ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6373/24
провадження № 2-о/753/318/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.,

при секретарі Власенку Д.А.,

за участю

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

інші учасники не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в особі законного представника ОСОБА_6 , про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

Стислий виклад позиції заявника

У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі - заявниця) звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява ОСОБА_1 , яка уточнена 31 травня 2024 року, мотивована тим, що з 2010 року вона та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а з 01 червня 2018 року проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер.

Спадкоємцями ОСОБА_7 є такі особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Вказує на те, що факт спільного проживання та перебування її на утриманні ОСОБА_7 можуть підтвердити свідки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , а також цей факт підтверджуються спільними фотокартками.

Зазначає, що вона є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком. ОСОБА_7 також був пенсіонером та отримував пенсію за віком. Допомога, яка надавалась ОСОБА_7 , була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, оскільки розмір її пенсії був значно меншим за розмір пенсії ОСОБА_7 . У листопаді 2023 року вона зверталася до органів пенсійного фонду з заявою про перехід на пенсію ОСОБА_7 у зв`язку з утратою годувальника, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 04 грудня 2023 року їй відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю документів, що засвідчують родинні відносини члена сім`ї з померлим годувальником, та документів про перебування члена сім`ї на утриманні годувальника.

Вказує на те, що встановлення факту її постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 , а також факту перебування її на утриманні ОСОБА_7 до дня його смерті, їй необхідно для оформлення пенсії по втраті годувальника.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просить суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_7 у період з 01 червня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_7 року за адресою: АДРЕСА_1 , та встановити факт її перебування на утриманні ОСОБА_7 до дня його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та отримання від нього допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобом існування до дня смерті ОСОБА_7 .

Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи

Ухвалою суду від 16 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про встановлення факту, що має юридичне значення та призначено судовий розгляд справи на 21 травня 2024 року о 10 год. 30 хв. (а. с. 37).

02 травня 2024 року від начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області Пентек Анастасії надійшли письмові пояснення щодо вимог заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, у яких остання просила проводити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи та ухвалити рішення з урахуванням цих пояснень (а. с. 43-44).

21 травня 2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання, в якому вона просила витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової О.О. належним чином завірену копію спадкової справи № 52/2023 щодо майна померлого ОСОБА_7 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (а. с. 53).

Ухвалою суду від 21 травня 2024 року клопотання ОСОБА_1 задоволено. Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової О.О. належним чином засвідчену копію спадкової справи № 52/2023, що відкрилося після смерті ОСОБА_7 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (а. с. 55-56).

31 травня 2024 року від заявниці до суду надійшла заява в новій редакції про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , а також встановлення факту перебування заявниці ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_7 до дня його смерті (а. с. 101-108) та клопотання про допит свідків (а. с. 126-129).

05 червня 2024 року заявниця подала до суду заяву, в якій просила залучити до участі у справі у якості заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 в особі законного представника ОСОБА_6 та проводити судове засідання за її відсутності (а. с. 130).

Ухвалою суду від 05 червня 2024 року залучено до участі у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якості заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в особі законного представника ОСОБА_6 (а. с. 132-134).

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права та мотиви їх застосування

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади.

ОСОБА_7 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади.

ОСОБА_7 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (Дарницький район) та отримував пенсію за віком, яка за період з 01 листопада 2022 року до 30 листопада 2023 року склала 135 715,45 грн, що підтверджується довідкою про доходи № 2025 5830 3100 4012.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (Дарницький район) та отримує пенсію за віком, яка за період з 01 лютого 2023 року до 31 січня 2024 року склала 35 572,28 грн, що підтверджується довідкою про доходи № 8047 5900 8109 1587.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_7 року, серія НОМЕР_1 , виданого Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києві).

Заявниця звернулась до відділу обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 04 грудня 2023 року їй відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що засвідчують родинні відносини члена сім`ї з померлим годувальником, та документів про перебування члена сім`ї на утриманні годувальника.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною сьомою статті 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20) зазначила, що вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу може бути вирішена в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом IV ЦПК України, у випадку, якщо між сторонами не існує спору.

Щодо встановлення факту проживання заявниці з ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу у період часу з 01 червня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_7 року

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Згідно з частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту їх спільного проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).

Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо.

До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Наведені правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі № 343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі № 279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17, від 18 грудня 2019 року в справі № 761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року у справі № 757/8786/15-ц та від 03 листопада 2022 року у справі № 361/4744/19.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17 (провадження № 61-1623св19)).

Належними і допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16 (провадження № 61-21748св18).

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Заявниця в судовому засіданні вказала, що проживала з ОСОБА_7 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2010 року в м. Києві (район Троєщина), а з червня 2018 року по день смерті останнього за адресою: АДРЕСА_1 . Разом виховували дітей ОСОБА_7 та онуків, вели спільний побут, мали спільний бюджет, піклувалися один про одного як чоловік та жінка, надавали взаємну допомогу, разом відпочивали.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , який ІНФОРМАЦІЯ_7 року, однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу та ведення ними спільного господарства підтверджується показами допитаної в судовому засіданні свідка - ОСОБА_2 , яка є дочкою ОСОБА_7 , а також спільними фотокартками.

Свідок ОСОБА_2 надала суду пояснення щодо спільного проживання заявниці з її батьком ОСОБА_7 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 2018 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , ведення спільного господарства ними, надання один одному необхідної допомоги, здійснення прав та обов`язків притаманних подружжю. Також ОСОБА_2 пояснила, що після смерті батька заявниця продовжує проживати разом з її сім`єю за вказаною адресою. Вона сприймає ОСОБА_1 як члена їх сім`ї.

Аналіз викладених вище норм чинного законодавства України та встановлених у ході судового розгляду справи обставин, досліджених доказів, дає суду підстави для висновку про те, що заявниця проживала з ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 01 червня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Щодо встановлення факту перебування заявниці на утриманні ОСОБА_7 .

Відповідно до частин першої - третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з пунктом 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Відповідно до пункту 2.11 Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17.

У постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19 зазначено: «Встановивши, що допомога яка надавалась ОСОБА_1 померлим чоловіком, була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого чоловіка. Доводи касаційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, яка забезпечує її прожитковий мінімум встановлений законом, не приймаються Верховним Судом до уваги, оскільки судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок, що сам по собі факт отримання позивачем пенсії, який забезпечував її прожитковий мінімум, не має правового значення для вирішення даного спору.»

Судом встановлено, що заявниця на момент смерті чоловіка ОСОБА_7 , отримувала пенсію за віком, інших джерел доходів не мала, не працювала і спільно проживала з ОСОБА_7 однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу на момент його смерті.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дійсно основним джерелом засобів до існування заявниці у період спільного проживання однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу, який передував смерті ОСОБА_7 , була допомога з боку останнього, оскільки за життя ОСОБА_7 отримував більшу за неї пенсію, та таким чином дохід ОСОБА_7 за життя до дня його смерті був основним джерелом існування родини, що вказує та доводить те, що вона перебувала на його утриманні.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , та перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_7 в період часу з 01 червня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Враховуючи наведені обставини суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , та перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_7 в період часу з 01.06.2018 по 16.11.2023.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляція на рішення може бути подана до Київського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.08.2024.

Суддя : Ю.С.Мицик