Справа № 740/4686/24
Провадження № 2-н/740/871/24
УХВАЛА

16 серпня 2024 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Карпусь І.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Горбачову Г.М. звернулась до суду із заявою про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Матеріали заяви свідчать про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Частина 5 статті 183 Сімейного кодексу України передбачає, що із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину має право звернутися до суду той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, у заяві ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей, при цьому до заяви не додано доказів, які б підтверджували проживання малолітніх дітей із нею, що в свою чергу, позбавляє можливості суд визначити наявність права заявниці на отримання аліментів та постановити відповідний судовий наказ щодо стягнення аліментів.

Згідно із ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 вказаного Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У силу вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення вищевказаних недоліків, шляхом надання суду доказів спільного проживання з нею малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Керуючись ст.163, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів - залишити без руху.

Надати заявниці десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання ухвали, для усунення вказаних у ній недоліків.

У разі усунення недоліків у встановлений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною та повертається заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Карпусь