15.08.2024 Єдиний унікальний номер 205/4012/22
Номер провадження: 2/205/509/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Науменко С.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Науменко Світлани Борисівни про поновлення процесуальних строків для подання зустрічного позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування.

Представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Науменко Світлана Борисівна звернулась до суду із клопотанням про поновлення процесуальних строків для подання зустрічного позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування.

Позивач у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення означеного клопотання.

Відповідач ОСОБА_2 та її адвокат Науменко Світлана Борисівна у підготовчому судовому засіданні просили суд вказане клопотання задовольнити, поновити строки для подання зустрічного позову, прийняти зустрічний позов та об`єднати його в одне провадження з первісною позовною заявою.

Суд, заслухавши думки учасників справи, дослідивши матеріали первісного та зустрічного позову, доходить висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Судом встановлено, що провадження у справі відкрито ухвалою від 12.07.2022 року та відповідачу надано строк для подачі відзиву п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

Оскільки матеріали справи не містять беззаперечних доказів отримання відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 копії ухвали про відкриття провадження у справі від 12.07.2022 року до моменту ознайомлення представника відповідачів із матеріалами справи 21.12.2023 р., то суд вважає саме цю дату моментом отримання сторонами відповідачів копії ухвали про відкриття провадження по справі.

З огляду на викладене суд задовольняє клопотання представника відповідачів, визнає причини пропуску процесуального строку поважними та поновлює строк для подачі зустрічного позову.

Щодо прийняття зустрічного позову судом як заяви по суті справи суд вказує на наступне.

Відповідно ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Верховний Суд у постановах від 27.01.2021 року у справі за єдиним унікальним номером 908/1688/20 та від 13.03.2019 року у справі за єдиним унікальним номером 916/3245/17 зазначав, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним, при цьому взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах.

При цьому подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів.

Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно, і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Таким чином, при вирішенні питання про прийняття зустрічного позову суд вирішує наступні питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову.

Суд вважає, що в даному випадку об`єднання даних позовів в одне провадження та спільний розгляд вищезазначених позовів є недоцільним, з огляду на те, що позови містять різний зміст вимог та обставин, які підлягають доказуванню.

Зокрема в даному випадку підстави та предмет первісного позову охоплюють правовідносини щодо спадщини яка відкрилась виключно після смерті ОСОБА_4 у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . У той час як підстави та предмет зустрічного позову стосуються також спадщини, яка вже відкрилась після смерті інших осіб, зокрема ОСОБА_5 , та встановлення певних юридичних фактів, що пов`язані із набуттям спадкодавцями речового права на спадкове майно вже у більшому розмірі, зокрема 1/3 частки та 1/12 частки.

Таким чином аналіз змісту вказаних заяв по суті справи дозволяє суду дійти висновку, що підстави та предмет позову за первісним позовом та за зустрічним позовом є відмінними, вимоги за зустрічним і первісним позовами у повній мірі не можуть зараховуватись, наслідки розгляду первісного позову не впливають на наслідки зустрічного позову щодо спадкових правовідносин, які виникли після смерті ОСОБА_5 .

При цьому, суд також враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» (Osman v. the United Kingdom) від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Із зазначеного слідує, що повернення зустрічної позовної заяви у відповідності до ст. 194 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про недоцільність спільного розгляду первісного та зустрічного позову, а тому слід відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно та повернути представнику відповідача ОСОБА_2 - адвокату Науменко Світлані Борисівні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.189, 196-198 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Науменко Світлани Борисівни про поновлення процесуальних строків для подання зустрічного позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.

2. Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно повернути представнику відповідача ОСОБА_2 - адвокату Науменко Світлані Борисівні, разом із доданими до такої заяви документами.

3. Роз`яснити представнику відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокату Науменко Світлані Борисівні право звернутися до суду із позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно, у загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.В. Мовчан

.