Справа № 703/4462/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Биченка І.Я.

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Смілянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

установив:

ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України колишнього чоловіка ОСОБА_2 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що з серпня 2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 жовтня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ, що є тимчасово окупованою територією України, ОСОБА_2 помер.

Однак, зареєструвати факт смерті колишнього чоловіка у встановленому законодавством порядку вона не може, оскільки органами державної реєстрації актів цивільного стану України не приймаються до уваги документи про смерть, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За відсутності державного акту України про смерть колишнього чоловіка, заявник не має можливості провести державну реєстрацію акту цивільного стану та отримати свідоцтво про смерть встановленого законодавством України зразка з метою оформлення дитині пенсії по втраті годувальника та інших пільг.

У судове засідання заявник та заінтересована особа не з`явились, заявник надала суду заяву в якій розгляд справи просила провести без її участі, подану заяву підтримала повністю.

За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з положеннями п.2 ч. 1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до положень ч.2 ст.49 ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території.

Згідно довідки від 24.10.2014 №, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є внутрішньо переміщеною особою.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 15 серпня 2009 року зареєстрували шлюб.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 жовтня 2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Рішення суду вступило в законну силу 20 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. 315, 317 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Судом встановлено, що на тимчасово окупованій території в м. Луганськ, 24 липня 2024 року Державним бюджетним закладом охорони здоров`я «Луганська місцева багатопрофільна лікарня №8 було видано медичне свідоцтво про смерть серії № НОМЕР_3 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 .

Факт смерті ОСОБА_2 зареєстрований так званим «Жовтневим відділом запису актів Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки» і яким видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 30 липня 2024 року.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, не може вважатись легітимним на території України свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України.

Проте, виходячи з практики ЄСПЛ, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть ОСОБА_2 , оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації смерті ОСОБА_2 документи, передбачені законодавством України, з метою захисту законних прав та інтересів громадян України на тимчасово окупованій території, з урахуванням наданих суду доказів, суд вважає за можливе задовольнити її заяву.

Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для проведення державної реєстрації смерті та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть державного зразка для оформлення пенсії від імені неповнолітньої дитини ОСОБА_3 та інших, встановлених законом пільг у зв`язку із втратою годувальника

Керуючись ст. 4, 10, 264, 265, 273, 293, 315, 317 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Смілянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ, Луганська область, Україна.

Рішення підлягає до негайного виконання, однак може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Смілянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), м. Сміла, Черкаська область, пров. Бобринського, 2, .

Суддя І.Я. Биченко