Справа № 206/3016/24
Провадження № 2/206/1289/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2024 Самарський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Ільїної І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

І. Стислий виклад позиції позивача, представника позивача та відповідача.

Позовна заява з урахуванням уточнення, обґрунтована тим, що 22 вересня 1978 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу у сторін немає неповнолітніх дітей. Шлюб між позивачем та відповідачем фактично припинився більш ніж 7 років тому, у січні 2017 року, строни припинили проживати разом, та й взагалі спілкуватися між собою. Давно не ведуть спільного господарства та не мають спірного майна. Дані обставини можуть бути підтверджені показами свідків, адже іншої можливості надати докази про відсутність тієї чи іншої життєвої обставини Позивач наразі не має. Що ж стосується майна, то на цей час відсутні будь-які спори стосовного останнього. Відповідачка, з метою подання сумісної заяви про розірвання шлюбу, до органів РАЦС звертатися відмовляється, просто не відповідає на пропозиції позивача стосовно цього питання. Позивач має намір створити сім`ю з іншою людиною, тому очікування та примирення є виключеними та не мають будь-якого сенсу, адже вже 7 років як сторони навіть не цікавляться життям один одного. Зважаючи на таке, позивач вимушений звернутись до суду про розірвання шлюбу. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам, які мають істотне значення, а саме: він хоче прожити життя з людиною, яка піклуватиметься про нього, чого він не може отримати від Відповідачки. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просила розірвати шлюб, зареєстрований між позивачем та відповідачем (а.с. 1, 20, 24-25).

Від позивача до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с. 38).

До канцелярії суду від відповідача надійшла заява, відповідно до якої остання не заперечувала щодо задоволення позову та просила розгляд справи проводити без її участі (а.с. 34).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

11.06.2024 позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з додатками, яку ухвалою судді від 11.06.2024 було залишено без руху (а.с. 1-7, 10).

17.06.2024 від представника позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків та уточнена позовна заява з додатками (а.с. 14-31).

18.06.2024 було відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 20.08.2024 (а.с. 32)

01.07.2024 від відповідача до канцелярії суду надійшла заява, відповідно до якої остання не заперечувала щодо задоволення позову та просила розгляд справи проводити без її участі (а.с. 34).

20.08.2024 від позивача до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с. 38).

20.08.2024 проведено розгляд справи по суті, під час якого досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи (а.с. 39).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Сторони по справі знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 22.09.1978 Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стан Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 468, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 19, 29).

Судом було встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть, спір про поділ спільного майна відсутній.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Статтею 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Положення ст. 206 ЦПК України наголошують на тому, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнала позов, то відповідно відмова в задоволенні позову про розірвання шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені, суд дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може та шлюб підлягає розірванню.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 61, 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 2, 13, 141, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстрований 22.09.1978 Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стан Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 468 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: К.С. Маштак