Номер провадження: 22-ц/813/6814/24
Головуючий у першій інстанції Літвінова І. А.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

23.08.2024 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду Назарова М.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою Міністерства оборони України, подану в особі ОСОБА_1 ,

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2024 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України про встановлення факту смерті особи в порядку статті 317 ЦПК України,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2024 року заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України про встановлення факту смерті особи в порядку статті 317 ЦПК України, задоволено.

Міністерство оборони України звернулось до суду з апеляційною скаргою за допомогою підсистеми (модуля) «Електронний суд», яка підписана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України). Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

На підтвердження своїх повноважень ОСОБА_1 надав копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформований 27 вересня 2023 року у системі «Електронний суд» витяг із ЄДР, згідно з яким керівником скаржника є ОСОБА_3 ; довіреність у порядку передоручення від 07 листопада 2023 року, якою Міністр оборони України Умєров Р.Е. уповноважив, в порядку передоручення, представляти інтереси Міністерства оборони України в судах, ОСОБА_4 .

Також, до апеляційної скарги додано довіреність у порядку передоручення від 08 листопада 2023 року, якою ОСОБА_4 , на підставі Довіреності від 27 вересня 2023 року, виданої Міністерством оборони України, уповноважив, в порядку передоручення, ОСОБА_1 представляти інтереси Міністерства оборони України в судах України.

Довіреність від 27 вересня 2023 року, на підставі якої діяв ОСОБА_4 , не надано.

Підписуючи апеляційну скаргу від імені скаржника, підписант діяв не як його представник, яким для юридичної особи може бути тільки адвокат.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).

За змістом апеляційної скарги, витягу з ЄДР і довіреностей від 07 листопада 2023 року та від 08 листопада 2023 року підписант не є керівником скаржника. У такому разі його повноваження діяти від імені скаржника у порядку самопредставництва можуть випливати виключно із закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У суду відсутня інформація про те, що підписант має право діяти у порядку самопредставництва скаржника на підставі саме вказаних актів.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2023 року у справі № 740/2873/22 (провадження № 61-8685св23)).

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, починаючи з 29 грудня 2019 року, коли набрав чинності Закон України від 18 грудня 2019 року № 390-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення», самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва (див., зокрема, ухвали Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (пункт 18), Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2024 року у справі № 591/2885/23, від 19 лютого 2024 року у справі № 367/1906/23, від 21 лютого 2024 року у справі № 297/2875/17, від 23 лютого 2024 року у справі № 761/36171/16-ц, від 26 лютого 2024 року у справі № 133/2744/21, від 26 лютого 2024 року у справі № 2011/17564/12, від 27 лютого 2024 року у справі № 2-401/11, від 28 лютого 2024 року у справі № 758/7617/23, від 28 лютого 2024 року у справі № 604/649/23, від 12 березня 2024 року у справі № 296/1646/23, від 29 квітня 2024 року у справі № 536/1267/18).

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень (див. ухвали Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (пункт 18), Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2024 року у справі № 591/2885/23, від 19 лютого 2024 року у справі № 367/1906/23, від 21 лютого 2024 року у справі № 297/2875/17, від 23 лютого 2024 року у справі № 761/36171/16-ц, від 26 лютого 2024 року у справі № 133/2744/21, від 26 лютого 2024 року у справі № 2011/17564/12, від 27 лютого 2024 року у справі № 2-401/11, від 28 лютого 2024 року у справі № 758/7617/23, від 28 лютого 2024 року у справі № 604/649/23, від 12 березня 2024 року у справі № 296/1646/23, від 29 квітня 2024 року у справі № 536/1267/18).

Визначені відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України документи, які можуть підтвердити повноваження діяти від імені скаржника за правилами самопредставництва, підписант не надав. Входження до кола власне трудових обов`язків підписанта здійснення самопредставництва скаржника не підтвердив.

Наданий витяг Міністерства юстиції України з ЄДР не засвідчує наявність трудових відносин із скаржником.

Додані до апеляційної скарги довіреності, які сформовані у системі «Електронний суд», видані у порядку передоручення від Міністра оборони України ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не є документами, які посвідчують право особи представляти інтереси юридичної особи в порядку самопредстаництва, а крім того, довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті (частина друга статті 245 ЦК України). У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним (частина перша статті 219 ЦК України).

Апеляційний суд зазначає, що наданий витяг із наказу Міністерства оборони України від 19 лютого 2020 року № 52 Про організацію самопредставництва Міністерства оборони України, його посадових осіб у судах та інших державних органах, яким в переліку осіб, уповноважених діяти від імені Міністерства оборони України (самопредставництво) у судах та інших державних органах зазначено ОСОБА_1 , не впливає на обов`язок останнього підтвердити свої повноваження діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) як представника відповідного юридичного відділу.

Отже, визначені відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України документи, які можуть підтвердити повноваження діяти від імені відповідача за правилами самопредставництва, підписант не надав.

Тому, скаржнику потрібно надати до апеляційного суду документи, які відповідно до правил частини четвертої статті 58 ЦПК України, підтверджували право подання ОСОБА_1 апеляційної скарги від імені Міністерства оборони України в порядку самопредставництва станом на час подання скарги, як особи, повноваження якої визначені установчими документами, (посадова інструкція посадової особи, положення юридичного відділу, наказ про прийняття на роботу тощо).

Інші процесуальні питання, які ставляться в апеляційній скарзі, підлягають вирішенню лише після підтвердження вказаних поноважень.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу щодо постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви (скарги) та надання строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернена позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 357 та ст. 185 ЦПК України, а скаржнику надається строк для надання доказів на підтвердження повноважень представника діяти в порядку самопредставництва (посадова інструкція посадової особи, положення юридичного відділу, наказ про прийняття на роботу тощо).

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України, подану в особі ОСОБА_1 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2024 року залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

У разі невиконання ухвали апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова