Справа № 2-о/593/13/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"11" липня 2024 р.

у складі: головуючої судді: Німко Н.П.

при секретарях

судового засідання: Олексів О.Б., Макійчук Г.Р., Ольшанській Н.Р.

за участі:

представника заявника

адвоката: Дрозди В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Бережани Тернопільської області справу окремого провадження за заявою ОСОБА_2 , поданою його представником - адвокатом Дроздою Віктором Петровичем, за участі заінтересованої особи Посольства України в Сполучених Штатах Америки в особі Міністерства закордонних справ України про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_2 , адвокат Дрозда Віктор Петрович, діючи в інтересах заявника, в порядку окремого провадження, звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має для заявника юридичне значення.

Згідно уточненої позиції сторони заявника, заінтересованою особою у цій справі є Посольство України в Сполучених Штатах Америки в особі Міністерства закордонних справ України.

У відповідності до уточнених вимог, сторона заявника просила суд постановити рішення, яким встановити факт юридичного значення, а саме те, що заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Бережани Тернопільської області, у неповнолітньому віці, станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року, постійно проживав на території України. Встановлення такого факту, відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України», потрібне заявнику для його (факту) врахування при прийнятті заінтересованою особою рішення про належність заявника ОСОБА_2 до громадянства України та подальшого отримання ним паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Заява загалом обґрунтована тим, що ОСОБА_2 ( далі - заявник) народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Бережани Тернопільської області Української РСР, його батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після народження заявник проживав спільно із батьками за адресою - кв. АДРЕСА_1 . За період з 01 вересня 1991 року по січня 1998 року заявник навчався у Бережанській середній школі №3. У січні 1998 року заявник (у неповнолітньому віці - 13 років), разом із батьками виїхав до Сполучених Штатів Америки ( США), де і проживає по даний час. За час проживання в Україні, заявник не отримав паспорта громадянина України, оскільки на час виїзду до США йому не виповнилося 16-ть років. Але на час виїзду з України заявника було зареєстровано у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків із присвоєнням ідентифікаційного номеру (на д.ч. - реєстраційний номер облікової картки платника податків) - НОМЕР_1 . За час проживання (перебування) у США заявник громадянства не отримував. У 2022 році заявник звернувся у Посольство України у США з прохання видати йому паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Однак отримав відмову, мотивовану тим, що за результатами перевірки, проведеної посольством, факт його належності до громадянства України не підтверджено. Зазначене й змусило заявника звернутися до суду із цією заявою, оскільки реалізація права заявника на отримання громадянства України не є можливою у позасудовий спосіб. Так, для прийняття компетентними органами, - у даному випадку - Посольством України у США, рішення про встановлення належності заявника до громадянства України, потрібно встановити юридичний факт того, що заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Бережани Тернопільської області, у неповнолітньому віці, станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року, постійно проживав на території України. І встановлення такого факту можливе лише судовим рішенням.

Представник заявника адвокат Дрозда В.П. у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити з підстав, якими вона обґрунтована; загалом дав пояснення, аналогічні змісту поданих ним заяв по суті справи. Також зазначив, що у випадку задоволення у цій справі заяви ОСОБА_2 , рішення суду буде реалізоване шляхом його подачі до Посольства України у Сполучених Штатах Америки для досягнення мети заявника - отримання ним паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Представник заінтересованої особи Посольства України у Сполучених Штатах Америки в особі Міністерства закордонних справ України (далі - МЗС/ПУ в США) у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності їх сторони, попередньо подав письмові пояснення по суті справи, які просив врахувати при прийнятті рішення, заперечень щодо задоволення заяви не подано.

Загалом із змісту письмових пояснень заінтересованої особи МЗС/ПУ в США вбачається, що 10 серпня 2022 року до Посольства України у США із клопотанням про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон звернувся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бережани Тернопільської області. Однак, враховуючи результати перевірочних заходів, уповноваженою консульською особою ПУ в США було прийнято рішення про відмову в оформленні паспорта для виїзду за кордон, у зв`язку із не підтвердженням інформації про належність Заявника до громадянства України та неможливістю його ідентифікації відповідно до законодавства України ( т.2 а.с. 28-33).

