Справа № 203/4116/22
Провадження № 2/0203/102/2024
УХВАЛА

14 серпня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сядро Г.Г.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника відповідача-1 Лабовкіна О.О. (в залі суду),

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача-1 про залишення без розгляду позовної заяви, як такої, що не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-будівельна компанія «ВАЛГАН», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», позивач) з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-будівельна компанія «ВАЛГАН» (далі відповідач-2, ТОВ ТБК «ВАЛГАН»), ОСОБА_3 (далі відповідач-3) про стягнення заборгованості, в якому позивач просить суд:

- стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ТОВ ТБК «ВАЛГАН», ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк»:

- заборгованість у розмірі 169632,72 доларів США, що за курсом 27,99, відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.02.2021 року, складає 4748019,83 грн, станом на 04.02.2021 року, за кредитним договором №2007-039 від 23.03.2007 року, яка складається з наступного: 169632,72 доларів США 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2022 року, судову справу №203/4116/22, провадження №2/0203/1325/2022, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М. та передано канцелярією суду 27.10.2022 року.

06.12.2022 року у відповідь на запити суду від 28.10.2022 року від Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надійшли повідомлення про те, що відповідачі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 08.02.2021 року по теперішній час; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 17.02.2015 року по теперішній час.

Ухвалою суду від 07.12.2022 року було залишено без руху позовну заяву та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, визначені недоліки позовної заяви позивачу постановлено усунути шляхом надання суду:

- виправленої редакції позовної заяви відповідно до кількості сторін з зазначенням: відомих номерів засобів зв`язку відповідачів та адрес електронної пошти відповідачів; обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, у позовній заяві;

- доказів, що підтверджують вказані обставини у позові, а саме: докази, що АТ КБ «ПриватБанк» зверталося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідачів та рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2012 року було задоволено стягнути заборгованість;

- оригіналу документу, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 21828,16грн., який підлягає перерахуванню на наступний рахунок: отримувач коштів ГУК у Дн-кiй обл/Центр.р/ 22030101 , код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0004631 , код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу судовий збір, за позовом ________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

27.01.2023 року позивач усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі та належним чином.

Ухвалою суду від 01.02.2023 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

20.06.2023 року позивач подав до суду письмову заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив суд:

- стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ТОВ ТБК «ВАЛГАН», ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість за договором №2007-039 від 23.03.2007 року в розмірі 61113,15 доларів США (61113,15 доларів США 3% річних від простроченої суми), а також понесені позивачем судові витрати;

- стягнути солідарно з відповідачів судові витрати у розмірі 33514,45 грн;

- постановити ухвалу про повернення АТ КБ «ПриватБанк» надмірно сплачений судовий збір в сумі 59534,01 грн.

23.11.2023 року від відповідача-1 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про залишення без розгляду позовної заяви, як такої, що не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, в якому вона вказала, що подавала заявку на отримання кредитних коштів за кредитним договором №2007-039 від 23.03.2007 як суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець (ФОП) з метою придбання основних засобів, та основне зобов`язання за договором виникло з господарських правовідносин.

Тому, посилаючись на ст. 255 ЦПК України, відповідач-1 просить суд: залишити без розгляду на повернути позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк», роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесений до юрисдикції господарського суду та підсудний господарському суду Дніпропетровської області.

Під час судового засідання представник відповідача-1 підтримав вимоги клопотання та просив суд їх задовольнити, підстави звернення до суду з клопотанням пояснив суду таким чином, як про це вказано вище. Також він пояснив, що клопотання складала особисто відповідач-1 та в силу юридичної необізнаності помилилась щодо застосування статті 255 ЦПК України. Тому представник відповідача-1 просив суд закрити провадження у справі на підставі статті 255 ЦПК України.

Представник позивача залишив вирішення клопотання представника відповідача-1 на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників справи, ознайомившись зі змістом клопотання, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 23.03.2007 року між АТ КБ «ПриваБанк» (банк) та ОСОБА_2 (позичальник) був укладений кредитний договір №2007-039 з метою придбання основних засобів, сума кредиту: 800000,00 доларів США.

