Справа № 358/1069/20 Провадження № 2-о/358/5/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б., розглянувши в м.Богуславі Обухівського району Київської області матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав на території зони посиленого радіологічного контролю в період із 30 грудня 1988 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Медвин Богуславського району Київської області.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він досяг пенсійного віку і з метою оформлення пенсії звернувся до Пенсійного фонду України, працівники якого йому повідомили, що у нього відсутні документи, які підтверджують факт його постійного проживання на території зони посиленого радіологічного контролю в період із 30 грудня 1988 року по 12 лютого 1992 року, що є перешкодою для оформлення пенсії на пільгових умовах.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2020, головуючим суддею у справі визначено суддю Кіхтенка С.О. і вказана справа була передана судді Кіхтенку С.О., для розгляду.

17 вересня 2020 року ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Кіхтенка С.О. заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, призначено судове засідання.

26 червня 2024 року по справі на підставі розпорядження № 123 керівника апарату суду здійснений повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 рішенням ВРП від 18.06.2024 на підставі п. 3 ч. 6 ст. 126 Конституції України.

27 червня 2024 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Тітова М.Б.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2024 вищевказана справа передана у провадження судді Тітова М.Б.

При дослідженні матеріалів справи було встановлено, що ухвалою судді Кіхтенка С.О. від 17.09.2020 справу було призначено до розгляду порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 02.11.2020, яке в подальшому було відкладено, востаннє на 23.01.2023. Станом на 25.06.2024 справа суддею Кіхтенком С.О. по суті не розглянута.

Відповідно до ч. 11 ст. 33 ЦПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.12 ст. 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне прийняти справу до свого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з огляду на таке.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Так, як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Богуславського районного суду Київської області вже перебувала справа № 358/1553/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Медвинська сільська рада Білоцерківського району Київської області, про встановлення факту постійного проживання особи на території України. Рішенням суду в даній справі задоволено заяву ОСОБА_1 та вирішено: " Встановити юридичний факт, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Медвин Богуславського району Київської області, в період із 30 грудня 1988 року по 12 лютого 1992 року». Рішення суду набрало законної сили 28 листопада 2023 року.

Згідно з пунктом третім частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зі змісту даної норми випливає, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили, та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

У розумінні процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд перевіряє, на підставі яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі №320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначила, що «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761 /7978/ 15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», заява № 48553/99, від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, констатовано існування усталеної практики конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», заява №24465/04, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким уразі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона немає права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

За вищезазначеного, провадження по цивільній справі № 932/1069/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає закриттю з підстав, які передбачені п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Одночасно суд роз`яснює, що згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями п. 3 ч. 1 ст. 255 255, 256 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику, що його повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги через Богуславський районний суд Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов