печерський районний суд міста києва
пр. № 2-6775/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича про визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2024 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 18 червня 2024 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

19 червня 2024 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, на виконання якої позивач подала 25 липня 2024 року примірник позовної заяви, додавши звіт про оцінку майна, однак повністю недоліки не усунено: не вказано процесуальні статуси учасників справи і не сплачено судовий збір у повному обсязі - 13 928, 80 грн (враховуючи сплачену суму у розмірі 1 211, 20 грн), який і визначено в ухвалі від 19 червня 2024 року, і виходить з розрахунку 1/2 від вартості за оцінкою майна, згідно із звітом щодо вартості квартири АДРЕСА_1 , яка є предметом спору (348 754, 00 грн / 2 = 1 743 767, 00 грн).

За частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що обов`язок збирання і подання доказів, у тому числі у разі необхідності у порядку їхньої підготовки виконання офіційного перекладу документів з іноземної мови на державну, покладено на заявника, суд відмовляє у задоволенні клопотання про залучення перекладача для перекладу документів з португальської.

Окрім того, згідно з пунктом 8 частини другої ст. 197 ЦПК України, питання про залучення перекладача суд вирішує у підготовчому засіданні.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним, з точки зору його практичного забезпечення: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства («Golder проти Сполученого Королівства», «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року). Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до частини першої ст. 12, частини першої ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною першої ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до вимог частини третьої ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, а саме не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

З огляду на те, що судове рішення про залишення позовної заяви без руху, залишено не виконаним стороною заявника, за таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 14, 20 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-14, 19, 23, 43, 185, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича про визнання права власності у порядку спадкування, вважати неподаною і повернути заявникові.

Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві повернути ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 1 211, 20 грн (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № 47 від 13 червня 2024 року про сплату судового збору), що було перераховано: одержувач УК у Печерському районі м. Києва, код отримувача 38004897, МФО 820019, рахунок IBAN НОМЕР_1 , призначення платежу: суд. збір за позовом до Печерського районного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова