П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року м. Київ

Справа № 372/3356/20

Провадження № 22-ц/824/1189/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А. М.,

суддів: Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в м. Києві Кияниця Лілія Сергіївна,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Кужим Андрія Миколайовича на рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

в м. Києві Кияниця Лілія Сергіївна, про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в м. Києві Кияниця Л. С., про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Позов мотивований тим, що 18 червня 2020 року Дніпровський районний суд

м. Києва виніс судовий наказ, яким присудив стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказував, що ще до моменту винесення судом судового наказу дитина на постійній основі проживала саме з позивачем та перебувала на його утриманні, а отже це він має право на звернення до суду з вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини, а не відповідачка.

Посилаючись на викладене з урахуванням заяви про зміну предмету позову, ОСОБА_1 просив припинити стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за судовим наказом, виданим Дніпровським районним судом м. Києва від 18 червня 2020 року

у справі № 755/8252/20 та звільнити його від сплати заборгованості по аліментам.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з ОСОБА_3 , звільнення його від сплати заборгованості та визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню шляхом зупинення стягнення на підставі судового наказу, виданого 18 червня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва (справа № 755/8252/20), до моменту набрання судовим рішенням у цій цивільній справі законної сили.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 27 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11 листопада

2020 року поновлено виконання судового наказу, виданого 18 червня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва (справа № 755/8252/20), починаючи з 06 жовтня 2020 року і до моменту набрання судовим рішенням у цій цивільній справі законної сили.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2021 року провадження у справі № 372/3356/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в м. Києві Кияниця Л. С., про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам, зупинено до набрання чинності судовим рішення Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/5133/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 задоволено.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 11 листопада 2020 року про поновлення виконання судового наказу скасовано.

Ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2023 року відновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя

особа - головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в м. Києві Кияниця Л. С., про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 03 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 29 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в м. Києві

Кияниця Л. С., про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам задоволено частково.

Припинено стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за судовим наказом, виданим Дніпровським районним судом м. Києва від 18 червня 2020 року

у справі № 755/8252/20 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше

50 відсотків прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, з 12 червня 2020 року

і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі

840,80 грн.

Повернено ОСОБА_7 з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Задовольняючи позовні вимоги про припинення стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив із того, що позивач в цій частині обрав належний спосіб захисту та врахував зміну обставин, які відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України дають право на припинення стягнення аліментів, оскільки судовим рішенням, яке залишено без змін постановою апеляційного суду, у справі № 755/5133/20 місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено

з батьком ОСОБА_8 .

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів належними та допустимими доказами того, що малолітній ОСОБА_4 в спірний період (з моменту видачі судового наказу до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 755/5133/20 про визначення місця проживання дитини з батьком) не міг перебувати на утриманні ОСОБА_2 .

12 вересня 2023 року представник ОСОБА_3 - адвокат Кужим А. М. подав до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 травня 2023 року в частині відмови в задоволенні позову про звільнення заборгованості по сплаті аліментів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким звільнити ОСОБА_3 від сплати заборгованості по аліментам на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 за судовим наказом, виданим Дніпровським районним судом м. Києва від 18 червня 2020 року справі № 755/8252/20 з дати винесення наказу до дати прийняття рішення у цій справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постановою Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року у цій справі встановлено факт недоведеності відповідачкою проживання дитини разом з матір?ю з 06 жовтня 2020 року та перебування дитини на утриманні матері, що є преюдиційним і обов?язковим для суду при ухваленні рішення

у справі. Вказує, що відповідачка визнає те, що малолітній ОСОБА_9 з 08 березня 2020 року до 06 жовтня 2020 року постійно проживав з батьком. Відповідачка незаконно 06 жовтня 2020 року вивезла дитину за кордон

22 вересня 2023 року матеріали справи № 372/3356/20 разом із апеляційною скаргою надійшли до Київського апеляційного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 22 вересня 2023 року апеляційну скаргу разом з матеріалами справи № 372/3356/220 передано судді-доповідачу ОСОБА_10 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року представнику ОСОБА_3 - адвокату Кужиму А. М. поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 травня 2023 року.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Кужими А. М. на рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 травня 2023 року

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 червня 2024 року закінчено проведення підготовчих дій. Справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 липня 2024 року апеляційну скаргу і матеріали справи № 372/3356/20 передано судді-доповідачу Стрижеусу А. М.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У частинах першій-третій статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Рішення обухівського районного суду Київської області від 29 травня 2023 року оскаржується в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

в м. Києві Кияниця Л. С., про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

В іншій частині рішення Обухівського районного суду Київської області від

29 травня 2023 року не оскаржується, а тому відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Встановлено, що 15 лютого 2002 року між ОСОБА_8 укладено шлюб, який розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_4 .

18 червня 2020 року Дніпровський районний суд м. Києва видав судовий наказ, яким стягнув із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини

з усіх видів його заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (справа № 755/8252/20).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2022 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року,

у справі № 755/5133/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області, про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів

у вихованні, спілкуванні з дитиною та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до

ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної державної адміністрації в місті Києві, про визначення місця проживання дитини, вирішено:

в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області, про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною - відмовити;

зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини - задовольнити та визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_8 .

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий

і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства2).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, посилаючись на те, що малолітній ОСОБА_4 на час видачі судового наказу проживав разом з ним.

Разом з тим, судовий наказ, виданий 18 червня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва, яким стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , є чинним, в установленому законом порядку не скасований, а відповідно до статтею 129-1 Конституції України, статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

За наведених вище підстав, колегія судів відхиляє аргументи заявника про те, що суд не врахував преюдиційні факти, встановлені постановою Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року щодо недоведеності відповідачкою факту проживання дитини разом з нею з 06 жовтня 2020 року та перебування дитини на її утриманні.

Крім того, вказаною постановою вирішувалось питання про скасування заходів забезпечення позову, що не свідчить про вирішення питання по суті спору.

Також не можуть бути прийняті до уваги аргументи заявника про незаконне вивезення ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_4 за кордон, оскільки законність дій щодо вивезення малолітнього за межі України не є предметом розгляду цієї справи,

а в силу диспозитивності цивільного процесу, апеляційний суд не може вийти за межі заявлених вимог.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом

у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів, які підтверджували

б відсутність у нього заборгованості зі сплати аліментів, визначених судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року у справі № 755/8252/20, який є чинним, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам є законним та обґрунтованим, ухвалене

з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування в цій частині.

Аргументи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, оскільки доказів на спростування встановлених обставин заявником не надано.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального

і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Кужим А. М. без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 травня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в м. Києві

Кияниця Л. С., про звільнення від сплати заборгованості по аліментам - без змін, оскільки підстав для його скасування в цій частині немає.

Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги представника ОСОБА_3 - адвоката Кужим А. М. без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 травня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в м. Києві

Кияниця Л. С., про звільнення від сплати заборгованості по аліментам - без змін, розподіл судових витрат Київський апеляційний суд не здійснює.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Кужим Андрія Миколайовича - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 травня 2023 року

в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна