"28" серпня 2024 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/8919/21

Провадження № 2/642/1083/24

28 серпня 2024 року

м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Петрової Н.М.

секретаря судового засідання Кайдалової Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду,-

ВСТАНОВИВ:

23.12.2021 позивач КП «Харківські теплові мережі» в особі свого представника Мирошниченка В.С., який діє на підставі довіреності №01-40/8746/128 від 01.10.2021, звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за період з 01.03.2012 по 30.11.2021 у сумі 67 879,09 грн., з яких: 62 937,27 грн. - заборгованість за опалення та гарячу воду, 1408,46 грн. - 3% річних, 3533,36 грн. - інфляційні витрати та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач проживає в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, облік нарахувань та оплат за які здійснюється за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 , теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі».

КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкові, відповідно до рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 № 1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2001 №946.

Відповідач вказані послуги своєчасно не сплачує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.03.2012 по 30.11.2021 у сумі 62 937,27 грн., а також 1408,46 грн. - 3% річних, 3533,36 грн. - інфляційні витрати за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 21.01.2022 позовні вимоги КП «ХТМ» задоволено, з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» стягнуто заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.03.2012 по 30.11.2021 у сумі 67 879,09 грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. (а.с.14-15).

08.05.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова звернувся адвокат Колодезний Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 із заявою про перегляд заочного рішення, в якій він просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати та переглянути заочне рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 21.01.2022 по справі №642/8919/21, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 було невідомо про розгляд справи, тому вона була позбавлена права надати пояснення та просити суд застосувати строк позовної давності. Зазначає, що судом не було в повному обсязі встановлено обставини, які мають значення для справи (а.с. 19-20).

Ухвалою суду від 13.05.2024 заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які 14.05.2024 представником відповідача усунуто (а.с.26-37).

Ухвалою суду від 22.05.2024 заяву ОСОБА_1 прийнято до провадження, призначено судове засідання на 31.05.2024 (а.с. 39).

Ухвалою суду від 31.05.2024 заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 21.01.2022 задоволено. Заочне рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 21.01.2022 у справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду скасовано. Розгляд справи визначено проводити у спрощеному позовному провадженні, призначено судове засідання на 01.07.2024 (а.с.50-51).

01.07.2024 та 06.08.2024 від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Колодезного Я.В. надійшла заява про застосування строку позовної давності. Заява обґрунтована тим, що у позовних вимогах КП «ХТМ» зазначає про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання у розмірі 62 937,27 грн. за період з 01.03.2012 по 30.11.2021, 3 % річних у сумі 1408,46 грн., інфляційні витрати у розмірі 3533,36 грн., та понесені судом витрати, але позивачем не було враховано та не застосовано строки позовної давності у три роки, тому просить суд застосувати строк позовної давності до позовної заяви КП «ХТМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання (а.с.61-65,80-82).

21.08.2024 від представника позивача КП «ХТМ» Карачевцева В.Є. до суду надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких він вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Зазначив, що відповідач невірно тлумачить діючи норми ЦПК України. Зазначає, що згідно з ст. 67 ЖК України комунальні послуги підлягають оплаті за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Стаття 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартиру платню та комунальні платежі, тому саме на відповідачеві лежить обов`язок своєчасного розрахунку за отримані послуги.

Щодо строків позовної давності зазначив, що період з 01.03.2012 по 30.11.2021 не є пропущеним, оскільки відповідач періодично вчиняла дії, що свідчать про визнання нею боргу та вчиняла дії, направлені на виконання обов`язків по утриманню свого власного майна.

Враховуючи те, що на всій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року, та те, що під час дії карантину строки, визначені ст. 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину період, тому заборгованості з 12.03.2017 року по 30.06.2023 не входить у строки позовної давності, а отже заява ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню.

