Номер провадження: 88-ц/813/14/24
Справа № 504/1424/23
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Лозко Ю.П., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Чеботар А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження

заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 15 січня 2024 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, третя особа Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.11.2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, повернуто позивачу дошлюбне прізвище ОСОБА_4 , визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , 2004 року народження, разом з батьком ОСОБА_2 . На підставі судового наказу Комінтернівського районного суду Одеської області у справі № 504/864/18 від 02.04.2018 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 доходу платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2021 року по 01.04.2023 року у розмірі 406534 грн.

Комінтернівський районний суд Одеської області рішенням від 12 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 4415,75 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Постановою Одеського апеляційного суду від 15.01.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє ОСОБА_6 , задоволено частково. Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 червня 2023 року змінено, збільшено розмір пені за прострочення сплати аліментів, стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 4415,75 грн до 25983,75 грн.

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 15.01.2024 року за нововиявленими обставинами, в обґрунтування зазначивши, що 13.02.2024 року стороні відповідача стало відомо, що в матеріалах виконавчого провадження ВП 56556311 відсутній розрахунок заборгованості державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Савченко С.В. станом на 31.03.2023 року, де вказано сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів на березень 2022 року - 43565 грн, на підставі якого апеляційним судом здійснено розрахунок пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів.

Головним державним виконавцем надано актуальний розрахунок заборгованості по аліментам за період 2021 2022 років, згідно якого залишок боргу по сплаті аліментів складає 857,75 грн.

Зазначає, що пеня мала нараховуватися на залишок боргу в сумі 857,75 грн і загальний розмір пені зі сплати аліментів має складати 1376,15 грн.

Вважає вказані обставини нововиявленими, які не були і не могли бути відомі ОСОБА_1 під час винесення Одеським апеляційним судом постанови, оскільки стали відомі лише 13.02.2024 року.

Посилаючись на викладене, заявник просить суд скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 15.01.2024 року та винести нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в частині нарахування пені у сумі 1376,15 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.02.2024 року провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 15 січня 2024 року за нововиявленими обставинами відкрито.

У запереченнях на заяву ОСОБА_2 просить у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 15.01.2024 року відмовити, посилаючись на те, що обчислюючи розмір неустойки з червня 2021 року по грудень 2021 року, апеляційний суд виходив із розміру заборгованості, який визначений головним державним виконавцем ОСОБА_7 у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 504/864/18. Цей розрахунок відповідачем не спростований, існував на час звернення позивача до суду із позовом, жодних нововиявлених обставин щодо нього в заяві не зазначено.

Наголошує, що сума заборгованості у розмірі 43378,75 грн також вказана в постановах, які містяться в автоматизованій системі виконавчого провадження, є діючими, відповідачкою не оскаржені, а саме: постанові про арешт коштів боржника від 18.01.2022 року; повідомленні про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 18.01.2022 року; постанові про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 18.01.2022 року, постанові про накладення штрафу від 18.01.202 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.08.2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 та її представника про відкладення розгляду справи відмовлено, оскільки в матеріалах справи наявна достатня кількості доказів для встановлення фактичних обставин, заявником вимоги викладені у заяві по суті справи, а саме у заяві про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, у межах перегляду заяви за нововиявленими обставинами не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, ОСОБА_1 та її представник не навили у клопотанні обставин, які б перешкоджали розглянути справу за їх відсутності, а також не мотивував необхідність їх безпосередньої явки до суду.

Крім того, 20.05.2024 року, 12.07.2024 року ОСОБА_1 зверталася із клопотанням про відкладення розгляду справи та надання можливості надати пояснення на заперечення ОСОБА_2 .

Звертаючись втрете із завою про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 та її представник не вказали в чому саме полягає, на їх думку, необхідність особистої їх участі в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

З огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності сторін, які не з`явилися до судового засідання, але належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 судову повістку отримала 24.07.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою. Надала заяву про розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 15.01.2024 року за відсутності ОСОБА_2 та його представника.

ОСОБА_1 судову повістку-повідомлення отримала 30.07.2024 року на електронну пошту, вказану у її заяві.

Третя особа судову повістку отримала 24.07.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, обговоривши доводи заяви про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами, апеляційний суд вважає, за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України).

Жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою проведення повторного слухання і нового вирішення справи.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи ( п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Перегляду за нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також судове рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення місцевого суду було змінено або ухвалено нове рішення.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19), пункти 7.4, 7.5).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21), пункт 34.1.1).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18), пункт 26).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18), пункти 27, 28).

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі PONOMARYOV v. UKRAINE, заява № 3236/03, § 40).

Частинами 4, 5 ст. 423 ЦПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

У п. 5 постанови «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

В заяві про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 15.01.2024 року ОСОБА_1 як на істотну обставину, що не була встановлена судом та не могла бути їй відома, послався на те, що 13.02.2024 року стороні відповідача стало відомо, що в матеріалах виконавчого провадження ВП 56556311 відсутній розрахунок заборгованості державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Савченко С.В. станом на 31.03.2023 року, де вказано сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів на березень 2022 року - 43565 грн, на підставі якого апеляційним судом здійснено розрахунок пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів.

Головним державним виконавцем надано актуальний розрахунок заборгованості по аліментам за період 2021 2022 років, згідно якого залишок боргу по сплаті аліментів складає 857,75 грн.

Пеня мала нараховуватися на залишок боргу в сумі 857,75 грн і загальний розмір пені зі сплати аліментів має складати 1376,15 грн.

Вважає вказані обставини нововиявленими, які не були і не могли бути відомі ОСОБА_1 під час винесення Одеським апеляційним судом постанови, оскільки стали відомі лише 13.02.2024 року.

В постанові Одеського апеляційного суду від 15.01.2024 року зазначено, що Одеський апеляційний суд ухвалою від 15.01.2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання відмовив у долученні до матеріалів цивільної справи відповіді Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 89001 від 29.08.2023 року та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.01.2021 року по 30.03.2022 року, який ОСОБА_1 долучено до відзиву на апеляційну скаргу.

Відмовляючи у долученні до матеріалів справи зазначених документів апеляційним судом зазначалося, що у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не викладено обставин та не надано доказів неможливості звернення із клопотанням до державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо надання розрахунку заборгованості за період з 01.01.2021 року по 30.03.2022 року під час розгляду справи судом першої інстанції, клопотань про витребування відповідного розрахунку під час розгляду справи судом першої інстанції не заявлялось. Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач не порушує питання про поновлення строку на подання вказаних доказів.

Із матеріалів справи вбачається, що долучений до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.01.2021 року по 30.03.2022 року, у долученні якого відмовлено, є ідентичним розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.01.2021 року по 30.03.2022 року, який долучено до заяви про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 15.01.2024 року за нововиявленими обставинами.

Слід зауважити, що обчислюючи розмір заборгованості з червня 2021 року по грудень 2021 року, апеляційний суд виходив із розміру заборгованості зі сплати аліментів, який визначений головним державним виконавцем Таран В.В. за виконавчим листом № 504/864/18.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 у заяві про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 15 січня 2024 року, не є нововиявленими у розумінні вимог п.1 ч. 2 статті 423 ЦПК України, тому відсутні підстави для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Керуючись, ст.ст. 423 - 429,381 Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 15 січня 2024 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов