Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4291/24
Провадження № 2/279/1607/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого :

судді Коваленко В.П.,

секретаря Лепесевицької В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №279/4291/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що спільне життя не склалося, мають різні погляди на життя, проживають окремо, на даний час шлюб існує тільки формально.

Ухвалою суду від 03.07.2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відзиву та заперечень на позов не надійшло.

За таких обставин суд вважає необхідним розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав.

Як визначено ч.1 та ч.2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків , передбачених законом.

Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За змістом ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2013 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають .

Між сторонами виникали сварки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Сторони припинили спільне проживання, впродовж останнього часу проживають окремо . Спільного господарства не ведуть..

Сім`я фактично розпалася, існує вона тільки формально.

Відповідно до положень сімейного законодавства шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За правилами ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Позивачка скористалась наданим їй правом щодо звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. ЇЇ право на припинення шлюбних відносин за жодних обставин не може бути обмежене.

Таким чином, суд приходить до висновку , що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому розриває його.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-268 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити .

Шлюб, зареєстрований 21 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №389, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) , ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвати.

Прізвище позивачки " ОСОБА_4 " отримане після державної реєстрації шлюбу, що розривається не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 1211,20 гривень сплаченого нею при подачі позову до суду судового збору.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Коростенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ)для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Шлюб вважається розірваним після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня отримання повного тексту рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Суддя В.П. Коваленко