справа № 208/8159/24
провадження № 2/208/1480/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Гречана В.Г., за участі секретаря судового засідання Дарчука М.І., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про зняття арешту з майна у справі №208/680/15 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпродзержинського нотаріального округу Кудрявцев Вячеслав Олександрович про стягнення коштів, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпродзержинського нотаріального округу Кудрявцев Вячеслав Олександрович, ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні власністю, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором та сплати комунальних платежів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська перебувала цивільна справа №208/680/15.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.03.2014 року накладено арешт, зокрема, на все нерухоме майно ОСОБА_1 в межах суми позовних вимог.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.03.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково:

рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 липня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпродзержинського нотаріального округу Кудрявцев Вячеслав Олександрович про стягнення коштів скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення;

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпродзержинського нотаріального округу Кудрявцев Вячеслав Олександрович про стягнення коштів задоволено частково;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 9 500 доларів США, що еквівалентно 254220 грн;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 3823,50 грн;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у сумі 2305,20 грн.

Постановою Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду від 10.02.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 та касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у сумі 3 000,00 доларів США скасувати та ухвалено у цій частині нове рішення.

позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у сумі 3 000,00 доларів США у гривневому еквіваленті задоволено;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 81 357 (вісімдесят одну тисячу триста п`ятдесят сім) гривень 90 копійок;

постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у сумі 9 500,00 доларів США, що еквівалентно 254 220,00 грн залишено без змін;

рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором та сплати комунальних платежів скасовано;

передано справу № 208/680/15-ц у частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором та сплати комунальних платежів на новий розгляд до суду першої інстанції;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 634 (однієї тисячі шістсот тридцять чотири) гривні 93 копійок.

В подальшому рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.04.2023 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за договором та сплати комунальних платежів» відмовлено у повному обсязі. Вказане рішення суду набрало законної сили 29.05.2023 року, інших судових рішень в цій справі не ухвалювалось.

Державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса прийнято 5 постанов про закінчення виконавчого провадження, в якому боржником була ОСОБА_1 , а стягувачем - ОСОБА_2 :

1) від 27.09.2023 року в рамках виконавчого провадження №69502759 (стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 2305,20 грн);

2) від 26.07.2024 року в рамках виконавчого провадження №69502105 (стягнення коштів у розмірі 81357,90 грн);

3) від 26.07.2024 року в рамках виконавчого провадження №69506149 (стягнення судового збору у розмірі 3823,50 грн);

4) від 26.07.2024 року в рамках виконавчого провадження №69503492 (стягнення коштів у розмірі 254220,00 грн);

5) від 26.07.2024 року в рамках виконавчого провадження №69506935 (стягнення судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1634,93 грн).

При цьому в кожній з постанов констатовано сплату відповідних коштів боржником та відсутність заборгованості.

19.08.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою про зняття арешту з майна.

21.08.2024 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з уточненою заявою про зняття арешту з майна.

В обґрунтування заяви вказує, що усі 5 виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_1 коштів завершені, що свідчить про відсутність підстав для подальшого арешту майна ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що приймає до розгляду та вирішує уточнену заяву ОСОБА_1 , що надійшла до суду 21.08.2024 року.

Також суд констатує, що в цій справі арешт накладався в порядку забезпечення позову ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.03.2014 року. Відповідно, зняття такого арешту належить здійснювати за процедурою скасування заходів забезпечення позову.

Представник боржника ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи без участі боржника та його представника.

Представник Заводського відділу виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) старший державний виконавець Артем Квашин до судового засідання не з`явився, засобами електронної пошти від нього отримано клопотання, в якому він просить суд розглядати заяву без його участі, не заперечує проти зняття арешту з майна.

Стягувач ОСОБА_5 до суду не з`явилась, причин неявки не повідомила, про розгляд справи повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ознайомившись із заявою про зняття арешту з майна, суддя приходить до наступного висновку.

Нормою ч.1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Частиною 4 ст. 158 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149-159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Касаційного цивільного суду від 21.06.2023 року у справі №521/19246/20.

Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Питання, пов`язані із забезпеченням позову, зміною виду чи їх скасуванням вирішуються у порядку, передбаченому ЦПК України, і не можуть бути предметом розгляду в іншому провадженні.

Водночас за приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Касаційного цивільного суду від 05.06.2024 року у справі №727/3071/23.

Розглядаючи подану заяву суд зазначає наступне.

За обставин цієї справи метою вжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все майно ОСОБА_1 було забезпечення виконання рішення суду, яке могло бути ухвалено не на користь ОСОБА_1 .

За результатом судового розгляду цього спору позовні вимоги до ОСОБА_1 були задоволені, судами присуджено стягнути з неї грошові кошти, а також судові витрати.

Звертаючись до суду із заявою про зняття арешту з майна ОСОБА_1 надала до суду докази повного виконання нею судових рішень в цій справі у відповідних частинах (сплачено як стягнуті кошти, так і судові витрати), такими доказами є постанови про закінчення відповідних виконавчих проваджень, в яких констатовано сплату відповідних коштів боржником.

З цих підстав суд констатує, що мета забезпечення позову в цій справі наразі досягнута, оскільки ОСОБА_1 в повному обсязі виконала рішення суду, сплативши відповідні кошти. Отже, підстави для забезпечення позову у вигляді арешту майна ОСОБА_1 наразі відсутні, що свідчить про наявність правових підстав для їх скасування.

Відповідно, заява ОСОБА_1 про зняття арешту з майна підлягає задоволенню згідно її змісту, який зводиться до прохання припинити відповідне обтяження її майна, що накладалося в порядку вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 158, 260, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про зняття арешту з майна у справі №208/680/15 - задовольнити.

Заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.03.2015 року у вигляді накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_1 в межах суми позовних вимог - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому копія ухвала судді не була вручена у день складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

Суддя В.Г. Гречана