ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4800/24
Провадження № 2-з/210/51/24
У Х В А Л А

іменем України

23 серпня 2024 року

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 22 серпня 2024 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

З письмової заяви встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 відповідно до договору позики грошові кошти на користь ОСОБА_1 у розмірі 39000,00 грн. Відповідач наразі вживає заходів для того, щоб зробити стягнення боргу неможливим, і таким чином бажає утруднити виконання рішення суду.

Тому просить суд накласти арешт на майно (або) грошові кошти, що належать і підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Перевіривши матеріали поданої до суду заяви, суддя дійшов наступних висновків.

За змістом положень ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вимоги щодо змісту, форми заяви про забезпечення позову визначено ст. 151 ЦПК України, відповідно до ч. 1 якої заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Ухвала про вжиття заходів забезпечення позову має бути чіткою для її виконання, зокрема, щодо кола виконавців такої ухвали (банківських установ).

Разом з тим, не зазначення заявником чіткої інформації про конкретні рахунки, що належать відповідачу та в яких саме банківських установах, а також не зазначення майна, на яке слід накласти арешт, не дозволяє визначити порядок виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Крім того, в заяві ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на майно і знаходиться у нього чи в інших осіб, отже з огляду на співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог суд не знаходить підстав для забезпечення позову.

Крім того, всупереч положенням п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову, подана без додержання вимог, викладених у ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 151 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при усуненні вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Р. Є. Скотар