Справа № 691/415/24
Провадження № 2/691/314/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
31 липня 2024 року Городищенський районний суд Черкаської області
головуючого судді Савенко О. М.
з участю секретаря судових засідань Шмунь Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
встановив :
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 07 грудня 2013 року між нею та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано шлюб Головним управлінням реєстрації актів цивільного стану Рязанської області територіального відділу реєстрації актів цивільного стану №2 за актовим записом №1158. З ОСОБА_2 прожили однією сім`єю до серпня 2020 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 . Спільне життя протягом останнього часу з ОСОБА_2 не склалося, остільки між ними відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові і поваги один до одного. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з приводу чого виникають постійні сварки, не допомагає їй утримувати сім`ю, систематично вчиняє побиття дитини, виливає свою агресію на сина. На неодноразові прохання не вчиняти такі дії, не реагує та не вважає за потрібне змінювати свою поведінку і спосіб життя, що приносить їй та дитині лише негативні емоції, душевні страждання. Через втрату взаємного почуття, спільного інтересу до проживання в подальшому однією сім`єю, шлюб існує лише формально. За таких обставин збереження сім`ї та примирення не можливе, що і стало підставою звернутися до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.
Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 30 квітня 2024 року відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачу часу для подачі відзиву, пред`явлення зустрічного позову (а.с.19).
В підготовчому засіданні 22 травня 2024 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду з викликом сторін (а.с.26).
У судове засідання позивач ОСОБА_1 , інформована, не з`явилася, подала заяву від 04 червня 2024 року про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог (а.с.30).
За таких обставин, оцінюючи характер судового процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, а також належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме ст. 280 ЦПК України.
У судовому засіданні 31 липня 2024 року постановлено ухвалу суду про заочний розгляд цивільної справи (а.с.35).
Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення сторін, вивчивши зміст клопотання позивача про розгляд без її участі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, згідно ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.
Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ст.ст.104,105,110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя.
У відповідності до ч.ч.3,4 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.
Відповідно до положень ст.ст.111-112 СК України, суд, з`ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, - постановляє рішення про розірвання шлюбу.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні із змісту досліджених доказів, згідно паспорта громадянина України Серії НОМЕР_2 позивач є громадянкою України, місце реєстрації з 06 листопада 2004 року АДРЕСА_1 (а.с.7-8). Місце реєстрації позивача підтверджується і Витягом №2954 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04 березня 2024 року (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 , позивач і відповідач, перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Шлюб зареєстровано Головним управлінням реєстрації актів цивільного стану Рязанської області територіального відділу реєстрації актів цивільного стану за актовим записом №1158 (а.с.4). Вірність копії свідоцтва про укладення шлюбу з оригіналу документу, а саме письмовий переклад документа з російської мови на українську, засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биковим В.О. (а.с.4-5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 (а.с.6). Неповнолітній ОСОБА_3 , згідно довідки про реєстрацію особи громадянином України від 15 грудня 2017 року №778/17, у зв`язку з прийнятим рішенням в УДМС України в Черкаській області має право для оформлення документа, що підтверджує громадянство України, а саме паспорт громадянина України, по досягненню віку (а.с.10). Відповідно до довідок Городищенського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 Городищенської міської ради Черкаської області від 17 квітня 2024 року №131 та №132, ОСОБА_3 , є ученм 3-Б класу вказаного навчального закладу, протягом 2023-2024 навчального року, його батько ОСОБА_2 навчанням сина не цікавився та жодного разу не відвідував школу (а.с.11-12). Подальше збереження сім`ї позивачем і відповідачем не можливе, поскільки сторони подружні стосунки не підтримують, відновлювати спільне життя не вбачають потреби, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, склад характеру, що унеможливлює існування шлюбу. Вжиття заходів щодо примирення подружжя є безпідставним, виходячи із тих обставин у справі, що шлюб між сторонами існує лише юридично, спільно не проживають із серпня 2020 року, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням сторін щодо надання такого строку. Судом встановлено, згідно до змісту поданої заяви, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує, остільки відзиву на позов не надіслав, письмових пояснень не надав, до участі у судовому засіданні не прибув, а отже, подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. В силу вищенаведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для його розірвання. Спір про поділ майна на день розгляду цивільної справи в суді, відсутній.
Встановивши, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинені, шлюб носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя, враховуючи наявність на те законних підстав, та ухвалює заочне рішення про задоволення позову.
Позивачем заявлено вимогу про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з нею.
Згідно ч.1 ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.
При визначенні місця проживання дитини судам необхідно враховувати найкращі інтереси дитини, встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.
Вирішуючи вимогу позивача щодо залишення проживання дитини після розірвання шлюбу з нею, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати неповнолітня дитина, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року.
Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів про наявність спору між сторонами щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, позивачем заявлено вимогу про залишення проживання спільного сина разом із нею після розірвання шлюбу, суд, у відповідності до ст.109 СК України при розірванні шлюбу, визначає місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю, позивачем у справі, беручи до уваги обставини справи і це відповідатиме інтересам дитини, та на що вказала позивач у позові.
Суд, вважає за доцільним, з огляду на клопотання позивача, змінити їй після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі, виходячи із права наданого ст.113 СК України на вибір прізвища після розірвання шлюбу, як особі яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу.
Відповідно до квитанції від 18 квітня 2024 року №TS205291, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. за розгляд цивільної справи судом з позовною вимогою про розірвання шлюбу, проте вимогу про відшкодування судових витрат не заявляє.
Позов підтверджується: копією паспорта громадянина України Серії НОМЕР_2 ; копією Витягу №2954 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04 березня 2024 року; копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 ; копією свідоцтва про укладення шлюбу, засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биковим В.О.; копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 ; копією довідки про реєстрацію особи громадянином України від 15 грудня 2017 року №778/17; довідками Городищенського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 Городищенської міської ради Черкаської області від 17 квітня 2024 року №131 та №132; квитанцією від 18 квітня 2024 року №TS205291 про сплату судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 24, 34, 55,104, 105, 109, 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 263, 264, 265, 273, 274, 280, 281, 282, 283, 284, 352, 354 ЦПК України, суд, -
ухвалив :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07 грудня 2013 року Головним управлінням реєстрації актів цивільного стану Рязанської області територіального відділу реєстрації актів цивільного стану №2 за актовим записом №1158.
Після розірвання шлюбу змінити ОСОБА_1 прізвище набуте у шлюбі на дошлюбне прізвище ОСОБА_5 .
Неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу залишити проживати біля матері позивача ОСОБА_1 .
Копію заочного рішення суду направити учасникам справи, для відому.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - https://gd. ck. court. gov. ua.

Відомості про сторін:

Позивач: особа 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Відповідач : особа 2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання в Україні АДРЕСА_1 .

Суддя О. М. Савенко