У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О. розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Будівля» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт Будівля» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , суми заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 12 584,00 грн., інфляційних втрат в розмірі 1 396,76 грн. та 3 процентів річних в розмірі 667,54 грн.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу приходжу до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (пункт 3 частини першої статті 161 ЦПК України).

Частиною 2 вказаної вище статті зазначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Статтею 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із частиною першою статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка немає процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка немає права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (далі постанова №206), установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року (пункт 2 Постанови № 206). Постанова № 206 вперше опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» від 06 березня 2022 № 49.

Отже, відповідна постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою від 29.12.2023 №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» внесено зміни до пункту 1 постанови №206 шляхом викладення його в новій редакції. Так змінами передбачено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).

Отже, за період до 24 лютого 2022 є підстави для нарахування 3% річних та інфляційних витрат, водночас після зазначеного періоду, останні до нарахування та стягнення забороняються постановою Кабінетів Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». Відповідно відновлена можливість нараховувати вказані кошти за прострочення виконання зобов`язання з 30.12.2024, окрім територій, визначених у постанові 206.

З матеріалів справи вбачається, що заявник, крім заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території у сумі 12 584,00 грн. за період з 31.10.2022 по 30.06.2024, просить також стягнути 3% річних у сумі 667,54 грн. за період з 31.10.2022 по 06.08.2024 та інфляційні втрати у розмірі 1 396,76 грн. за період з 01.11.2022 по 31.07.2024, тобто вже в період дії постанови № 206, що не є безспірним і свідчить про наявність спору щодо права грошової вимоги між сторонами.

Вказане свідчить про наявність між сторонами спору щодо права грошової вимоги ТОВ «Комфорт Будівля» до споживача послуг ОСОБА_1 на зазначені суми про стягнення 3% річних та інфляційних витрат за вищезазначений період та відсутність підстав для видачі судового наказу.

А тому такі обставини підлягають з`ясуванню у позовному провадженні.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

Водночас суд роз`яснює, що відмова у видачі судового наказу в частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, з підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою за період з 24.02.2022 по 30.12.2023. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Будівля» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Керуючись ст. ст. 160-169 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Будівля» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних- відмовити.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О. Шепетко