"21" серпня 2024 р.
Справа № 642/4722/24
Провадження № 2-о/642/99/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної О.В.,

з участю секретаря Брус М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Третій відділ державної реєстрації актів цивільного сану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, -

в с т а н о в и в:

12.08.2024 року заявник - ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вовчанськ Харківської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки села Гущенка Ново- Оскольського р-ну Білгородської області; причина смерті - загибель внаслідок бойових дій.

В обґрунтування вказує, що вона є донькою ОСОБА_2 , яка постійно проживала у м. Вовчанськ. Заявниця вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 загинула її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час перебування на території активних бойових дій у м.Вовчанськ. Про це вона дізналась від родичів та сусідів, які також на той час проживали у м. Вовчанськ. Так, сусідка ОСОБА_3 повідомила, що будинок у якому проживала мати заявниці, зруйновано внаслідок обстрілу, а її мати в той час перебувала у будинку. Сусідка поясняла, що 19 травня 2024 року вулиця на якій проживала мати заявниці піддалася сильному обстрілу. Сусідка на той час ховалася у підвалі, та була поранена, та після того як вийшла на вулицю, то побачила, що будинок, в якому проживала ОСОБА_2 , зруйновано внаслідок обстрілу. Також родичка ОСОБА_4 , що доглядала за ОСОБА_2 з березня 2024 року, після смерті її сина, та яка потребувала догляду після перенесеного інсульту, повідомляла заявницю, що після 10 травня 2024, коли почався повторний наступ росії на м. Вовчанська, їх вулиця зазнавала атак з різних видів озброєння. Здійснювались заходи по евакуації, проте організувати ОСОБА_5 не вдалось, оскільки вулиця мала таке розташування, що волонтери не погоджувалися їхати через велику загрозу безпеці. 19 травня вулиця піддалася сильному обстрілу. Після того як все затихло, ОСОБА_4 поясняла, що поїхала на велосипеді подивитись як там ОСОБА_6 . Проте, коли вона під`їхала до її будинку, то побачила що він повністю зруйнований. Родичка евакуювалася з міста Вовчанськ 21 травня 2024 року.

За цим фактом заявниця 10.06.2024 звернулась по поліції, та 11.06.2024 року за ії усною заявою ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області внесено відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 438 КК України.

Вказує, що не має можливості реалізувати право на реєстрацію смерті матері в органах ДРАЦС у зв`язку з відсутністю оригіналів медичних документів про смерть встановленої форми.

Заявник не має можливості отримати медичні документи про смерть ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що в м.Вовчанськ ведуться активні бойові дії, частина міста окупована, в місті не здійснюють свої повноваження органи влади та медичні установи.

Отже, заявниця позбавлена можливості зареєструвати у встановленому Законом України порядку смерть ОСОБА_2 в позасудовому порядку та отримати будь-які документи встановленої форми про його смерть, а відтак просить суд встановити факт смерті її матері.

В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у заяві. Вказала, що вона на даний час не має можливості надати будь-які інші докази на підтвердження загибелі матері, крім тих про які зазначено у заяві.

Представник заінтересованої особи - Третього відділу державної реєстрації актів цивільного сану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином, будь-яких заяв на адресу суду не надходило.

Оскільки дана категорія справ розглядається негайно, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності заінтересованої особи.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 .

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 виданого Вовчанським РВ УМВС України в Харківській області 17.12.1977 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

10.06.2022 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000272 за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 438 КК України, згідно фабули, 10.06.2024 до ЧЧ ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 19.05.2024 року за адресою АДРЕСА_2 мало місце порушення законів та ведення війни, що полягали у масованому обстрілі з боку військовослужбовців зс рф, внаслідок чого загинула ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (ЖЄО№5975 від 10.06.2024).

За змістом частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України».

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Приписами п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, на підстави пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб з подальшим продовженням.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 18 липня 2024 року № 204 затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), до якого віднесено, зокрема, Вовчанська міська територіальна громада з 10.05.2024.

За частиною 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Як вбачається з матеріалів справи, державна реєстрація смерті ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась.

Як пояснювала в судовому засіданні заявниця, вона майже рік із сином проживає у м. Харкові як вимущено переміщені особи. Її мати залишилась проживати у м. Вовчанськ. Проте за нею доглядали інші родичі, з якими вона була на постійному зв`язку. Саме від них вона дізналась, що будинок у якому проживала мати, зруйновано під час обстрілу. Та оскільки мати за станом здоров`я не могла залишити будинок, вона, скоріш за все загинула. Заявниця вказувала, що через постійні обстріли, ніхто, в тому числі волонтери не мали можливості оглянути місце. Поховання матері не здійснювалось.

Частиною 3, 4 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено, як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявник посилається на витяг з ЄРДР, письмові пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , надані під час опитування адвокатом. Проте вказані особи повідомили що бачили лише зруйнований будинок після обстрілу, особисто не бачили чи загинула ОСОБА_2 .

Надані письмові пояснення не містять інформації, що були хоча б хто очевидцями смерті ОСОБА_2 , або бачили її померлою.

Доказів які б могли підтвердити смерть ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність належних, допустимих, а також достатніх доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що підстави для встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вовчанськ Харківської області ОСОБА_2 в порядку окремого провадження відсутні, а тому заява про встановлення факту смерті задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 19, 76,77, 80, 81, 258, 265, 268 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Третій відділ державної реєстрації актів цивільного сану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.08.2024 року.

Суддя О.В. Бородіна