ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6983/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва :

у складі головуючого судді: Комаревцевої Л.В.

з секретарем Гаврилюк О.В.

без участі сторін

розглянув в порядку загального позовного провадження з повідомлення сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду №224 по вул. Кошиця, 5а цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноград-21" про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноград-21" посилаючись на те, що за договором позики відповідач не повертає грошові кошти в загальному розмірі 800000,00 грн.

Враховуючи, що відповідач в повній мірі взяті на себе зобов`язання не виконав, позивач просить суд стягнути з Відповідача борг за договором позики у розмірі 800000,00 грн., судові витрати.

Ухвалою суду від 05.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 08.07.2024 розгляд справи призначено по суті.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи.

Відповідач викликалася в судове засідання у встановленому законом порядку. Надав заяву про розгляд справи без участі в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини.

З матеріалів вбачається, що між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виноград - 21» 01.04.2024 було укладено договір позики.

Відповідно до п. 1.1 Договору, Позикодавець передає у власність Позичальнику

грошові кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1 цього Договору, а Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим Договором строк.

Розмір позики, про яку домовились сторони договору, становила 800 000 (вісімсот тисяч) гривень.

Гроші за договором позики передавалися у відповідності до п. 3.2 Договору у безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок НОМЕР_1 позичальника частинами.

Доказом перерахування коштів за договором позики є платіжні документи, відповідно до яких позивач перерахував відповідачу гроші, а саме:

08.04.2024 - 300000 (триста тисяч) грн. 00 коп., код платіжного документа 9338-5410-0390-7199;

08.04.2024 - 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп., код платіжного документа 9338- 7421-4864-4693;

15.04.2024 - 143910 (сто сорок три тисяч дев`ятсот десять) грн. 00 коп., код платіжного документа 9339-2532-3162-7274;

17.04.2024- 112950 (сто дванадцять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп., код платіжного документа 9339-4713-2066-2458

22.04.2024 - 143500 (сто сорок три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., код платіжного документа 9339-9413-3671-6305.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що строк позики розпочинається з моменту підписання договору і діє до 01.05.2024.

23.04.2024, позивач та відповідач на прохання відповідача продовжили термін дії договору та підписали додаткову угоду, якою визначили додатковий строк повернення позики до 22.05.2024.

Пунктом 5.1. Договору, передбачено, що після закінчення строку, визначеного в п. 4.1 цього Договору, Позичальник зобов`язується протягом трьох календарних днів повернути Позикодавцеві позику.

Позика повертається в безготівковій формі платіжним дорученням шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок Позикодавця.

На момент звернення в суд з цим позовом, відповідач не виконав свої зобов`язання.

Таким чином, відповідач порушив умови виконання зобов`язання, передбачені договорами позики, а саме прострочив повернення позивачу коштів у сумі 800000 (вісімсот тисяч) гривень.

Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно із ч. 1 ст. 207 ІДК України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв`язку. Розписки підписані відповідачем є документом, що стверджує про вчинення правочину між ним та позивачем, тобто сторонами фактично в письмовій формі був укладений договір позики.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Як визначено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 Цивільного Кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.І ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно із ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Загальні положення про договір визначені розділом II гл. 52 Цивільного Кодексу України.

Правовідносини, які випливають з договору позики, врегульовані нормами параграфу 1 глави 71 ЦК України.

Відповідно до положень статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Зважаючи на положення частини 1 статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його суму не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а в частині 2 вищевказаної статті ЦК України вказано, що підпис відповідачкою договору посвідчує передання їй позивачкою грошових коштів і містить вказівку на її зобов`язання повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, розцінюються судом як доказ укладення між сторонами договору позики.

Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Частини 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк встановлений законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Судом встановлено, що відповідач своїх грошових зобов`язань у встановлений строк не виконав, доказів повернення коштів не надав, суму заборгованості не спростував.

Отже зважаючи на встановлені обставини, підлягають стягненню з відповідача неповернуті кошти за договором позики в розмірі 800000,00 грн.

Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в загальному розмірі 8000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноград-21" про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноград-21", 02141, місто Київ, вул. Руденко Лариси, буд. 6А, приміщення 58, офіс 1, на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 заборгованість за договором позики від 01.04.2024 в розмірі 800000,00 грн. (вісімсот тисяч гривень 00 копійок), судовий збір в розмірі 8000 грн. (вісім тисяч гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 28.08.2024

Суддя Л.В. Комаревцева