Дата документу 19.08.2024 Справа № 336/8595/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/8595/23 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1224/24 Галущенко Ю.А.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - адвоката Сербіної Анни Олександрівни на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27.05.2020 року ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 27.05.2020 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

Окрім того, в Анкеті Позичальник підтверджує, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідно до умов Договору.

Отже, 27.05.2020 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено Договір, відповідно до умов якого останній надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміт на платіжну карту у розмірі до 100 000,00 грн. з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних) зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних).

З 01.09.2020 року зменшено відсоткову ставу, що відображено в розрахунку та наданих виписках.

Вказує, що АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

У відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30.05.2023 року направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу».

У зв`язку із вищезазначеним у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 14.06.2023 року становить 17 338,77 грн. та складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом.

Зазначає, що відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав і інтересів АТ «Універсал Банк».

Посилаючись на зазначені обставини просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 27.05.2020 року у розмірі 17 338,77 грн., та судові витрати по справі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 27.05.2020 року в розмірі 8 033,27 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 243,50 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 500 грн.

У апеляційній скарзі представник АТ «Універсал Банк» - адвокат Сербіна А.О. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Вважає необґрунтованим проведений судом розрахунок визначення суми заборгованості, яка підлягає стягненню, шляхом простого віднімання суми коштів від тіла кредиту нарахованих відсотків, який не підтверджений жодними наявними формулами та правилами бухгалтерського обліку, а також суперечить всім наданим банком документам на підтвердження наявної суми заборгованості. Не враховано, що стягнута сума правової допомоги є документально не підтвердженою та завищеною відповідно до співмірності задоволених позовних вимог. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, здійснити розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за явними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального прав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "monobank" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Універсал Банк, розміщені на сайті, які не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 27.05.2020 р. шляхом підписання анкети-заяви, тому стягненню з відповідача підлягають фактично використані грошові кошти.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно АТ «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Універсал Банк», тип якого у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал Банк» (протокол № 2-2018 від 31 жовтня 2018 р.) було змінено на приватне акціонерне товариство та який було перейменовано на Акціонерне товариство «Універсал Банк».

ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 27.05.2020 року.

В даній заяві ОСОБА_1 просила відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Проставленням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою ОСОБА_1 підтвердила, що надані нею документи є чинними (дійсними) та наведених вище їх копії відповідають оригіналу.

Згідно з п. 2 анкети-заяви ОСОБА_1 погодилася з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтвердила і зобов`язується виконувати його умови.

Згідно з п. 3 анкети-заяви ОСОБА_1 підтвердила підписанням цього договору, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім цього, він беззастережного погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Згідно з п. 5 анкети-заяви ОСОБА_1 підтвердила і засвідчила, що вся інформація та/або документи, надані ним банку в тому числі через мобільний додаток, є повною і достовірною у всі відношеннях, і він зобов`язується повідомляти банк про будь-які зміни в цій інформації, що можуть статися, не пізніше ніж через 3 банківські дні від настання таких змін.

Згідно з п. 9 анкети-заяви ОСОБА_1 підтвердила, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку.

Згідно з п. 11 анкети-заяви ОСОБА_1 просила усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_2 , тип рахунку чорна картка, що підтверджується довідкою про наявність рахунку від 02.10.2023.

27.05.2020 року ОСОБА_1 через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг «monobank» від 27.05.2020 року за карткою № НОМЕР_3 встановлено кредитний ліміт, який неодноразово збільшувався, зокрема 02.12.2020 року до 15000,00грн., в подальшому 06.02.2022 року кредитний ліміт встановлено в розмірі 14 000,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою про встановлення кредитного ліміту.

Відповідно до виписки про рух коштів по картці з 27.05.2020 р. по 16.06.2023 р. ОСОБА_1 користується вказаною карткою, про що відображено відповідні операції, а саме: зняття готівкових коштів, розрахунок за товар з супермаркетах, поповнення картки, перекази тощо. Останнє поповнення рахунку відбулося в листопаді 2022 року.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 , за договором про надання банківських послуг «monobank» від 27.05.2020 року, станом на 14.06.2023 року, становить в сумі 17 338,77 грн., що складає загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн., заборгованість по судовим штрафам 0,00 грн., вказаний розрахунок міститься в матеріалах справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти до висновку про те, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений, при цьому умови договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Саме такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З виписки по особовому рахунку вбачається, що відповідач активувала кредитну картку та активно користувалася кредитними грошовими коштами, в тому числі, здійснювала платежі на повернення кредитних коштів.

Колегія суддів, дослідивши наявну у матеріалах справи виписку про рух коштів, яка є належним підтвердженням отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, користування ними та часткової сплати грошей в рахунок погашення заборгованості, вважає, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредиту в АТ "Універсал Банк" та наявність заборгованості за тілом кредитного договору.

Проте, з виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що банк автоматично списував відсотки з рахунку.

В матеріалах справи відсутні докази того, що між сторонами погоджено умови щодо сплати відсотків.

Позивач, обґрунтовуючи умови нарахування відсотків, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № б/н від 27.05.2020 року, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, тарифи картки "monоbank", паспорт споживчого кредиту.

Банком не надано підписаних відповідачем Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, тарифів картки "monоbank", паспорту споживчого кредиту.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг,на які посилається Банк, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, а також те, що вказані документи станом на 27.05.2020 року містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, зауважила на тому, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

За таких підстав, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що вказані Тарифи з обслуговування кредитних карт "monоbank", Умови та правила банківських послуг, паспорт споживчого кредиту не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 27.05.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

За положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що надані позивачем Умови та правила банківських послуг, Тарифи з обслуговування кредитних карт "monоbank", паспорт споживчого кредиту, підписані у спосіб, визначений ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Посилання банку в апеляційній скарзі на те, що узгодження умов договору відбувається під час реєстрації після введення номера телефону, коли відповідач має ознайомитись з Умовами і натиснути "продовжити", що й свідчить про його ознайомлення і згоду з умовами і тарифами, колегія відхиляє як необґрунтовані.

Оскільки такий порядок ознайомлення з документами, що банк визнає складовими договору, не може підмінювати у кредитних відносинах необхідність фактичного підписання договору відповідно до приписів статті 1055 ЦК України, в той час як вони не підписані у передбаченому статтю 12 Закону України "Про електронну комерцію"порядку.

Відповідно до ч.1,4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Позивачем не було надано ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час розгляду апеляційної скарги належних та допустимих доказів на підтвердження того, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків.

Отже, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що оскільки кошти в розмірі 9 305,50 грн., нараховані АТ "Універсал Банк" в якості відсотків та неправомірно включені до тіла кредиту, заборгованість за тілом кредитного договору становить 8 033,27 грн.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, враховуючи складність справи, наявні в матеріалах справи докази надання професійної правничої допомоги, обсяг наданих послуг та ціну заявлених позовних вимог, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 500 грн.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та обставини справи, вважає, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи.

Інших належних, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли б бути підставами для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - адвоката Сербіної Анни Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 19 серпня 2024 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: М.С. Гончар

І.В. Кочеткова