Провадження № 22-ц/801/1952/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борисюк І. Е.
Доповідач :Оніщук В. В.
УХВАЛА

15 серпня 2024 рокуСправа № 127/11572/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді-доповідача Оніщука В. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вінницький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» та Міністерства економіки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_2 , про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та премій,

за апеляційною скаргою адвоката Арустамян Анаїт Едвардівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2024 року,

встановив:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2024 року, повний текст якого складено 11 липня 2024 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із таким рішенням, 12 серпня 2024 року адвокат Арустамян Анаїт Едвардівна в інтересах ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд», подала апеляційну скаргу.

Дослідивши апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку про залишення її без руху із таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За правилом ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюється ЗУ «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (із змінами і доповненнями).

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення слідує, що ОСОБА_1 звернувся до суду із наступними позовними вимогами:

- про визнання контракту № 13 від 25.03.2019 укладеним між ОСОБА_1 та Міністерством економічного розвитку і торгівлі України на невизначений строк;

- про скасування наказу Міністерства економіки України від 03.03.2023 № 19-п «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- про поновлення ОСОБА_1 на посаді генерального директора Державного підприємства «Вінницький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації»;

- про скасування наказу Міністерства економіки України від 04.04.2023 № 24-п «Про призначення ОСОБА_2 »;

- про стягнення з Державного підприємства «Вінницький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» заробітної плати ОСОБА_1 за період з 25.03.2023 по 06.04.2023;

- про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.04.2023 по дату ухвалення судового рішення;

- про визнання права ОСОБА_1 на виплату премії за підсумками роботи за 2020, 2021 і 2022 роки за виконання умов і диференційованих показників, установлених контрактом № 13 від 25.03.2019, укладеним між ОСОБА_1 та Міністерством економічного розвитку і торгівлі України;

- про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного підприємства «Вінницький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» премії за підсумками роботи за 2020 рік в розмірі 351 436, 08 гривень, за 2021 рік в розмірі 375 398, 40 гривень і за 2022 рік в розмірі 364 216, 32 гривень.

Таким чином, судом першої інстанції вирішувалися вісім позовних вимог, з яких п`ять немайнових та три майнові.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно роз`яснень, викладених у абзаці першому пункту 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №755/12623/19 (провадження № 14-47цс21), середній заробіток за час вимушеного прогулу входить до структури заробітної плати, оскільки є заробітною платою.

Отже, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору щодо вимог про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також про скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 та поновлення його на посаді генерального директора (як за взаємопов`язаними вимогами).

Проте, вимоги про: визнання контракту укладеним між ОСОБА_1 та Міністерством економічного розвитку і торгівлі України на невизначений строк; скасування наказу Міністерства економіки України «Про призначення ОСОБА_2 » та визнання права ОСОБА_1 на виплату премії за підсумками роботи за 2020, 2021 і 2022 роки за виконання умов і диференційованих показників, установлених контрактом № 13 від 25.03.2019, укладеним між ОСОБА_1 та Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, не є тотожними поняттю звільнення з роботи та є самостійними вимогами немайнового характеру, тому за подання апеляційної скарги щодо цих позовних вимог скаржник має сплатити судовий збір на загальних підставах.

Пунктом 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року у розмірі 2 684 гривень.

З наведеного слідує, що при поданні позовної заяви до суду першої інстанції за немайнові позовні вимоги підлягав сплаті судовий збір в сумі 3 220,80 гривень (2 684 х 0,4 х 3).

Згідно з п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору встановлюється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відтак апеляційна скарга на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2024 року, має бути оплачена судовим збором у розмірі 4 831,20 грн (3 220,80 грн х 150%).

Водночас ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 слід сплатити 3 864,96 грн судового збору (4 831,20 грн х 0,8), на підтвердження чого надати квитанцію про сплату вказаної суми. Сплату потрібно провести за такими платіжними реквізитами:

отримувач: ГУК у Він. обл./м. Вінниця/ 22030101

,

Банк: Казначейство України (ЕАП)

МФО: 899998

рахунок № UA0002856.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи викладене, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України, її слід залишити без руху для усунення недоліків, а саме:

-надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 356, 357, 358 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу адвоката Арустамян Анаїт Едвардівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2024 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук