Провадження №2/748/687/24
Єдиний унікальний № 748/2612/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2024 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді - Меженнікової С.П.,

за участю секретаря судового засідання Орішко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

29 травня 2024 року, згідно відмітки на поштовому відправленні, АТ "АКЦЕНТ-БАНК" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ "АКЦЕНТ-БАНК" заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.03.2015 у розмірі 117193,79 грн, яка складається з наступного: 79264,86 грн - заборгованість за кредитом, 37928,93 грн - заборгованість по відсоткам та судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 13.03.2015 між АТ «АкцентБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 38,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява позичальника разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які викладені на сайті банку https://a-bank.com.ua/term і Тарифами складає між нею і банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачці кредит, встановивши кредитний ліміт у розмірі, зазначеному в договорі. У свою чергу, відповідачкою своєчасно не погашається заборгованість за кредитом та відсотками відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором станом на 21.05.2024 утворилась заборгованість у розмірі 117193,79 грн, з яких: 79264,86 грн - заборгованість за кредитом, 37928,93 грн - заборгованість по відсоткам.

У зв`язку з невиконанням відповідачко кредитних зобов`язань позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою суду від 13 червня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позивачем вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до АТ "Акцент Банк" з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Анкета-заява від 13.03.2015 містить анкетні відомості відповідачки та її підпис. (а.с.13

АТ "Акцент Банк" видало кредитну картку № НОМЕР_1 строком дії до грудня 2018 року, кредитну картку № НОМЕР_2 строком дії до жовтня 2027 року та кредитну картку № НОМЕР_3 строком дії до липня 2027 (а. с. 27). З довідки про ліміти убачається, що встановлений 24.09.2015 ОСОБА_1 кредитний ліміт було неодноразово збільшено, останній раз 26.10.2023 до 79 300 грн. (а.с.28)

Позивачем на обґрунтування своїх вимог надано до справи витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» щодо тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Gold» (а.с.30-37).

З розрахунку заборгованості по кредитному договору б/н від 13.03.2015 убачається, що загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 21.05.2024 становить 117193,79 грн, з яких: 79264,86 грн - заборгованість за тілом кредиту; 37928,93 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. (а.с.5-12)

З наданої позивачем виписки по картці вбачається, що у період з 13.03.2015 по 21.05.2024 ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та здійснювала погашення заборгованості по кредиту. (а.с. 14-26)

Заперечень щодо наданих позивачем документів про користування кредитними коштами від відповідача не надходило.

Отже, відповідачем під час розгляду справи не надано доказів того, що виписка з її карткового рахунку не відповідає дійсності, що у разі заперечень проти позову є процесуальним обов`язком відповідача відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Виходячи зі змісту статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

З позовної заяви вбачається, що свої зобов`язання перед банком відповідачка належним чином не виконувала, у результаті чого виникла заборгованість. З розрахунку заборгованості та виписки по картці вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також на погашення заборгованості частково повертала надані банком кошти.

У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

Враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також з огляду на приписи частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, отже суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту у розмірі 79264,86 грн згідно наданого позивачем розрахунку.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, банк просить крім тіла кредиту, стягнути також заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Обґрунтовуючи вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування відсотків, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, позивач посилається на Умови та Правила надання банківських послуг як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому позивачем не надано доказів того, що між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди щодо розміру процентів (істотних умов договору).

У той же час матеріали справи не містять підтвердження того, що саме з витягом з Умов та Правил про надання банківських послуг, які додані позивачем до позовної заяви, відповідачка ознайомилася і погодилася, підписуючи заяву.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови, що діяли саме на час підписання заяви, надана банком роздруківка Умов та Правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Матеріали справи не містять жодних даних щодо того, які саме тарифні плани діяли для картки, що видавалась відповідачці, позивачем не доведено належними та достатніми доказами, що саме додані до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву, а також те, що надані їй для ознайомлення документи на момент підписання вказаної заяви взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати заборгованості за відсотками, їх розмірів і порядку нарахування.

Оцінюючи доводи позивача про те, що заява позичальника разом з цими Умовами та Правилами становить укладений між ними кредитний договір, суд дотримується правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р., висловленого у справі № 342/180/17 щодо того, що роздруківка умов та правил із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Використання відповідачкою кредитної картки та часткове повернення нею коштів не свідчить про те, що вона знала і розуміла, як це передбачено вимогами законодавства, умови, порядок та розмір нарахування відсотків та штрафів за кредитом, отже, сам по собі факт користування такими коштами не породжує виникнення обов`язку сплати інших нарахувань, крім суми фактично отриманих коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734(далі - Закон № 1734) до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 вказаного Закону передбачено перелік інформації, яка має бути відображена у паспорті споживчого кредиту.

Згідно ч. 6 ст. 9 Закону № 1734 споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Доказів того, що відповідачка надала кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою статті 9 Закону № 1734, у письмовій або іншій передбаченій Законом формі, позивачем не надано, а отже умови кредитного договору щодо розміру процентів не можуть вважатися узгодженими сторонами.

Враховуючи наведене вище, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачки суми заборгованості за відсотками у розмірі 37928,93 грн.

Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити частково шляхом стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 79264,86 грн.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2048 грн. (3028,00х 79264,86/117193,79).

На підставі викладеного, керуючись ст. 526-530, 610-612, 629, 1046, 1048 -1050, 1052, 1054 ЦК України, ст. 141, 223, 259, 263-265, 268,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11) до ОСОБА_1 ( ІПН: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 13 березня 2015 року у розмірі 79264 (сімдесят дев`ять тисяч двісті шістдесят чотири) грн 86 (вісімдесят шість) коп. (заборгованість за тілом кредиту).

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 2048,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:С.П. Меженнікова