Справа № 456/4184/24
Провадження № 2-о/456/246/2024
РІШЕННЯ

іменем України

14 серпня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С.

з участю секретаря Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Стрийський відділдержавної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Маріуполі, Донецької області, у віці 65 років та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Маріуполі, Донецької області, у віці 69 років. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що до повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, він проживав зі своєю родиною у м. Маріуполі, Донецької області. В нього є два рідних брати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживали у м. Маріуполі Донецької області.Приблизно на початку квітня 2022 року будинок ОСОБА_2 був обстріляний з артилерійської зброї окупантів, під час якого він отримав поранення. Від отриманих травм ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 65 років згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 20.07.2022 року. ОСОБА_2 був похований у с. Старому Криму м. Маріуполя Донецької області. Інший рідний брат заявника - ОСОБА_3 під час активних бойових дій у м.Маріуполі знаходився у себе вдома по АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 постраждав від обстрілу, у нього відмовили ноги, внаслідок чого він помер у себе вдома ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 69 років, що підтверджується лікарським свідоцтва про смерть № 1460 від29.08.2022 року. ОСОБА_3 похований у с. Старий Крим м. Маріуполя Донецької області. 06.03.2024 року за заявою ОСОБА_1 до ГУ СБУ, останнього визнано потерпілим по кримінальному провадженню №0000209 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України за фактом смерті рідних братів заявника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які померли в результаті повномасштабного вторгнення рф на територію України, що підтверджується витягом з ЄРДР та листом ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) від 24.07.2024 р. №78/2/13-209/24/07пт. Станом на 25.04.2022 року Маріупольська міська територіальна громада розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Встановлення факту смерті братів необхідно заявнику для проведення державної реєстрації їх смерті компетентним органом виконавчої влади України, отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразка.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, покликаючись на викладені в заяві обставини та просив заяву задоволити повністю.

Представник Стрийського відділудержавної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції О.Головець в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду відзив, у якому посилається на те, що заява підлягає задоволенню лише в частині встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території ОСОБА_3 , оскільки в наданій копії лікарського свідоцтва про смерть №1460 від 29.08.2022 року місцем смерті вказано донецька народна республіка, іллічівський район місто Маріуполь. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 року №309) територія міста Маріуполя та вся територія Маріупольського району є окупованою з 05.03.2022 року. В наданій копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 від 20.07.2022 року серія НОМЕР_1 , місцем смерті зазначено російська федерація Белгородська область місто Белгород. Зазначена територія належить російській федерації і жодного відношення до окупованих територій не має.Інших доказів, які б засвідчили факт настання смерті ОСОБА_2 в місті Маріуполі, заявником не надані.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення заявника, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 вбачається, що його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

З довідки переселенця №1304- від 17.07.2024 року вбачається, що фактичне місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - АДРЕСА_2 .

24 лютого 2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан, який діє по даний час.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявником подано лікарське свідоцтво про смерть №1460 від 29.08.2022, згідно якого дата смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце смерті донецька народна республіка, м.Маріуполь.

Частиною першою статті 315 ЦПК України визначено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування в контексті ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.

Відповідно до статті 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1064 від 22 серпня 2007 року.

Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України №2/5 від 18 жовтня 2000 року (з наступними змінами), визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Вказані нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на території бойових дій, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку.

Таким чином, судом встановлено, що смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сталася на території м. Маріуполь, Донецької області, тобто частини України, яка розташована у районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточені (блоковані), відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточені (блоковані), затвердженого Наказом міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309.

За змістом ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 10 травня 2001 року у справі «Cyprus v. Turkey» (заява №25781/94) ЄСПЛ вказав, що «зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів далеке від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним від влади de facto, включаючи й їхні суди; і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які стосуються сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, зокрема і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавити людей, які проживають на цій території, всіх їхніх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це також означало б позбавити їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (§ 96).»

Враховуючи, що заявник позбавлений можливості провести державну реєстрацію смерті свого брата ОСОБА_3 у позасудовому порядку, а встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право, а тому суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви в частині встановлення факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Маріуполі, Донецької області, у віці 69 років.

Враховуючи те, що повномасштабна військова агресія російської федерації проти України розпочалася 24 лютого 2022 року, і наразі чинним законодавством України не встановлений порядок набрання рішенням у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій ведуться бойові дії законної сили, слід застосувати аналогію закону та відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України визначити, що рішення про встановлення факту смерті особи на території, де ведуться воєнні (бойові) дії/перебувають у тимчасовій окупації/оточені (блоковані), підлягає до негайного виконання.

Частиною другою статті 319 ЦПК України встановлено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до пункту 15 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940, якщо державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про оголошення особи померлою або встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, надісланого судом, свідоцтво про смерть оформлюється та видається заявнику під час його звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

На підставі вищевикладеного, суд вважає встановленим факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Маріуполі, Донецької області, у віці 69 років.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявником подано копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20.07.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце смерті - м. Белгород, Белгородська область, російська федерація.

Оскільки місцем смерті ОСОБА_2 є територія російської федерації, а не територія України, яка розташована у районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточені (блоковані), відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточені (блоковані), затвердженого Наказом міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, тому заява в частині встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України не підлягає до задоволення.

Згідно п.8 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву задоволити частково.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Маріуполі, Донецької області, у віці 69 років.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду.

В решті заяви відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 16.08.2024 року.

Головуючий суддя С. С. Сас