1Справа № 335/2461/24 2/335/1557/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

при секретарі - Печерей О.С.,

за участю

представника позивача - адвоката Гуревича М.Г.,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , поданим через представника - адвоката Гуревича Максима Геннадійовича, до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ГУ ПФУ у Запорізькій області про стягнення пенсії, недоотриманої ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на загальну суму 1586395,00 грн.

Представник позивача заявив клопотання про призначення судової економічної експертизи, на вирішення якої просив поставити такі питання:

1) пенсія в якому розмірі могла бути нарахована за життя ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.03.2016 по 30.04.2021?;

2) пенсія в якому розмірі могла бути нарахована за життя ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 1.03.2016 по 31.07.2022?

Проведення експертизи представник позивача просив доручити Київському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

В обґрунтування клопотання представник позивача послався на таке.

Згідно з матеріалами справи померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за життя була призначена пенсія, але з 01.03.2016 її нарахування і виплату відповідачем було призупинено у зв`язку з відсутністю інформації в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб.

У позовній заяві позивачкою наведено власний розрахунок недоотриманої пенсії, яку могли б отримати за життя її спадкодавці, але не отримали, за період з 01.03.2016 по місяць смерті кожного спадкодавця: ОСОБА_3 - квітень 2021 року; ОСОБА_4 - липень 2022 року.

Відповідач у заявах по суті та в судовому засіданні не погодився з даним розрахунком, зазначивши, що для обчислення пенсії недостатньо провести ті обчислення, які наведені позивачкою. В той же час власного контррозрахунку відповідач не надав ані у заявах по суті, ані на вимогу суду відповідно до ухвал від 7.05.2024р. та від 13.06.2024р., незважаючи на те, що відповідач, який призначав вищевказаним особам пенсію, має у своєму розпорядженні всі вихідні дані для такого обчислення, що відповідачем не заперечується. Крім того, ухвалою від 13.06.2024 судом було витребувано від відповідача вихідні дані (числові показники), необхідні для розрахунку зазначених вище пенсій у вказані періоди, однак відповідач в порушення вимог ст.ст.18, 258 ЦПК України вказану ухвалу не виконав та необхідні вихідні дані не надав, мотивуючи це своєю позицією щодо позовних вимог (що згідно з ЦПК України не є підставою для невиконання законної ухвали суду). Таким чином, відповідач своєю процесуальною поведінкою перешкоджає повному та всебічному розгляду справи та встановленню обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, з`ясування вказаних обставин потребує спеціальних знань в сфері економіки, без яких встановити відповідні обставини неможливо, оскільки, як вказано вище, відповідач не надав на вимогу суду ані розрахунків, ані необхідних вихідних даних.

В судовому засіданні представник позивач вказане клопотання підтримав.

Представник відповідача щодо вказаного клопотання поклалась на розсуд суду.

Вирішуючи заявлене представником позивача клопотання, суд виходить з такого.

За ч. 1 ст. 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до закріпленого у ст. 11 ЦПК України принципу пропорційності, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

З огляду на предмет доказування і підстави заявленого ОСОБА_2 позову, а також зміст відзиву на позов, розмір позовних вимог розрахований позивачем самостійно, а не на підставі отриманих від відповідача відомостей. Водночас відповідач заперечує правильність проведеного позивачем розрахунку недоотриманої спадкодавцями пенсії, і взагалі заперечує наявність у позивача здійснювати такі розрахунки. При цьому відповідач зазначив, що ОСОБА_3 у період з 01.03.2016 року по 03.08.2019 року, та ОСОБА_4 в період з 01.03.2016 по 17.05.2020, пенсія взагалі на нараховувалася, а за періоди з 04.08.2019 по 30.04.2021 та з 18.05.2020 по 31.07.2022 були нараховані певні грошові суми пенсії, однак відповідні розрахунки відповідачем надані не були.

В ході підготовки справи до судового розгляду судом двічі було витребувано від відповідача як розрахунки сум пенсій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які могли б бути виплачені їм у спірні періоди часу, так і вихідні дані для таких розрахунків, однак відповіді ухвали суду не були виконані відповідачем з посиланням на відсутність правових підстав для проведення таких розрахунків.

При цьому відповідач посилався на те, що поновлення виплати пенсіі? з метою розрахунку недоотриманоі? пенсіі?, що могла бути нарахована пенсіонеру по місяць смерті, проводиться керуючись нормою частини 1 статті 46 Закону Украі?ни «Про загальнообов`язкове державне пенсіи?не страхування».

