною нормою і не допускає іншого тлумачення.

Крім того, приписи діючого ЦПК України не пов`язують право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку; в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_2 адвокат Манзюк Т.Ю. в судовому засіданні до судових заявив, що докази понесення витрат на правову допомогу та відповідну заяву подасть у п`ятиденний строк.

Рішення Добровеличківським районним судом Кіровоградської області прийнято 13 червня 2024 року, а тому докази понесення витрат на правову допомогу сторона позивача повинна була подати до суду до 18 червня 2024 року.

Разом з цим, клопотання про розподіл витрат на правову допомогу та докази понесених витрат подані представником позивача адвокатом Манзюком Т.Ю. подано 24 червня 2024 року через електронний суд, тобто, зі спливом строків, передбачених положеннями частини 8 статті 141 ЦПК України.

Крім того, представником позивача ОСОБА_1 не було подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів понесених витрат.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зазначено, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №161/5317/18 (провадження №61-3454св22), неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що клопотання представника позивача адвоката Манзюком Т.Ю. про розподіл витрат на правову допомогу підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.133, 141, 268, 270 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 адвоката Манзюка Тараса Юрійовича про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на правову допомогу - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер