1Справа № 335/2317/19 6/335/330/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кеніх Оксани Йосипівни про примусовий привід боржника,
25.06.2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло подання головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кеніх О.Й. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .
27.12.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та були надіслані боржнику та стягувачу рекомендованим листом з повідомленням.
В подальшому на адресу боржника був направлений виклик державного виконавця, з зобов`язанням з`явитися до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з метою надати письмові пояснення з приводу виконання рішення суду. Боржник до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився.
З метою встановлення майнового стану боржника та здійснення опису належного йому майна, на яке можливо звернути стягнення державним виконавцем, здійснено вихід за адресою боржника, проте двері квартири ніхто не відчинив.
Таким чином, боржник без поважних причин не з`являється за викликом до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та вимоги виконавчого документу не виконує, в той час, як він належним чином повідомлений про необхідність явки до відділу ДВС та попереджений про відповідальність за ухилення від явки.
Станом на сьогодні заборгованість за виконавчим провадженням не погашена. Боржник рішення суду не виконує. У зв`язку з невиконанням боржником виконавчого документа у самостійному порядку, державним виконавцем здійснюються заходи з виявлення майна боржника та його подальшої примусової реалізації.
Неявка боржника до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) унеможливлює складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Посилаючись на вищевикладене, просить застосувати примусовий привід ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса згідно виконавчого документа: АДРЕСА_1 , до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) органами поліції.
У судове засідання головний державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кеніх О.Й. будучи повідомленою судом своєчасно та належним про час та місце розгляду подання, не з`явилася. У поданні просила розглянути справу без її участі.
Боржник, будучи повідомленим судом своєчасно та належним про час та місце розгляду подання, не з`явився. Причини неявки боржника суду не відомі.
Стягувач, будучи повідомленим судом своєчасно та належним про час та місце розгляду подання, не з`явився. Причини неявки стягувача суду не відомі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали подання про привід боржника, перевіривши обставини доказами, на які посилається державний виконавець, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
На виконання вказаного судового рішення стягувачу видані виконавчі документи - виконавчі листи, які були пред`явлені до примусового виконання.
Проте боржник без поважних причин не з`являється за викликом до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та вимоги виконавчого документу не виконує.
Відповідно до Акту державного виконавця від 24.06.2024 року, виконавцем здійснено вихід за адресою: місто Запоріжжя, вул. Возз`єднання України, 34, про те перевірити майновий стан боржника невиявилось можливим, оскільки боржник двері квартири не відчинив.
Станом на 15.08.2024 року боржником рішення суду в добровільному порядку не виконується.
Як зазначено у поданні, державним виконавцем були здійснені безліч заходів передбачені Законом України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання виконавчого документа виконавчого листа №335/2317/19 виданого 02.03.2021 року.
Проте, здійснені заходи державного виконавця не надали, необхідного позитивного результату.
Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
На підставі п. 5 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов`язаний своєчасно з`являтися на вимогу виконавця.
За змістом ст. 438 ЦПК України, привід боржника оголошується, зокрема, за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника.
Згідно з п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду, щодо застосування до нього приводу.
Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.
Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими для виконання на всій території України.
Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
У Рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя. Конституційний Суд України вважає, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.
Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.
Як роз`яснив Верховний Суд України, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції. Невиконання судових рішень негативно впливає на авторитет судової влади, оскільки в цьому разі не досягається кінцева мета правосуддя. Це призводить до ситуації, несумісної з принципом верховенства права.
Керуючись положеннями Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Подання головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кеніх Оксани Йосипівни про примусовий привід боржника - задовольнити.
Виконання ухвали доручити працівникам Відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, яким направити копію ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя В.О. Макаров