Справа №489/2095/24
Провадження №2/489/1201/24
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
20 серпня 2024 м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судового засідання - Ставратій Я.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути аліменти з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття; накласти заборону на відчуження 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 до досягнення повноліття доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивуючи вимоги тим, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Дитина знаходиться на обліку Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради з 08.01.2024 як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах та постраждала від жорстокого поводження, за категорією скоєння фізичного, психологічного, сексуального, економічного насильства над дитиною, жорстоке поводження з нею або загроза його вчинення. Дитина проживає без реєстрації у квартирі АДРЕСА_2 частка якої належить ОСОБА_2 , відповідачу по справі. 05 січня 2024 о 23 год. 40 хв. ОСОБА_3 у супроводі працівника поліції була доставлена КНП ММР «Миколаївська дитяча лікарня № 2», за інформацією Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 05.01.2024. зі слів дитини, поліцією було встановлено, що 05.01.2024 о 22 год. 30 хв. мати вигнала дитину на вулицю після неодноразових конфліктів. За інформацією виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 45/43 від 06.01.2024, ОСОБА_3 діагностовано гостру респіраторну інфекцію верхніх дихальних шляхів середньої тяжкості. Супутній діагноз: затримка фізичного розвитку, педикульоз, множинні синці. 08 січня 2024 спеціалістами служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради було обстежено умови проживання дитини та встановлено, що для дитини не створено належні умови проживання, відсутнє електропостачання. Батько ОСОБА_2 письмово пояснив, що донька ОСОБА_4 05.01.2024 о 22 год. 00 хв. пішла на вулицю так як він разом з матір`ю дитини спали в сані алкогольного сп`яніння. Такі випадки виникають періодично, оскільки вони не можуть знайти спільну мову з дитиною. З урахуванням ознак домашнього насильства, 01.02.2024 малолітня ОСОБА_3 була направлена до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Южноукраїнської міської ради як дитина, що потрапила в складні життєві обставини та не в змозі подолати їх за допомогою власних можливостей. Згідно інформації вказаного закладу, батьки Аміни жодного разу не відвідували її в центрі, не передавали речі, не цікавилися її потребами, життям і здоров`я.
Ухвалою суду від 25.03.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 27.05.2024, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Як вбачається з листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.02.2024 за вих. № 23.19-37/127, в архіві відділу зберігається актовий запис про народження, складений 16 січня 2014 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст.. 133 СК України.
Частиною першою статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) проголошено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства.
Держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї (ч.1 ст.5 СК України). Аналогічне положення закону закріплено в ч.3 ст.51 Конституції України, згідно якої сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини (ч. 3 ст. 5 СК України).
Згідно ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов`язок батьків передбачений також ч.2 ст.150 СК України.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно частин 1-5 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
У відповідності до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За положеннями ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Пленум Верховного Суду України в п.15 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання ними своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Згідно Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 05.01.2024, 05 січня 2024 о 23 год. 40 хв. була виявлена дитина ОСОБА_3 , знайдена біля будинку АДРЕСА_3 . Стан здоров`я дитини під час її виявлення - гостре респіраторне захворювання. Зі слів дитини встановлено, що 05.01.2024 близько 22 год. 30 хв. мати вигнала її на вулицю після неодноразових конфліктів.
З Акта обстеження житлово-побутових умов проживання від 08.01.2024 за вих. № б/н/04.07.01-16, складеного працівниками Служби у справах дітей адміністрації Інгульсього району Миколаївської міської ради, вбачається, що умови проживання у квартирі АДРЕСА_4 відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Частково присутня техніка. Для дитини створені умови проживання. В квартирі відсутнє електропостачання, є ліжко, речі, книги. За результатами бесіди встановлено, що батьки перебували в нетверезому стані. Доньку забирати відмовилися. Прийнято рішення позбавити батьків батьківських прав відносно їх дитини ОСОБА_3 .
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 08.01.2024, 05 січня 2024 дитина ОСОБА_5 вийшла на двір самостійно о 10 год. 00 хв. вечора, так він з матір`ю дитини ОСОБА_1 спали в стані алкогольного сп`яніння. Такі випадки виникають періодично, оскільки вони не можуть знайти спільну мову з дитиною. Він намагається виконувати свої батьківські обов`язки та бажає забрати дитину з лікарні.
Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 45/33 КНП «Миколаївська дитяча лікарня № 2», ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні з 06.01.2024 по 01.02.2024.
Згідно інформації психолога КНП ММР «Міська дитяча лікарня № 2» від 30.01.2024, ОСОБА_3 орієнтовна в часі, просторі та власній особистості, активно входить в контакт, охоче відповідає на запитання. За спостереженнями, дівчинка активно спілкується з іншими дітьми, що перебувають у лікарні, комунікабельна та відверта. Дівчина розповіла, що конфлікти з батьками відбуваються часто. Батьки забезпечують її харчуванням, але батьки часто перебувають у стані алкогольного сп`яніння. Дитина висловлює бажання повернутися додому, сподівається, що ставлення батьків зміниться. У дитини на перший план виступає стан високої психоемоційної напруги, пов`язаної зі зловживанням батьками алкоголю і фізичним та психологічним насиллям щодо дитини, відсутністю належного догляду за дитиною.
З психолого-педагогічної характеристики Миколаївського ліцею № 19 Миколаївської міської ради Миколаївської області від 15.01.2024 за вих. № 11/01-21, вбачається, що ОСОБА_3 учениця 4-В класу Миколаївського ліцею № 19 Миколаївської міської ради. Дівчинка навчається в ліцеї з першого класу. Проживає у повній родині. ОСОБА_4 не проявляє інтересу до навчання, навчальні завдання виконує з великими труднощами разом з батьками. У класному товаристві ОСОБА_4 товариська, але не завжди дотримується правил культури поведінки, були прояви агресії щодо однокласників. Вихованням ОСОБА_4 займаються мама ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 . Дитина відвідувала заняття у школі, допускаючи пропуски за станом здоров`я. під час очного навчання до школи приводили та забирали батьки. На початку другого класу був випадок, коли мама не забрала дитину вчасно зі школи, на телефонний дзвінок відповіла та прийшла за дві години у стані алкогольного сп`яніння. Від батьків класу мала свідчення, що Косарінови вживають алкогольні напої. Під час дистанційного навчання, через відсутність засобів навчання були виконанні завдання не в повному обсязі та з запізненнями. На початку четвертого класу, керівник відвідала родину вдома, в ході розмови досягнути домовленості на консультативне навчання щоп`ятниці. Житло ОСОБА_6 було незаможним, але чистим. Батьки були тверезими. Протягом першого семестру батьки приводили та забирали дитину з консультацій, брали та приносили виконанні завдання на перевірку. Аміна завжди мала охайний та доглянутий вигляд. Емоційний стан був стабільний, ніяких ознак насилля помітно не було. Останню п`ятницю 29.12 виконанні завдання приніс батько, пояснюючи, що дитина захворіла після відвідування бабусі та повідомив про відключення електропостачання через несплату. Протягом канікул на контакт батьки не виходили.
31 січня 2024 за вих. № 159/04.07.01-16, Службою у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради направлено клопотання начальнику служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради про направлення дитини до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради та влаштування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для тимчасового перебування у центрі.
З Акта прийому дитини до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Южноукраїнської міської ради» від 01.02.2024, вбачається, що директор вказаного закладу прийняв дитину ОСОБА_3 , направлену ССД Южноукраїнської МР № 156/05-10 від 01.02.2024. причина влаштування - складні життєві обставини.
Як вбачається з характеристики складеної ст. ДОП відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській обл. Данилюком А. від 17.01.2024, ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується з поганої сторони. З сусідами конфліктує. Не помічений у вживанні наркотичних засобів, зловживає спиртними напоями. Згідно бази ІПНП МВС на ОСОБА_2 , неодноразово складалися адміністративні протоколи за ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство), а також складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьківських обов`язків).
Як вбачається з характеристики складеної ст. ДОП відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській обл. Данилюком А. від 17.01.2024, ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується з поганої сторони. З сусідами конфліктує. Не помічений у вживанні наркотичних засобів, зловживає спиртними напоями. Згідно бази ІПНП МВС на ОСОБА_2 , неодноразово складалися адміністративні протоколи за ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство).