Також зазначає, що плата за житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 , нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України ч.1 ст.32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875, а згодом ЗУ № 2189-VIII від 09.11.2017. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Таким чином, обов?язок утримання житлових приміщень, в тому числі оплату послуг з центрального опалення та постачання гарячої води покладається на власників майна незалежно від місця проживання власника (а.с. 88-94).

Представник позивача КП «ХТМ» Карачевцев В.Є. в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов (а.с.45-47, 77-79).

Відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Колодезний Я.В. в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, просять суд застосувати строки позовної давності (а.с. 66-72, 96-97).

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Здійснюючи правосуддя (ч. 1 ст. 5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.4).

Вказане також підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м.Харкова від 27.08.2024 (а.с.95).

Згідно з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу на адресу: АДРЕСА_2 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на споживача ОСОБА_1 наявна заборгованість за період з 01.03.2012 по 30.11.2021 у сумі 62 937,27 грн.(а.с.2-3).

Відповідно відомості нарахувань інфляційних витрат та 3 % річних за адресою: АДРЕСА_2 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на споживача ОСОБА_1 наявна заборгованість за період з 01.12.2018 по 30.11.2021 сума інфляційних витрат та 3% річних складає 4941,82 грн., з яких інфляційні витрати у розмірі - 3533,36 грн. та 3% річних - 1408,46 грн. (а.с.6).

Суд зазначає, що відносини, які виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках врегульовані положеннями Закону № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги».

Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Положенням п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства.

Згідно зі ст.66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).

Відповідно п.10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572 мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі) розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і вправі вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 179 Житлового кодексу України передбачено, що користування будинками державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово- комунальних послуг належать централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Положеннями ч. 7 ст. 21, ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії та послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо застосування строку позовної давності, суд приходить до наступного висновку.

У Цивільному кодексі визначено два види строків позовної давності: загальний і спеціальний (стст.257, 258 ЦК).

Згідно із законом від 30.03.2020 №540-IXрозділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК доповнено п.12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст.ст.257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції закону №540-IX перелічені всі статті цього кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину.

Отже, відповідно до п.12 «Перехідних і прикінцевих положень» ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених, зокрема, ст.ст.257, 258 цього Кодексу.

Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 встановлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався.

В останнє, Кабінет Міністрів України постановою від 23.12.2022 р. № 1423 вніс зміни, зокрема, до Постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2». Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 30.06.2023р.

Таким чином, позовна давність для пред`явлення позовних вимог по даній справі призупинена з 12.03.2020 (на момент встановлення карантину), її перебіг зупинений до кінця дії карантину. Після припинення дії карантину строк, що залишився до кінця спливу позовної давності щодо сплати заборгованості по комунальним платежам продовжив свій перебіг. Перебіг позовної давності щодо позовних вимог підприємства продовжується на строк дії карантину.

Але, суд не позбавлений можливості застосувати строк позовної давності в три роки до початку дії карантину 12.03.2020, а саме з 12.03.2017 до 30.11.2021.

З огляду на викладене, стягненню підлягає заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 12.03.2017 по 30.11.2021 у розмірі 46 149,18 грн., а також 1 408,46 грн. - 3% річних, 3 533,36 грн. - інфляційні витрати.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. (а.с.7).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (75,27%), та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1 708,63 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 6, 7, 12, 13, 19, 80-83, 141, ч. 2 ст. 247, ст. 258, 259, 263- 265, 274-279 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за період з 12.03.2017 по 31.01.2022 в сумі 51 091,00 (п`ятдесят одна тисяча дев`яносто одна грн., 00 коп.) грн., яка складається з: заборгованості за опалення та гарячу воду у сумі 46 149,18 грн., 3% річних - 1 408,46 грн., інфляційні витрати - 3 533,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 708,63 (одна тисяча сімсот вісім грн. 63 коп.) грн.

В іншій частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Сторони:

Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», , адреса: м.Харків, вул. Мефодіївська, 11, рахунок НОМЕР_2 у ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 28.08.2024.

Суддя Наталя ПЕТРОВА