Справа № 496/4529/18
Провадження № 2/496/586/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

20 червня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Рогачко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2018 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом.

31.01.2020 року справа надійшла до суду для продовження розгляду, після скасування ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 24.06.2019 року про залишення без розгляду позову.

Ухвалою суду від 25 червня 2020 року було витребувано докази у справі.

Ухвалою суду від 26 січня 2021 року заяву відповідача ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без розгляду залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 26 січня 2021 року заяву позивачки про залучення співвідповідача ОСОБА_4 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М. по цивільній справі залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 26 січня 2021 року заяву позивача про витребування додаткової інформації залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року заяву позивача про витребування у нотаріуса оригіналу доказу залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 03 березня 2021 року усне клопотання позивача про повернення до підготовчого судового засідання залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року та від 19 листопада 2021 року витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію.

Заяву позивача ОСОБА_1 від 26.03.2021 року про повернення до підготовчого провадження залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року у прийнятті уточненої позовної заяви поданої ОСОБА_1 26.03.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки було відмовлено.

07 лютого 2022 р. ОСОБА_1 звернулась до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 22 грудня 2021 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11 травня 2022 року у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовлено, ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 22 грудня 2021 року залишено без змін.

08 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного суду з касаційною скаргою на Постанову Одеського апеляційного суду від 11 травня 2022 року та ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 22 грудня 2021 року

19.01.2023 року матеріали вищевказаної справи були направлені до Верховного суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 .

Постановою Верховного суду від 08 вересня 2023р. касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення.

28.09.2023 року матеріали справи повернулись до суду після розгляду у Верховному суді Розгляд справи було призначено на 28.11.2023 року о 15:30 год., проте, в системі Електронний суд від позивачки надійшло клопотання про перенесення слухання справи.

Судове засідання, призначене на 11.02.2024 року о 14:30 год., не відбулось з підстав того, що вказана дата є помилково внесеною.

У судове засідання призначене на 23.04.2024 року, позивач не прибула, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило, про дату та час судового засідання, позивача повідомлено засобами телефонного зв`язку, про що наявна довідка про доставлення смс-повідомлення, а також на дві електронні адреси, які вказанні позивачкою в матеріалах справи (а.с. 215, 216, 217, 218).

У судове засідання призначене на 20.06.2024 року, позивач не прибула, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило, про дату та час судового засідання, позивача повідомлено засобами телефонного зв`язку, про що наявна довідка про доставлення смс-повідомлення, а також на дві електронні адреси, які вказанні в матеріалах справи. Також, судом було направлено судову повістку за адресою: АДРЕСА_1 , проте конверт повернувся до суду з відміткою про невручення з зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 225, 226, 227, 229).

Таким, чином суд виконав умови щодо повідомлення сторони процесу про дату та час судового засідання, і як наслідок, позивач щонайменше, двічі не прибув до суду без поважної причини, за наявного належного повідомлення про дату та час судового засідання.

В матеріалах справи відсутня заява від позивача про розгляд справи без її участі, жодним чином не підтверджено поважність неявок до судових засідань, та не надано заяв про перенесення слухання справи, з огляду на вищевикладене та з матеріалів справи вбачається, що суд виконав свій обов`язок щодо вчасного повідомлення особи про слухання справи.

Ту обставину, що зараз в країні діє воєнний стан, як підставу продовжувати відкладати справу далі, суд не приймає до уваги, оскільки Біляївський районний суд Одеської області працює у штатному режимі, бойових дій на території району не відбувається. Позивач не позбавлений можливості звернутись до суду із клопотанням про проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Відповідно п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є в тому числі: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (частини перша і друга статті 131 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України суд визнає, що позивачка не з`явилась до суду повторно без поважних причин.

Вказані дії позивача свідчать про втрату ним юридичної заінтересованості в розгляді справи.

Згідно ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку (частина шоста статті 14 ЦПК України).

Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Разом з тим, суд виходить з того, що якщо позивачка надала суду електронну адресу (хоча могла цього і не робити), оскільки надсилала з електронної адреси заяви до суду, та наявний номер телефону позивача, якій зазначила у позовній заяві, то слід припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 947/26777/19 (провадження № 61-9161св22), від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22 (провадження № 61-7107 св22).

Таким чином, суд наголошує, що безпідставні відкладення розгляду справи порушують права інших учасників процесу.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Як зазначив Верховний суд (ВС/КЦС № 310/12817/13 від 22.05.2019) повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду навіть за наявності поважних причин такої неявки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Між тим статтями 223, 257 ЦПК врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ст. 257 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 10, 13, 44, 131, 200, 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, 258, 259, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Скасувати арешт накладений ухвалою суду від 01 листопада 2018 року (справа № 496/4529/18) накладений на частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 6,94 га, що розташована на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , кадастровий № :01:002:0237, яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

Повний текст судового рішення складено 29 липня 2024 року, та снесено в ЄДРСР 01.08.2024 року, з урахуванням навантаження складу суду. Затримання строків складання повного тексту пов`язано з навантаженням на склад суду, враховуючи, що від штатної кількості 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки 7, веденням воєнного стану, відключенням електроенергії, недостатньою кількістю суддів, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ, відсутності у складі суду секретаря судового засідання, показники навантаження перевищують нормативні у 5 разів, суд першої інстанції позбавлений можливості щодо дотримання строків, передбачених національним законодавством.

Суддя: В.М. Буран