Провадження № 22-ц/802/741/24 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2024 року

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р. О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено повністю. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 03 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р. О. (зареєстрований в реєстрі № 6590) про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,0441 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 21:032:0012.

Позивач ОСОБА_1 16 квітня 2024 року подав заяву про ухвалення додаткового рішення. Вказав, що під час прийняття рішення судом не вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000 грн. У позові було заявлено вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, приєднано договір про надання правничої допомоги та акт приймання - передачі наданих послуг. У клопотанні від 12 березня 2024 року повторно заявлялося про стягнення витрат на правничу допомогу у вищевказаному розмірі. Просив прийняти додаткове рішення щодо розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» в користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 14 000 грн.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2024 року ухвалено доповнити рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2024 року в цій справі, стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 000 грн.

Відповідач АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу на вищевказане додаткове рішення суду. Вважає його незаконним та необґрунтованим, постановленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки, викладені в оскаржуваному додатковому рішенні, не відповідають обставинам справи. Суд першої інстанції не надав оцінки відображеному у відзиві на позовну заяву в справі клопотанню АТ КБ «ПриватБанк» про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами по справі, і тому факту, що обсяг проведеної роботи адвокатом, а саме кількості судових засідань, їх тривалість, складність справи, складення процесуальних документів, що наявні в матеріалах справи, не вартують грошових коштів, стягнення яких задоволено судом. Позивач не подав детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат. Адвокат не брав участі в судових засіданнях, додатки до позову не підготовлені адвокатом. Квитанцій про оплату послуг не приєднано. Позивачем не дотримано процесуального порядку подання доказів, передбаченого ч. 9 ст. 83 ЦПК України. Заявлені витрати не відповідають критеріям реальності та розумності. Просив скасувати додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2024 року, заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення та/або без розгляду; судові витрати покласти на позивача; витрат на правничу допомогу відшкодувати виключно за рахунок ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що вважає скаргу необґрунтованою. Витрати на професійну правничу допомогу є документально підтвердженими, пов`язаними з розглядом справи, обґрунтованими і такими, що враховують категорію справи, що відповідають критеріям розумності та справедливості. Суд першої інстанції стягнув з відповідача в користь позивача вартість фактично наданих послуг і не враховував вартість участі представника в судовому засіданні. Додатки до позову підготовлені адвокатом, інше матеріалами справи не встановлюється. Просив додаткове рішення суду першої інстанції в цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справ.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р. О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено повністю, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 03 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р. О. (зареєстрований в реєстрі № 6590) про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,0441 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 21:032:0012. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1610,40 грн.

16 квітня 2024 року від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем було подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги від 03 листопада 2023 року, що укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Щербюком О. Ю., акт приймання-передачі наданих послуг згідно договору про надання правничої допомоги, відповідно до якого сума наданих адвокатом послуг становить 14 000 гривень.

Підстав для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин судом першої інстанції не встановлено.

Частинами першою та третьою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За частинами першою, другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами

Статтею 141 ЦПК України врегульовано порядок розподілу судових витрат. Так, за ч. ч.1,2 цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У позовній заяві було зазначено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23 000 грн згідно наступного розрахунку, який є на час подання позовної заяви орієнтовним, а саме: надання консультацій з приводу визнання виконавчого напису №6590 таким, що не підлягає виконанню 2000 грн; підготовка на направлення позовної заяви - 12 000 грн; підготовка заяв, клопотань, заперечень (крім відзиву) по справі 4000 грн.

17 листопада 2023 року між позивачем та адвокатом підписано акт приймання передач послуг на фактично надані адвокатом послуги на суму 14 000 грн.

До позовної заяви приєднано договір про надання правничої допомоги №03/11-2023 від 03 листопада 2023 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Щербюком О. Ю. відповідно до п. 4.1 якого розмір винагороди адвоката за надання правничої допомоги за цим договором становить 23 000 грн; приєднано акт приймання-передачі послуг від 17 листопада 2023 року згідно договору про надання правничої допомоги №03/11-2023 від 03 листопада .2023 року. Згідно з актом, адвокатом. ОСОБА_2 станом на 17 листопада 2023 року були надані послуги на суму 14 000 грн., що включають в себе: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з приводу визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що становить 2000 грн (2 год); складання та формування позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання, складання заяви про забезпечення позову, що становить 12 000 грн (7,5 год).

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції у рішенні зазначив, що відзив на позовну заяву не надходив.

Колегія суддів встановила, що в матеріалах справи відзив на позовну заяву відсутній. Згідно з приєднаним до апеляційної скарги списком поштових відправлень АТ КБ «ПриватБанк» за 31 січня 2024 року, цінний лист з описом вкладення, у якому згідно з копією опису, містився відзив на позовну заяву в цій справі, зданий на пошту відповідачем 31 січня 2024 року (трек-номер 035) для відправлення до Луцького міськрайонного суду Волинської області. Однак, згідно відомостей про поштове відправлення веб-порталу «Укрпошта», дані про відправлення за цим трек-номером відсутні, тому що не зареєстровані в системі. Докази направлення відзиву позивачу в матеріалах справи також відсутні. Заперечення щодо заяви позивача про ухвалення додаткового рішення до суду першої інстанції не надходили.

Отже на час ухвалення рішення від 12 березня 2024 року та додаткового рішення від 08 травня 2024 року, у матеріалах справи були відсутніми як відзив на позовну заяву, так і заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Витрати в розмірі 14 000 грн є пов`язаними з розглядом даної справи, обґрунтованими та такими, враховуючи категорію справи, що відповідають критеріям розумності та справедливості.

Згідно з п. 4.2 Договору про надання правничої допомоги, розрахунки за виконану роботу здійснюються клієнтом у безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на рахунок адвоката на умовах відстрочення платежу у такому порядку: 100% протягом 10 робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

Аналізуючи вказані норми ЦПК України про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, Верховний Суд у постанові від 27 липня 2022 року у справі № 686/28627/18 дійшов висновку, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/третьою особою до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору.

Таким чином, навіть за відсутності у матеріалах справи квитанції про безготівкову оплату послуг адвоката, або квитанції до прибуткового касового ордера тощо суд має право стягнути понесені стороною витрати.Реальність таких витрат підтверджується договором, актом приймання-передачі наданих послуг, заявами по суті справи та клопотаннями з процесуальних питань представника, що містяться в матеріалах справи.

За ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення 16 квітня 2024 року, тобто в межах вищевказаного строку. Крім того, така заява не є заявою, що подається у порядку, визначеному ч. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки у справі що розглядається, докази понесення витрат на правничу допомогу були подані позивачем разом із позовною заявою.

Неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права не встановлено, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, не встановлено. Додаткове рішення ухвалене з дотриманням норм процесуального прав, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2024 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий - суддя

Судді