РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.

за участю секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирської міської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 у травні 2024 року звернувся до суду з позовом до Володимирської міської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, який обґрунтовує тим, що 20 грудня 1999 року Володимир-Волинським міськвиконкомом Волинської області було видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності, по 1/3 частки кожному, ОСОБА_2 та членам його сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 , спадщину після смерті якої прийняв її чоловік (батько позивача) ОСОБА_2 та син (брат позивача) ОСОБА_3 , які на час відкриття спадщини були зареєстровані і постійно проживали разом зі спадкодавцем.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , брат позивача, спадщину після його смерті прийняв батько ОСОБА_2 , так як був зареєстрований і постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно, в тому числі в цілому на квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначає, що він, як рідний син спадкодавця, належить до першої черги спадкоємців за законом і має право на спадкування майна, яке належало його покійному батькові. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає.

Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті батька, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на спадкове майно. Спадкодавець при невідомих обставинах втратив оригінали правовстановлюючих документів, що посвідчують його право власності на частку квартири та не оформив відповідним чином своїх спадкових прав на успадковані частки квартири.

Зважаючи на викладене позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме, на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Ухвалою суду від 23.05.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача у підготовче засідання також не з`явився, подавши суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Враховуючи те, що учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на те, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Законом України "Про нотаріат", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Частиною 1 ст.1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та членам його сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про право власності на житло 20.12.1999, належала на праві приватної спільної сумісної власності, по 1/3 частки кожному, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 - мати позивача, спадщину після смерті якої прийняв її чоловік (батько позивача) ОСОБА_2 та син (брат позивача) ОСОБА_3 , які на час відкриття спадщини були зареєстровані і постійно проживали разом зі спадкодавцем.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , брат позивача, спадщину після його смерті прийняв батько ОСОБА_2 , так як був зареєстрований і постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_2 .

Вказані вище обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 , копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 , копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно, в тому числі в цілому на квартиру АДРЕСА_2 частка якої належала йому на праві приватної власності, а інші 2/3 частки він успадкував, але не встиг оформити, після смерті дружини ОСОБА_5 та сина ОСОБА_3 , з якими він проживав та був зареєстрований за однією адресою, що підтверджується копією будинкової книги.

Позивач відповідно до положень ст.ст.1261,1269 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги та вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_2 , оскільки звернувся до нотаріуса з відповідною заявою у визначений законом строк.

Дослідженням спадкової справи №56/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 не встановлено наявність інших спадкоємців за законом першої черги чи за заповітом, які б прийняли спадщину.

16.05.2024 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька.

Проте, згідно постанови державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Хоми Ю.М. від 16.05.2024 №573/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що він не надав правовстановлюючих документів на зазначене вище спадкове майно, та запропоновано звернутися до суду.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі викладеного, суд вважає, що право позивача на успадкування всіх прав та обов`язківпомерлого ОСОБА_2 , підлягає захисту в судовому порядку, оскільки через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тож вимоги про визнання за ним у порядку спадкування за законом після смерті батька права власності на спадкове майно є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 265 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218,1297 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Володимирської міської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 20.08.2024.

Інформація про учасників

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , проживає та зареєстрований по АДРЕСА_3 .

Відповідач: Володимирська міська рада Волинської області, , юридична адреса вул.Данила Галицького. 5, м.Володимир, Волинської області.

Суддя А.М. ЛУТАЙ