Згідно із вказаною нормою, нараховані суми пенсіі?, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власноі? вини, виплачуються за минулии? час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсіі?. У цьому разі частина суми неотриманоі? пенсіі?, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсіі?.

Нараховані суми пенсіі?, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулии? час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсаціі? втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсіі? у зв`язку з порушенням строків і?і? виплати пенсіонерам здіи?снюється згідно із законом.

Як зазначає відповідач, виплату пенсіі? ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 01.03.2016 було призупинено у зв`язку з відсутністю інформаціі? щодо реєстраціі? в Єдиніи? інформаціи?ніи? базі даних внутрішньо переміщених осіб.

Закон Украі?ни «Про загальнообов`язкове державне пенсіи?не страхування» не передбачає такоі? підстави для припинення (призупинення) виплати пенсіі? пенсіонеру як відсутність інформаціі? щодо реєстраціі? в Єдиніи? інформаціи?ніи? базі даних внутрішньо переміщених осіб і взагалі не ставить можливість виплати пенсіі? в залежність від наявності інформаціі? в Єдиніи? інформаціи?ніи? базі даних внутрішньо переміщених осіб.

Таким чином, на думку сторони позивача, неотримання за життя пенсіі? ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відбулось не з і?хньоі? вини, а саме з вини відповідача, якии? припинив і?м виплату пенсіі? (вже раніше призначеноі?) з підстав, не передбачених Законом, а тому неотримані за життя пенсіі? ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають виплаті позивачці, як і?х спадкоємиці, без обмеження будь-яким строком.

Також відповідач не заперечував саму можливість проведення обрахунку пенсіі?, що могла бути нарахована ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з моменту призупинення по місяць смерті, а свою відповідь обґрунтовував виключно необхідністю застосування трирічного строку, що передує дню звернення позивачки за виплатою пенсіі?, яка була недоотримана і?і? батьками за життя.

Разом з тим, на думку представника позивача, питання застосування чи незастосування вказаного трирічного строку в даному випадку фактично є питанням, на якому ґрунтуються вимоги та заперечення сторін у справі, тобто питанням, яке вирішується при ухваленні рішення по суті.

За змістом ч. 1 ст. 189 ЦПК України, одними із завдань підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

За ч. 1 ст. 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до закріпленого у ст. 11 ЦПК України принципу пропорційності, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Отже, із сукупності наведених процесуальних норм випливає, що на стадії підготовчого провадження суд не вправі вирішувати питання щодо належності, допустимості та достатності доказів, якими сторони мають намір доводити свою позицію перед судом.

Відтак, суд виходить з того, що сторона у справі має процесуальне право збирати и надавати суду будь-які докази, які вважає за потрібне для доведення своєї позиції, в тому числі шляхом проведення експертних досліджень.

Відповідно до ч. ч. 1, 3-5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі подання клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема, психічний стан особи.

Таким чином, доводи представника позивача про необхідність і доцільність призначення у цій справі судової економічної експертизи на предмет встановлення фактично ціни позову не є явно необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

Водночас суд бере до уваги, що для проведення експертизи експерту мають бути надані пенсійні справи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в повному обсязі, у звязку з чим представник позивача одночасно просив витребувати ці справи від відповідача.

Представник відповідача пояснила, що такі пенсійні справи наявні, зберігаються як в паперовій, так і електронній формі.

Відтак, перешкод у витребуванні таких справ від відповідача з подальшим їх направлення до експертної установи суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 11, 12, 81, 84, 189, 197, 103-105, 259-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача про призначення експертизи - задовольнити.

Призначити у справі судову економічну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:

1) пенсія в якому розмірі могла бути нарахована за життя ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.03.2016 по 30.04.2021?;

2) пенсія в якому розмірі могла бути нарахована за життя ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 01.03.2016 по 31.07.2022?

Проведення експертизи доручити фахівцям Київського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032; e-mail: ; тел. НОМЕР_3 ).

Витребувати від Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області матеріали пенсійних справ щодо ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), які мають надіслані до суду не пізніше десяти днів з д ня постановлення цієї ухвали.

Попередити експерта, якому буде доручено проведення експертизи, про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Покласти на позивача обов`язок щодо оплати витрат на проведення експертизи за цією ухвалою.

Для проведення експертизи направити до експертної установи матеріали цивільної справи № 335/2461/24, а також матеріали пенсійних справ щодо ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), після їх надходження від відповідача.

Встановити місячний строк для виконання експертизи, починаючи з дня надходження ухвали до експертної установи.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України провадження у справі зупинити до надходження до суду висновку експерта, складеного на підставі цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, але може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя М.М. Мінаєв