Справа № 752/6709/24
Провадження № 2/752/4274/24
РІШЕННЯ

Іменем України

14 серпня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Теплопостачсервіс» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з постачання гарячої води, центрального опалення, абонентського обслуговування з урахування інфляційних втрат, трьох відсотків річних у загальній сумі 18 171,51 грн., а також стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Свої вимоги мотивувало тим, що ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01 липня 2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі і відповідачки у кв.97.

Відповідачка з моменту отримання житла у власність є споживачем комунальних послуг з гарячого водопостачання та центрального опалення, від вказаних послуг не відмовлялась.

27 серпня 2018 року між ТОВ «Теплопостачсервіс» та ОСОБА_1 укладено договір № 4/97 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за яким виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами, у строк і на умовах, що передбачені договором.

Відповідач свого обов`язку по сплаті коштів за отримані житлово-комунальні послуги не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з грудня 2019 року по січень 2024 року та абонентське обслуговування за період з грудня 2019 року по січень 2024 року, в зв`язку з чим, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою від 02 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін (а.с. 23,24).

Судом ухвала суду про відкриття провадження, копія позовної з додатками направлялись відповідачу на адресою її реєстрації: АДРЕСА_2 (а.с.25,27).

Згідно зворотного поштового відправлення від 03 та 16 квітня 2024 року, відповідачкою повідомлення про розгляд справи не отримано, поштове відправлення повернулось до суду без вручення з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.28,29).

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відзиву на позовну заяву не подано.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ТОВ «Теплопостачсервіс» як юридична особа здійснює діяльність з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дата формування виписки 01 листопада 2023 року (а.с.16).

27 серпня 2018 року між ТОВ «Теплопостачсервіс» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 4/97 про надання послуг з центрального опалення, постачання гарячої води за адресою: кв. АДРЕСА_1 (а.с.10,11).

На підставі договору купівлі-продажу від 21 серпня 2018 року відповідачці ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 (а.с.13).

Відомості про те, що за вказною адреосю відповідачка не споживає надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання або відмовились від даних послуг не надано.

Згідно з розрахунками ТОВ «Теплопостачсервіс» за адресою: АДРЕСА_1 , обліковується заборгованість за послуги з постачання гарячого води за період березня 2023 року - січень 2024 року (включно) у розмірі 293,09 грн.; за послуги з централізованого опалення за період з грудня 2019 року - січень 2024 року (включно) у розмірі 15 844,37 грн. та абонентське обслуговування за період з березня 2022 року по січень 2024 року (включно) - 1 136,38 грн. (а.с.6-9).

Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України, власність зобов`язує.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до п.п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Враховуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідачка, як власник квартири, є споживачем послуг за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання, які надає ТОВ «Теплопостачсервіс».

З огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідачку, як боржника у зобов`язанні за укладеним договором, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні за укладеним договором має право вимагати сплату грошей за надані послуги.

Оскільки, відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання за укладеним договором від 27 серпня 2018 року щодо оплати за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, суд вважає необхідним стягнути з останньої заборгованість за надані позивачем послуг.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, розраховано позивачем на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з грудня 2019 року по січень 2022 року (включно), та становить 3% - 176,54 грн., інфляційна складова - 721,13 грн. (а.с.6-7).

Таким чином, у зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача 3% річних у розмірі 176,54 грн. та інфляційні втрати в розмірі 721,13 грн.

Контррозрахунку суми 3% річних та інфляційних витрат відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн. (а.с.15).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» заборгованість за житлово-комунальні послуги: з централізованого опалення у розмірі 15 844 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сорок чотири) гривні 37 коп.; з постачання гарячої води у розмірі 293 (двісті дев`яносто три) гривні 09 коп.; за абонентське обслуговування у розмірі 1 136 (одна тисяча сто тридцять шість) гривень 38 коп.; інфляційну складову на суму заборгованості з центрального опалення у розмірі 721 (сімсот двадцять одна) гривня 13 коп.; три відсотки річних на суму заборгованості з централізованого опалення у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 54 коп., а всього стягнути - 18 171 (вісімнадцять тисяч сто сімдесят одну) гривню 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс», , місцезнаходження: вул. Юлії Здановської (Ломоносова), буд. 58-А, м. Київ, 03189.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової катки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя А.В.Слободянюк