Справа № 446/2881/23 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І.
Провадження № 22-ц/811/1526/24 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

08.12.2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила змінити призначений судовим наказом Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22.09.2023 року у справі №446/2193/23 спосіб стягнення аліментів на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки від доходу (заробітку) на тверду грошову суму в розмірі 7000 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 22.09.2023 року Кам`янка-Бузьким районним судом видано судовий наказ, яким вирішено стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, з часу прийняття вказаного судового рішення змінилось матеріальне становище, що зумовлене її лікуванням у лікаря-психолога з метою налагодження психоемоційного стану та лікуванням дитини у логопеда та лікаря-невролога, оскільки дитині встановлено діагноз розладу експресивного мовлення, дизартрії, афективного респіраторного приступу, а тому стягуваних коштів є недостатньо. В свою чергу, покращилось матеріальне становище відповідача, який неофіційно працює різноробочим та має стабільний дохід, має можливість належним чином утримувати доньку, він є фізично здоровим, працездатним.

Зазначає, що з урахуванням матеріального становища відповідача, збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування та утримання дитини, первинно визначений судом розмір аліментів є недостатнім, а тому аліменти підлягають збільшенню, шляхом стягнення їх у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 08.12.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким присудити з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Зазначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів для дитини, віком до 6 років, відповідно до встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розміру прожиткового мінімуму, становить 1281 грн. 50 коп., а мінімальний рекомендований розмір аліментів, за умови достатності заробітку (доходу) платника аліментів, становить 2563 грн.

Наголошує, що право на звернення до суду із заявою про збільшення розміру аліментів виникає в одержувача аліментів у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, тому, за відсутності будь-яких доказів щодо достатності заробітку відповідача, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що визначення аліментів у розмірі 5000 грн. відповідатиме фінансовим можливостям відповідача.

Незрозумілим для відповідача є висновок суду про раціональність використання коштів на утримання дитини зі сторони позивача, як на одну з підстав зміни розміру аліментів, оскільки будь-які докази такого факту в матеріалах справи відсутні.

Додає, що наявність у нього статусу особи з інвалідністю є тією обставиною, яка свідчить про його стан здоров`я і яка, відповідно до положень ст.192 СК України, входить до предмету доказування в справі щодо зміни розміру аліментів.

Звертає увагу, що відсутність у нього з народження слуху на обидва вуха, встановлення такого діагнозу, як хронічна двобічна сенсоневральна глухота, не свідчить про втрату ним працездатності, однак, це об`єктивно ускладнює йому в пошуку та влаштуванню на роботу з гідною заробітною платою.

Зауважує, що визначений судом розмір аліментів в сумі 5000 грн. є непосильним для нього, а тому, враховуючи стан здоров`я доньки, матеріальний стан та стан здоров`я платника аліментів, рівність прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, вважає, що достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде розмір аліментів в сумі 2000 грн.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 13.08.2024 року, є дата складення повного судового рішення - 23.08.2024 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч.ч.8, 9 ст.7 СК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч.ч.1, 2 ст.141 СК України).

Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 23.11.2019 року, актовий запис №146. Вони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Кам`янка-Бузьким РВ ДРАЦС ЗМУМЮ (м. Львів) 17.12.2020 року.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади, позивачка ОСОБА_2 проживає та зареєстрована в с. Банюнин Львівського району Львівської області, разом із нею проживає донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.09.2023 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області видано судовий наказ, яким вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

З наданої адвокату Білик Р. на адвокатський запит №б/н від 01.12.2023 року відповіді вбачається, що на виконанні Кам`янка-Бузького ВДВС у Львівському районі Львівської області перебуває виконавче провадження АСВП №72967626 з виконання судового наказу №446/2191/23 від 22.09.2023 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 13.10.2023 року виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, судовий наказ скеровано на виконання в Управління соціального захисту населення Львівської районної адміністрації Львівської області для проведення нарахування та стягнення аліментів з 21.09.2023 року, оскільки згідно електронної відповіді ДФС, боржник ОСОБА_1 отримує соціальні виплати.

Згідно з розрахунком державного виконавця Кам`янка-Бузького ВДВС від 31.12.2023 року, у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа за №446/2191/23 від 22.09.2023 року за боржником ОСОБА_1 нарахована заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 02.12.2023 року становить 2972 грн. Окрім цього, у розрахунку зазначено про розмір соціальної пенсії в сумі 2100 грн.

Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, ОСОБА_2 на підтвердження своїх позовних вимог покликалась на погіршення її та дочки стану здоров`я, зміну матеріального становища відповідача.

В підтвердження погіршення стану здоров`я доньки надала суду діагноз лікаря-невролога від 02.11.2023 року, де зазначено, що ОСОБА_3 має розлад експресивного мовлення, дизартрія, афективно респіраторний приступ.

Відповідно до довідки ЛКК КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області від 24.11.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по стану здоров`я потребує додаткових занять з логопедом, дефектологом.

В підтвердження погіршення свого стану здоров`я, позивачка надає суду висновок психіатра від 30.08.2023 року, де їй встановлено діагноз: гостра реакція на стрес, тривожно-депресивний синдром, та призначено лікування.

Згідно з вимогами статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Між тим, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на визначену законодавчу можливість змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Так, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).

Згідно із частиною першою статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина друга статті 182 СК України встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У силу положень статей 183, 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Таким чином, положеннями СК України спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу відповідача чи у твердій грошовій сумі) поставлений в залежність від вимоги того, хто має на них право, та одночасно встановлено, що розмір аліментів, призначений за будь-яким із зазначених способів стягнення аліментів, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у частині першій статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, системний аналіз норм статей 181 - 184 СК України дає підстави для висновку про те, що право на стягнення аліментів на утримання дитини має той з батьків, з ким проживає дитина, і право вибору способу виконання обов`язку щодо утримування дитини належить виключно останньому.

Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому отримання аліментів в більшому розмірі, ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, є безумовним правом дитини, визначеним законом, яке захищається в судовому порядку саме в її інтересах.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

В даному випадку, позивач скористалась правом звернення до суду з позовом про спосіб виконання обов`язку щодо утримання спільної дитини сторін в твердій грошовій сумі.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно вважав, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів в твердій грошовій сумі, суд першої інстанції в достатній мірі не врахував положень частини першої статті 182 СК України, якою передбачено перелік обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Так, визначаючи розмір аліментів в сумі 5000 грн., суд врахував стан здоров`я дитини, яка має розлади експресивного мовлення, дизартрію, афективно респіраторний приступ, та відповідно до довідки ЛКК КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області від 24.11.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує додаткових занять з логопедом, дефектологом.

Разом з тим, судом не було в достатній мірі враховано стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Зокрема, відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, стабільного доходу не має, є отримувачем соціальних виплат, розмір якої станом на 2023 рік становив 2100 грн. Інших доходів у відповідача не встановлено.

При вирішенні вимог про збільшення розміру аліментів предметом доказування є саме зміна фактичних обставин - матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я стягувача чи платника аліментів.

В даному випадку позивачем не було надано будь-яких доказів на підтвердження зміни фактичних обставин, які потребували б збільшення розміру аліментів у спосіб зміни стягнення аліментів.

Саме по собі посилання позивача на підвищення цін на продукти, одяг, взуття, а також недостатність стягнутих за судовим наказом коштів для повноцінного розвитку дитини, без доведення позивачем покращення майнового стану платника аліментів не може бути підставою для збільшення розміру аліментів.

Колегія суддів зауважує, що витрати, понесені позивачкою на лікування дитини, можуть бути підставою для стягнення з відповідача додаткових витрат, а не збільшення розміру аліментів. При цьому, доказів того, що дівчинка дотримується рекомендацій лікаря, зокрема, відвідування дитиною логопеда, дефектолога тощо, позивачкою не надано.

Матеріали справи свідчать про те, що фактичний розмір аліментів, який мав би отримуватись позивачем в ході виконання судового рішення про стягнення аліментів у частці від доходу відповідача станом на 2023 року, становив 1136 грн., у 2024 році - 1281 грн. 50 коп. Вказані обставини не заперечувались ні позивачем, ні відповідачем.

Зважаючи на часткове визнання відповідачем позову та його згоду сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 грн., колегія суддів доходить висновку, що розмір аліментів в сумі 2000 грн. щомісячно відповідатиме інтересам сторін та дитини, а також забезпечить право вибору позивачем способу стягнення аліментів.

Позивач не надала суду жодних доказів, які б свідчили про достатній та стабільний дохід відповідача й те, що у нього є реальна можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому, не погоджується із визначеним судом розміром аліментів, які необхідно стягувати, тому апеляційну скаргу належить задовольнити, а оскаржуване рішення - змінити, зменшивши розмір присуджених з відповідача на користь позивача аліментів, із 5000 грн. до 2000 грн.

Окрім того, визначаючи час, з якого слід стягувати аліменти у новому розмірі, суд першої інстанції в достатній мірі не врахував положень абзацу 4 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно якого, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При цьому, колегія суддів зауважує, що зміна способу стягнення аліментів у цій справи призведе і до зміни розміру аліментів.

Отже, стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення у цій справі повинно розпочатися з дня набрання рішенням суду законної сили, а не з моменту звернення до суду із вказаним позовом, як помилково зазначив суд першої інстанції.

Вирішуючи питання в частині допущення до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць, суд першої інстанції невірно застосував положення п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, згідно якого, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, не врахувавши, що оскільки аліменти на утримання дитини вже стягуються, рішення про зміну способу стягнення аліментів не допускається до негайного виконання, так як новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням суду законної сили, тому і в цій частині оскаржуване рішення не може залишатися в силі.

В решті, підстав для скасування чи зміни рішення немає.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.2-4, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 квітня 2024 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 вересня 2023 року по справі №446/2191/23, з частки від заробітку (доходу) платника на тверду грошову суму. Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття».

Виключити з резолютивної частини рішення абзац 4 про допущення негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 23 серпня 2024 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич