РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.

за участю секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирської міської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 у травні 2024 року звернулася до суду з позовом до Володимирської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Її діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.2000 року були спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіту не залишив, а спадщину після його смерті прийняла, однак не встигла оформити його рідна сестра ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла. За життя ОСОБА_4 оформила заповіт від 15.04.2010, посвідчений державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Ушаковою Ю.А., в якому зробила таке заповітне розпорядження, що все належне їй на день смерті майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось і взагалі, все те, що буде належати їй на день її смерті, і на що вона за законом матиме право заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказує, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:001:6669, призначену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №574910, виданого 25 березня 2010 року.

Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на спадкове майно. Спадкодавець не оформила відповідним чином правовстановлюючих документів на успадкований нею житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, та при невідомих обставинах втратила державний акт на право власності на земельну ділянку.

Зважаючи на викладене позивач просила визнати за нею право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:001:6669, призначену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ№574910 виданого 25 березня 2010 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 20.05.2024 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

02.08.2024 від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій вона зазначає, що оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало по частки спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , вона (позивач) як спадкоємець за законом після смерті батька ОСОБА_3 прийняла спадщину звернувшись у шестимісячний термін з відповідною заявою до нотаріальної контори. ОСОБА_4 , тітка позивача, продовжувала користуватись даним майном і проживати у вказаному будинку. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно, в тому числі на частки житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Таким чином позивач успадкувала за законом частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, і частки земельної ділянки кадастровий номер :01:001:6669 по АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_3 , а також іншу 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, і частки земельної ділянки кадастровий номер :01:001:6669 по АДРЕСА_1 , за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Просить визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:001:6669, призначену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №574910, виданого 25 березня 2010 року, 1/2 частку яких вона успадкувала в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а іншу 1/2 частку цього нерухомого майна вона успадкувала в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач у підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у підготовче засідання також не з`явився, подавши суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи те, що учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на те, що представник відповідача визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Законом України "Про нотаріат", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Частиною 1 ст.1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч.1 ст.1233 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст.ст. 68,69 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна, а при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом - факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 . Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , актовий запис №159, та копією свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом на спадкове майно, яке складається з частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, і частки земельної ділянки кадастровий номер :01:001:6669 призначену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Наявність у спадкодавця ОСОБА_3 права власності на вказане нерухоме майно підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВІ №471098 від 15.03.2000 та копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №574910 від 25.03.2010.

Позивач ОСОБА_1 , відповідно до положень ст.ст.1261,1269 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги та вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки у визначений законом строк звернулася до нотаріуса з відповідною заявою. Наявність інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину, судом не встановлена. Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи №155/2010 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Крім того, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла тітка позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис №259.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом на спадкове майно, яке складається з частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, і частки земельної ділянки кадастровий номер :01:001:6669 призначену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Наявність у спадкодавця ОСОБА_4 права власності на вказане нерухоме майно підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВІ №471098 від 15.03.2000 та копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №574910 від 25.03.2010.

За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, який складений та посвідчений 15.04.2010 державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Ушаковою Ю.А., зареєстрований в реєстрі за № 3-428, в якому ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що все належне їй на день смерті майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.ст.1223,1269 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом та вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , оскільки звернулася до нотаріуса з відповідною заявою у визначений законом строк.

На підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 15.07.2016 Володимирською державною нотаріальною конторою Волинської області була відкрита спадкова справа № 218/2016. Дослідженням вказаної спадкової справи наявність інших спадкоємців за законом чи за заповітом, окрім ОСОБА_1 , судом не встановлена.

10.05.2024 позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 .

Проте, постановою державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Хоми Ю.М. від 10.05.2024 №547/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надала правовстановлюючі документи на спадкове майно, та запропоновано звернутися до суду.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі викладеного, суд вважає, що право позивача на успадкування всіх прав та обов`язківпомерлого ОСОБА_3 та померлої ОСОБА_4 , підлягає захисту в судовому порядку, оскільки через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тож вимоги про визнання за нею у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , та у порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_4 , права власності на спадкове майно є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 200, 206, 265 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218,1297 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Володимирської міської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий номер :01:001:6669, призначену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ№574910 виданого 25 березня 2010 року, 1/2 частку яких вона успадкувала в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а іншу 1/2 частку цього нерухомого майна вона успадкувала в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 16.08.2024.

Інформація про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Володимирська міська рада Волинської області, Код , юридична адреса: вул.Данила Галицького, 5, м.Володимир, Волинська область, 44700.

Головуючий А.М. Лутай