З характеристики голови правління ОСББ «28 Армії-2» від 30.01.2024, вбачається, що власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 . Батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Як батьки вони не є відповідальними. Дитина часто знаходилася у дворі будинку у темну пору доби, а іноді її сусіди прихищали навіть на ніч. Після чого батьки дитини розсварилися з сусідами. Батьки дитини ніде не працюють офіційно та не сплачують комунальні послуги. За несплату у квартирі відрізано електропостачання.
Відповідно до листа КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Южноукраїнської міської ради» від 28.02.2024 за вих, № 01-23/90, у комунальному закладі ОСОБА_3 перебуває з 01.02.2024 по теперішній час. Зарахована до центру у зв`язку зі складними життєвими обставинами, залишена без батьківського піклування. За час перебування малолітньої дитини у закладі, батьки жодного разу не відвідували її в центрі, не передавали речі, не цікавилися її потребами, життям і здоров`ям у адміністрації.
Згідно інформаційного листа Миколаївського міського центру соціальних служб Миколаївської міської ради від 14.03.2024 за вих. № 272, фахівцем Центру та спеціалістом служби у справах дітей Інгульського району Миколаївської міської ради здійснено сумісне відвідування сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за місцем проживання, під час якого стало відомо, що у квартирі брудно, речі розкидані, відсутнє електропостачання. Батьки мали ознаки вживання алкогольних напоїв. З батьками проведено психолого-педагогічну бесіду щодо відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків, підвищення рівня психолого-педагогічних знань з питань виховання, навчання та гармонійного розвитку дитини відповідного віку, негативних наслідків вживання алкогольних напоїв, необхідності ведення здорового способу життя, створення та підтримки належних умов проживання. Проінформовано про діяльність центру та запропоновано допомогу спеціалістів. 16 січня 2024 повторно здійснено відвідування сім`ї ОСОБА_1 за місцем проживання, в квартирі було прибрано. Для малолітньої ОСОБА_4 були наявні речі першої необхідності, об лаштоване окреме спальне місце та місце для гри та навчання. ОСОБА_10 повідомила, що бажає повернути дитину в сім`ю. 07 березня 2024 фахівцем центру за телефоновано ОСОБА_1 , жінка була в стані алкогольного сп`яніння та категорично відмовилася від будь-якої співпраці зі спеціалістами ММЦСС.
Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 19.03.2024 за вих. № 1531/02.02.01-22/04/012/24, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не піклуються про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов для отримання дитиною освіти, що суд розцінює як свідоме нехтування батьками своїми обов`язками.
З огляду на викладене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини, та несуть загрозу її психічному та фізичному стану, а тому є підстави для позбавлення їх батьківських прав та задоволення позовних вимог в цій частині.
Такий крайній захід спрямований на захист інтересів малолітньої дитини з метою забезпечення її належного виховання, розвитку, медичного догляду та соціального нагляду.
Відповідно до ч.4, ч.5 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.
Малолітня ОСОБА_3 не може бути передана другому з батьків, оскільки наявні підстави для позбавлення батьківських прав щодо обох її батьків.
Роз`яснити, що батько та мати, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки заробітку (доходу) матері щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до наступного.
Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі частини з усіх видів доходів, але не меншому 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з даним позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття.
Щодо вимоги про накладення заборони на відчуження 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 до досягнення повноліття доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», за дітьми сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особам з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
Згідно із п. 3 ч. 3ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.
Відповідно до ч. 3 ст. 25 вказаного Закону у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї.
Відповідно ч.4 ст. 248 СК України дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право: на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла, така дитина має право на його отримання відповідно до закону.
Право власності на квартиру АДРЕСА_6 не зареєстровано, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованою 13.03.2024.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 08.03.2024, зокрема, ОСОБА_2 належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 28.12.2006.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про заборону відчуження 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 до досягнення повноліття доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп..
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
позов Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно їх малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 25 березня 2024, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 25 березня 2024, до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заборонити відчуження 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності від 28.12.2006 до досягнення повноліття доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., з кожного 1211 грн. 20 коп.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Третя особа: Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, юридична адреса: м. Миколаїв, пр-т Богоявленський, 1
Повний текст судового рішення складено «20» серпня 2024.
Суддя Н.О. Рум`янцева