Суд, заслухавши представника заявника адвоката Дрозди В.П., взявши до уваги письмові пояснення заінтересованої особи МЗС/ПУ в США, допитавши свідків, дослідивши надані суду докази на предмет належності, допустимості та достатності, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Стаття 4 Конституції України визначає, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Відповідно до Конституції України правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України».

Положеннями статті 4 Закону України «Про громадянство України» визначено, що питання громадянства України регулюються Конституцією України, цим Законом, міжнародними договорами України.

Підстави та порядок набуття громадянства України визначаються Законом України "Про громадянство України", відповідно до якого питання щодо розгляду заяв про прийняття до громадянства України віднесені до компетенції комісії при Президентові України з питань громадянства, а прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України за підставами, передбаченими п.п. 1, 2, 4-10 ст. 6 вказаного Закону віднесено до компетенції Міністерства закордонних справ України.

Відповідно до Положення про МЗС, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від З0 березня 2016 року № 281, МЗС є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері зовнішніх зносин. МЗС здійснює захист прав та інтересів України під час вирішення міжнародних спорів за участю України та інших суб`єктів міжнародного права.

Положеннями Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затверджено Указом Президента України від 27.03.2001 №215 (далі - Порядок №215) (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 №588/2006) визначається перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Отже, правовідносини щодо набуття громадянства України, оформлення та припинення громадянства врегульовані Конституцією України, Законом України «Про громадянство», Указом Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» та іншими нормативними актами.

Згідно Закону України «Про громадянство України» іноземці або особи без громадянства, за наявності підстав, можуть набути громадянство України за народженням, за територіальним походженням, внаслідок прийняття до громадянства України та за іншими підставами.

За змістом статті 6 Закону України «Про громадянство України», громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві….; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Судом встановлено:

Заявник ОСОБА_2 10 серпня 2022 року звернувся до Посольства України у США (далі - посольство) із проханням (клопотанням) видати (оформити) йому паспорт громадянина України для виїзду за кордон ( т.2 а.с.36-39).

Рішення щодо оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон приймається працівником закордонної дипломатичної установи за результатами ідентифікації особи та перевірки факту належності до громадянства України (пункт 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 №152 (далі - Порядок № 152)).

У зв`язку із відсутністю у заявника на час згаданого звернення із клопотанням дійсного паспортного документа, а у посольстві не було інформації про належність заявника до громадянства України, з метою здійснення ідентифікації особи заявника, а також перевірки належності його до громадянства України, дипломатичною установою проведено перевірку факту належності заявника ОСОБА_2 до громадянства України, у тому числі шляхом надіслання до територіального органу/ територіального підрозділу ДМС запитів щодо набуття особою громадянства України та оформлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

За наданою на запит посольства інформацією Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області та УДМС у Тернопільській області (№ 4601.11.1-7626/46.1-22 від 17 серпня 2022 року), будь-які відомості щодо оформлення паспортних документів, реєстрації місця проживання та належності до громадянства України щодо ОСОБА_2 відсутні (т.2 а.с.53,54-55).

У відповідь на уточнюючий запит посольства, Управлінням Державної міграційної служби України у Тернопільській області підтверджено, що ОСОБА_2 не значиться зареєстрованим у Тернопільській області, паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувався; архівні матеріали щодо реєстрації заявника за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні. Враховуючи вищевикладене, підтвердити факт належності ОСОБА_2 до громадянства України не вбачається можливим, оскільки відсутнє документальне підтвердження його проживання та реєстрації на території Тернопільської області станом на 24 серпня 1991 року (на момент проголошення Незалежності України) або 13 листопада 1991 року (набрання чинності Закону України «Про громадянство України»(№6010.2.2-9152.61.1023 від 14 вересня 2023 року) ( т.2 а.с.56).

На запит посольства до Бережанської міської ради Тернопільської області щодо перевірки реєстрації Заявника за вказаною ним адресою останньої реєстрації в Україні ( АДРЕСА_1 ), отримано відповідь, що інформація про реєстрацію Заявника за вищевказаною адресою відсутня ( вих. №2413/03-12 від 29 вересня 2022 року) ( т.2 а.с.58).

На уточнюючий запит посольства до Бережанської міської ради щодо реєстрації Заявника за вказаною ним адресою останньої реєстрації в Україні ( АДРЕСА_1 ) станом на 24 серпня та 13 листопада 1991 року, отримано відповідь, що Бережанська міська рада такими відомостями не володіє; рекомендовано звернутися до Адресного довідкового бюро УМВСУ( м.Тернопіль) ( вих. №1848/03012 від 27 червня 2023 року(т.2 а.с.60).

Відповіді із Адресного довідкового бюро УМВС у м. Тернопіль на запит посольства про надання будь-якої підтверджуючої інформації щодо ОСОБА_2 , не отримано (т.2 а.с.61).

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема, усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, а також особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Із урахуванням згаданих результатів перевірочних заходів, 05 лютого 2024 року, першим секретарем з консульських питань Посольства України у США ОСОБА_5 заявника ОСОБА_2 повідомлено про прийняття рішення щодо відмови йому в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон. В обгрунутвання такого рішення зазначено, що вжитими перевірочними заходами підтвердити належність заявника до громадянства України, а також здійснити передбачену законодавством України ідентифікацію, не вдалося у зв`язку із відсутністю будь-якої підтверджуючої інформації у відповідних інформаційних базах даних ( т. 2 а.с. 62).

Отже, фактичною підставою для відмови посольством в оформленні заявнику паспорта громадянина України для виїзду закордон, стала відсутність підтвердженої інформації у відповідних інформаційних базах даних щодо постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року, а також станом на 13 листопада 1991 року.

У судовому засіданні, у порядку дослідження доказів, допитані свідки, які дали показання щодо відомих їм у цій справі обставин.

Так, допитана під присягою у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що заявника знає з дитинства, між собою вони не родичі, були сусідами під час його проживання із батьками по АДРЕСА_1 . Вона близько знайома із батьками заявника, з якими разом працювала, - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_6). Знає, що їх син ОСОБА_2 (заявник) народився у місті Бережани у листопаді 1984 року; упродовж 1991 року він навчався школі в місті Бережани, також знає, що батькам заявника у 1997 році відкрили візу у США і у січні 1998 року, вони, разом із сином ОСОБА_2 (заявником), виїхали на постійне місце проживання до США. У подружжя ще був старший син, але він з ними закордон не поїхав. Також пояснила, що спілкується із вказаними особами 5-7 разів на рік; знає, що ОСОБА_2 у США важко працював, придбав будинок.

Допитана під присягою у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що заявника знає з дитинства, між собою вони не родичі, були сусідами. Знає, що спочатку заявник із батьками проживав по АДРЕСА_1 , а потім перейшли жити у квартиру у будинку в районі АДРЕСА_1. На цій вулиці була розташована аптека, у якій вона (свідок) працювала фармацевтом - у період з 1991 по 2000 рр. Вона близько знайома і підтримує відносини із мамою заявника - ОСОБА_7 . Знає, що у помешканні по АДРЕСА_1 , залишилися проживати бабуся та дідусь заявника по лінії мами, куди навідувався ОСОБА_2 (заявник). Підтвердила, що ОСОБА_2 народився у 1984 році у місті Бережани і станом на 1991 рік він мав повних сім років та перебував в Україні (м.Бережани Тернопільської області), навчався, ймовірно у Бережанській школі № 1. ЇЇ ( свідка ) діти (близнята) - 1983 року народження, і часто гралися разом із ОСОБА_2 ; у одному класі із ОСОБА_2 вони не навчалися. Знає, що сім`я ОСОБА_2 виїхала до США, здається спочатку поїхала мати, а потім батько ( ОСОБА_3 ) з сином ОСОБА_2 (заявником).

Допитана під присягою у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що заявника знає з дитинства, між собою вони не родичі, були сусідами. Вона проживає у квартирі АДРЕСА_4 , а заявник із батьками на той час проживали у цьому ж будинку, але у іншій квартирі - АДРЕСА_1 . На даний час спілкується лише з мамою заявника - ОСОБА_4 . Знає, що у подружжя були два сини - старший син ОСОБА_8 , ймовірно 1978 року народження і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Наприкінці 1997 року або на початку 1998 року, сім`я ОСОБА_2 виїхала до США; знає, що саме разом із заявником ОСОБА_2 , їхав його батько ОСОБА_3 .

Допитана під присягою у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 пояснила, що із заявником вони не родичі, знає його з дитинства, як сина близьких знайомих - подружжя ОСОБА_2 , з якими і на даний час підтримує тісні стосунки. Підтвердила, що заявник є ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Бережани Тернопільської області. На той час подружжя ОСОБА_2 та їх діти проживали у АДРЕСА_1 , точної адреси не пригадує. Вона (свідок) працювала у місті Бережани разом із батьком заявника - ОСОБА_3 , мати заявника - ОСОБА_7 , також працювала у місті Бережани, у торгівлі. ОСОБА_2 (заявник) навчався у школі АДРЕСА_6 до 6 класу. У 1997 році, вона (свідок) разом із батьками заявника були у посольстві США у Києві з приводу відкриття їм візи для виїзду до США. Подружжю ОСОБА_2 візу відкрили, а їй (свідку) - ні. У січні 1998 року сім`я ОСОБА_2 ( у тому числі і заявник ОСОБА_2 ) виїхали до США. Також знає, що вказана сім`я їхала в США до дядька батька заявника, який був громадянином США. У період 2022 та 2023 років вона (свідок) була у США, бачилася із ОСОБА_2 ; знає, що за час проживання у США, ОСОБА_2 навчався в університеті, на даний час працює він у фірмі, пов`язаній із автомобілями. Знає, що батьки заявника не є громадянами США, про громадянство заявника їй не відомо. На пред`явлених свідку у судовому засіданні для огляду фото особи на водійських правах на ім`я ОСОБА_2 та на заяві, поданої у посольство ОСОБА_2 , свідок упізнала особу, як ОСОБА_2 , заявника, стосовно якого вона дала згадані показання суду. На пред`явлених свідку у судовому засіданні під час додаткового допиту для огляду фото, свідок впізнала таких осіб:

- на фото 1 - ОСОБА_3 (батька заявника), ОСОБА_4 (мати заявника), їх сина ОСОБА_2 (заявника);

- на фото 2 - ОСОБА_3 (батька заявника), ОСОБА_4 (мати заявника), їх сина ОСОБА_2 (заявника);

- на фото 3 - ОСОБА_2 (заявника);

- на фото 4 - ОСОБА_3 (батька заявника);

- на фото 5 - ОСОБА_2 (заявника) в дитячому віці;

- на фото 6 - ОСОБА_3 (батька заявника);

- на фото 7 - ОСОБА_2 (заявника);

- на фото 8 - ОСОБА_2 (заявника);

- на фото 9 - ОСОБА_3 (батька заявника).

Допитана під присягою у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що із заявником вони не родичі, знає його, як однокласника її старшого сина, з дитинства, відносин з ним не підтримує, спілкується лише з його мамою - ОСОБА_4 . По суті заданих питань розповіла, що у 1998 році сім`я ОСОБА_2 виїхала у США. До цього вони проживали у АДРЕСА_1 , точної адреси не пригадує. У 1991 році ОСОБА_2 (син ОСОБА_4 ) розпочав навчання у школі АДРЕСА_1 ; разом з ним до 6-го класу навчався і її син ОСОБА_27 . На той час вона працювала в торгівлі разом із мамою ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .

Допитаний під присягою у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_28 пояснив, що заявника знає з дитинства, між собою вони не родичі. Його дружина та мати заявника ОСОБА_4 працювали разом у торгівлі, товаришували. На той час сім`я ОСОБА_2 проживала по АДРЕСА_1 , а він (свідок), проживав на сусідній АДРЕСА_2 . Пізніше сім`я ОСОБА_2 переїхала жити на «Східний масив» (місце розташування АДРЕСА_1 ). Знає і підтверджує, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Бережани Тернопільської області і станом на 1991 рік проживав у місті Бережани Тернопільської області. У 1998 році подружжя ОСОБА_2 із сином ОСОБА_2 виїхали до США.

Допитаний під присягою у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_30 пояснив, що він проживає по АДРЕСА_1 . Заявник ОСОБА_2 доводиться йому племінником, оскільки він (свідок) та мати заявника ( ОСОБА_4 ) є рідними братом та сестрою. Із заявником та його батьками свідок спілкується, підтримують родинні відносини. Також підтвердив, що заявник ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Бережани Тернопільської області та проживав разом із батьками спочатку по АДРЕСА_1 , а потім, отримавши квартиру, переїхали на « Меліоративну » - теперішнє місце розташування АДРЕСА_1 (точної адреси не пригадує). Також підтвердив, що ОСОБА_2 (заявник) упродовж 1991 року постійно проживав у місті Бережани Тернопільської області. Знає, що сім`я ОСОБА_2 із ОСОБА_2 виїхали до США у 1997 році; чи мають на даний час вони громадянство США, йому не відомо. На пред`явлених свідку у судовому засіданні для огляду фото особи на водійських правах на ім`я ОСОБА_2 та на заяві, поданої у посольство ОСОБА_2 , свідок упізнав особу, як ОСОБА_2 , свого племінника, заявника у цій справі, стосовно якого він дав згадані показання суду. На пред`явлених свідку у судовому засіданні під час додаткового допиту для огляду фото, свідок впізнав таких осіб:

- на фото 1 - швагра (чоловіка сестри) ОСОБА_3 (батька заявника), свою рідну сестру ОСОБА_4 (мати заявника), їх сина, свого племінника ОСОБА_2 (заявника);

- на фото 2 - швагра ОСОБА_3 (батька заявника), свою рідну сестру ОСОБА_4 (мати заявника), їх сина, свого племінника ОСОБА_2 (заявника);

- на фото 3 - племінника ОСОБА_2 (заявника);

- на фото 4 - швагра ОСОБА_3 (батька заявника);

- на фото 5 - племінника ОСОБА_2 (заявника) у дитячому віці;

- на фото 6 - швагра ОСОБА_3 (батька заявника);

- на фото 7 - племінника ОСОБА_2 (заявника);

- на фото 8 - племінника ОСОБА_2 (заявника);

- на фото 9 - швагра ОСОБА_3 (батька заявника).

Допитаний під присягою у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що заявник ОСОБА_2 йому не родич, колишній сусід, на даний час вони не спілкуються. З 1991 року він (свідок) проживав по АДРЕСА_1 , квартира АДРЕСА_1 . У цей період, заявник ОСОБА_2 , разом із батьками проживав по сусідству - за цією ж адресою, але у квартирі АДРЕСА_1 . На той час вони із заявником товаришували, той навчався у 3 класі, а він (свідок), у першому. У період 1993 -1995 років (точної дати не пригадує) ОСОБА_2 виїхав з батьками закордон, в США . З того часу він (свідок) із заявником не контактував. Також підтвердив, що упродовж 1991 року заявник ОСОБА_2 постійно проживав у місті Бережани Тернопільської області.