23.03.2007 року між ОСОБА_3 (поручитель) та АТ КБ «ПриватБанк» (кредитор) був укладений договір поруки №2007/039/1 щодо надання поруки за виконання ОСОБА_2 своїх обов`язків за кредитним договором №2007-039 від 23.03.2007 року.

23.03.2007 року між ТОВ ТБК «ВАЛГАН» (поручитель) та АТ КБ «ПриватБанк» (кредитор) був укладений договір поруки №2007/039/2 щодо надання поруки за виконання ОСОБА_2 своїх обов`язків за кредитним договором №2007-039 від 23.03.2007 року.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець та не перебуває у стані припинення.

Суд зазначає, що згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про , зокрема, закриття провадження у справі.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до положень ст. 256 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо:

1) позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності;

2) позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи;

3) належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи;

4) у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

5) позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду;

6) між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана;

7) дієздатна особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява;

8) провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк;

9) позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору;

10) позивач у визначений судом строк не вніс кошти для забезпечення судових витрат відповідача і відповідач подав заяву про залишення позову без розгляду;

11) після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;

12) між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення суду іншої держави, якщо право укласти таку угоду передбачене законом або міжнародним договором України, за винятком випадків, якщо суд визнає, що така угода суперечить закону або міжнародному договору України, є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція, в тому числі господарських та цивільних судів.

Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Порядок повернення судового збору регламентований, зокрема ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI та Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до п. 5, п. 10 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 650/24182 (далі Порядок №787), повернення судового збору (крім помилково зарахованого) здійснюється за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Аналіз викладеного вище дає підстави дійти висновку про те, що при розмежуванні юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін головним підходом є правильне визначення предмета спору, а після цього і суб`єктного складу. Крім того, визначальною ознакою справи цивільної юрисдикції, є суть (зміст, характер) спору. Загальні суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Так, судом встановлено, що предметом позову в цивільній справі, що розглядається, є стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором, який був укладений між банком та ФОП з метою придбання основних засобів, тобто основне зобов`язання за кредитним договором виникло між сторонами господарських правовідносин. Тобто спір стосується порушених прав позивача та пов`язаний зі здійсненням відповідачем-1 господарської діяльності як суб`єкта господарської діяльності. Оскільки відповідач-1 ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність, на виконання цілей якої нею і був укладений кредитний договір з банком.

З огляду на викладене вище, суд на підставі положень ст. ст. 255, 257 ЦПК України дійшов висновку, що клопотання представника відповідача-1 підлягає частковому задоволенню, бо відсутні підстави для залишення без розгляду позовної заяви, а провадження в цивільній справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, бо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Позивачу також слід роз`яснити його право звернення з відповідною позовною заявою до господарського суду за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

З урахуванням положень ст. 255 ЦПК України, п. 5 ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне повернути позивачу з Державного бюджету України сплачений ним судовий збір у загальному розмірі 71220,30 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 49, 142, 255, 256, 257, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача-1 про залишення без розгляду позовної заяви, як такої, що не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-будівельна компанія «ВАЛГАН», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Провадження в цивільній справі №203/4116/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-будівельна компанія «ВАЛГАН», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості закрити.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Роз`яснити позивачу його право звернення з відповідною позовною заявою до господарського суду за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Челюскіна, буд. 1; код за ) повернути з Державного бюджету України позивачу Акціонерному товариству Комерційному банку «ПриватБанк» (адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ) сплачений ним судовий збір у загальному розмірі 71220,30 грн (сімдесят одна тисяча двісті двадцять гривень 30 копійок) (платіжні доручення №ZZ423B1P6S від 03.10.2022 року на суму 20000,00 грн, №1 від 03.10.2022 року на суму 20000,00 грн, №2 від 03.10.2022 року на суму 20000,00 грн, №3 від 03.10.2022 року на суму 11220,30 грн, на загальну суму 71220,30 грн містяться в матеріалах цивільної справи №203/4116/22).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 21.08.2024 року.

Суддя Ф.М. Ханієва