УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/15343/24

Провадження № 2-з/638/81/24

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді Яковлевої В.М., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Безсмертного Сергія Миколайовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кред`ит - Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

установив:

20 серпня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 серпня 2024 року, визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) Яковлеву В.М.

Матеріали справи передані в провадження судді Яковлевої В.М. 21 серпня 2024 року.

Також, представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява про забезпечення позову у вищевказаній цивільній справі.

Заява мотивована тим, що 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною було вчинено виконавчий напис № 24518 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» суми заборгованості.

05 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігорем Романовичем, було відкрито виконавче провадження № 68044259 на підставі виконавчого напису № 24518 від 16 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» суми заборгованості.

05 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігорем Романовичем винесено постанову про арешт коштів боржника, в рамках виконавчого провадження № 68044259.

20 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігорем Романовичем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, в рамках виконавчого провадження № 68044259. Згідно з вищевказаною постановою у межах виконавчого провадження № 68044259 виконавцем звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які вона отримує у ФОП ОСОБА_3

15 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігорем Романовичем винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 68044259 приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитру Олександровичу.

21 лютого 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович виніс постанову про прийняття виконавчого провадження № 68044259.

13 червня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитром Олександровичем було винесено постанову про арешт коштів боржника, в рамках виконавчого провадження № 68044259.

Представник заявника звернувся з заявою про забезпечення позову з тих підстав, що на даний момент за вищевказаним виконавчим провадженням № 68044259 наявний арешт коштів боржника та ймовірне звернення стягнення на доходи, а також регулярне здійснення відрахувань у рамках виконавчого провадження. Оскільки на даний час спір між сторонами у вищевказаній цивільній справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню судом не вирішено, але паралельно з тим є накладення арешту на кошти боржника, звернення на заробітну плату та здійснення відрахування у рамках виконавчого провадження, ОСОБА_1 зазнає порушення своїх прав та інтересів, адже існують обгрунтовані підстави та висока ймовірність того, що дані стягнення та виконавчі дії відчуватимуться незаконно на підставі виконавчого напису, який не підлягає виконанню.

У разі проведення примусової реалізації майна або звернення стягнення на заробітну плату позивач не зможе захистити або поновити свої права під час розгляду справи, а у разі задоволення позовних вимог буде вимушений докласти значних зусиль для відновлення своїх прав.

На підставі викладеного, представник заявника, просить суд, зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 68044259, відкритому на підставі виконавчого напису № 24518 від 16 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнгення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» суми заборгованості.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлена заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно частини першої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті (частина перша статті 153 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на необхідність забезпечення основного завдання правосуддя ефективного поновлення в правах. Так, в пункті 9 рішення від 30 січня 2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 Конституційний Суд України зазначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення об`єму заявлених вимог, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів сторони у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та, що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до п. 6.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, а особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як за законом, так і на практиці.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову (зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку), зважаючи на наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та предметом позовної вимоги, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, та наявності в спірних відносинах ризику утруднення та унеможливлення виконання рішення по даній справі, заявником було подано заяву про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Безсмертним Сергієм Миколайовичем разом з заявою про забезпечення позову було також подано до суду і позовну заяву про визнання виконачого напису таким, що не підлягає виконанню.

Водночас невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання рішення у разі задоволення позовних вимог у вищевказаному позові.

На підставі викладеного, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, суд доходить висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову. Вважає, що наявні усі підстави для її задоволення, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, необхідно позов забезпечити шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 68044259, відкритому на підставі виконавчого напису № 24518 від 16 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» суми заборгованості, що є доцільним та необхідним для ефективного захисту порушеного права позивача та забезпечить в подальшому виконання рішення суду в разі задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 152, 153, 157 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву представника позивача - адвоката Безсмертного Сергія Миколайовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 68044259, відкритому на підставі виконавчого напису № 24518 від 16 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнгення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» суми заборгованості.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м.Харкова, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 21 серпня 2024 року.

Суддя В.М. Яковлева