У судовому засіданні також досліджені й письмові докази по справі, а саме:

-копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 від 22 листопада 1984 року серія НОМЕР_2 (т.1 а.с.);

-копія паспортів громадян України батька та матері заявника - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у яких є відмітки про реєстрацію їх місця проживання у 1988 році за адресою: АДРЕСА_1 ( т.1 а.с.8,9);

-копія рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2006 року у справі № 2- 85/2006, яким заявника ОСОБА_2 і його батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . На підставі цього рішення суду, заявника і його батьків знято з реєстрації за вказаним місцем проживання ( т.1 а.с.13);

-копія особової справи учня Бережанської загальноосвітньої школи № 3 ОСОБА_2 № У/21, з якої вбачається, що у період з 01 вересня 1991 року (1 клас) до 1997 року (6 клас), заявник навчався у Бережанській загальноосвітній школі № 3 ( т.1 а.с 10-12);

-копія довідки Бережанської районної лікарні від 29 січня 1997 року про зроблені профілактичні щеплення ОСОБА_2 за період з 1984 до 1995 рр., в тому числі й у період 1991 та 1992 років ( т.1 а.с.14);

-інформація Головного управління ДПС у Тернопільській області від 30 листопада 2023 року № 21851/19- 00-12-02-03, з якої вбачається, що 11 грудня 1997 року ОСОБА_2 був зареєстрований у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, йому присвоєно ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ( т.1 а.с.15);

-фото, на яких свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_33 під час додаткового допиту впізнали заявника ОСОБА_2 , як у дорослому, так і дитячому віці, та батьків заявника - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т.1 а.с. 162,163,172,178,179,181,182,183).

Отже, із досліджених у судовому засіданні доказів, вбачаються такі фактичні обставини по справі:

Заявник ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Бережани Тернопільської області, Української РСР, його батьками є ОСОБА_3 (українець) та ОСОБА_4 (українка), що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 22 листопада 1984 р.

Після народження заявник із батьками проживав спочатку по АДРЕСА_1 , а потім - по АДРЕСА_1 у цьому ж населеному пункті. За вказаною адресою заявник із батьками проживав до січня 1998 року.

У період з 01 вересня 1991 року до січня 1998 року ОСОБА_2 навчався у Бережанській середній школі № 3.

У січні 1998 року ОСОБА_2 , будучи неповнолітнім, у віці 13 років виїхав зі своїми батьками до Сполучених Штатів Америки (далі - США), де і проживає на даний час.

Паспорт громадянина України ОСОБА_2 не отримував, оскільки на час виїзду до США не досяг 16-річного віку.

З огляду на вищевикладене, суд констатує, що у судовому засіданні доведено належними, допустимими й достатніми у своїй повноті та логічному взаємозв`язку доказами той факт, що заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Бережани Тернопільської області, у неповнолітньому віці, станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року, постійно проживав на території України, а саме у місті Бережани Тернопільської області тодішньої Української РСР. Такий юридичний факт необхідний заявнику для встановлення, відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України», його належності до громадянства України й отримання ним паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

У відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, судові витрати у справі, понесені заявником, суд залишає за ним.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про громадянство України"; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 353 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт юридичного значення, а саме те, що заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Бережани Тернопільської області, у неповнолітньому віці, станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року, постійно проживав на території України, - з метою встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» належності заявника ОСОБА_2 до громадянства України та отримання ним паспорта громадянина України для виїзду закордон.

Сторони у справі:

Заявник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_8 , останнє зареєстроване місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник заявника: адвокат Дрозда Віктор Петрович, адреса 46002, пр.Степана Бандери, 20/17 м.Тернопіль, РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа - Міністерство закордонних справ, Михайлівська площа, 1, м.Київ, .

У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, повний текст рішення суду виготовлено 21 липня 2024 року.

Рішення суду набирає законну силу після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Головуюча суддя Н.П.Німко