ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16754/24

Провадження № 22-ц/4820/1573/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Заворотна А. В.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2024 року (суддя Чевилюк З. А.) про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бімер», ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

12 червня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ТОВ «Бімер», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору комісії № 013628 від 23.11.2018, укладеного між ТОВ «БІМЕР» і ОСОБА_3 , визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу № 6329/18/013628 від 23.11.2018, укладеного між ТОВ «БІМЕР» та ОСОБА_5 , скасування реєстраційного запису, за яким автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200» (4461 куб. см, номер кузова НОМЕР_1 , 2015 року випуску) зареєстровано за ОСОБА_5 , скасування реєстраційного запису, за яким автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200» зареєстровано за ОСОБА_1 , витребування у ОСОБА_1 автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200».

12 червня 2024 року ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200» (4461 куб. см, номер кузова НОМЕР_1 , 2015 року випуску) із забороною відчуження, користування та розпорядження вказаним арештованим майном. В обґрунтування заяви зазначав, що автомобіль був перереєстрований на нового власника ОСОБА_1 без його відома. Не уповноважував дружину ОСОБА_6 на здійснення будь-яких правочинів щодо відчуження автомобіля, а договори комісії та купівлі-продажу є нікчемними. Транспортний засіб вибув з його володіння поза його волею. Вважає, що забезпечення позову стане гарантією виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а невжиття заходів унеможливить ефективний захист його прав та інтересів, оскільки ОСОБА_1 може продати вказаний автомобіль.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2024 року заяву задоволено частково. Заборонено відчужувати, користуватися та розпоряджатися автомобілем марки «Toyota Land Cruiser 200» (4461 куб. см, номер кузова НОМЕР_1 , 2015 року випуску).

ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати. Посилається на незаконність судового рішення. Суд безпідставно та необґрунтовано застосував найжорсткіші заборонні заходи щодо нього як власника автомобіля. Зазначає, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.10.2021 у справі 686/24536/21 був накладений арешт на спірний автомобіль, який досі не скасований. За період дії арешту з автомобілем нічого не трапилось, він у справному стані і надалі перебуває у нього як добросовісного набувача. Звертає увагу колегії суддів на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.05.2024 у справі 686/24536/24 відмовлено у витребуванні у нього спірного автомобіля.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить відмовити в її задоволенні. Вважає, що суд першої інстанції справедливо врахував можливі негативні наслідки для позивача та частково задовольнив заяву про забезпечення позову. Враховуючи розмір позовних вимог, існує ризик того, що прийняте судом рішення не буде виконано або його виконання суттєво ускладниться.

Ухвала суду в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу. Представник ОСОБА_3 її не визнав.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

При частковому задоволенні заяви про забезпечення позову суд виходив з наявності майнового спору між сторонами і того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у справі або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції про заборону відчуження та розпорядження автомобілем погоджується, а в частині заборони користування транспортним засобом не погоджується.

Доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу з таких підстав.

На підставі частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бімер», ОСОБА_1 про визнання договорів комісії та купівлі-продажу автомобіля недійсними, скасування реєстраційного запису, витребування автомобіля.

Предметом спору є автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200» (4461 куб. см, номер кузова НОМЕР_1 , 2015 року випуску). Вказаний автомобіль знаходиться у ОСОБА_1 .

Отже, установивши, що між сторонами існує майновий спір, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження та розпорядження спірним транспортним засобом.

Апеляційний суд з урахуванням змісту заявлених позовних вимог та балансу інтересів сторін, вважає застосування вказаного заходу забезпечення позову співмірним з позовними вимогами.

Колегія суддів вважає, що заборона відчуження та розпорядження транспортним засобом не перешкоджає праву володіння рухомим майном відповідачу, а лише запроваджує тимчасові обмеження, існування яких сприятиме поновленню прав позивача у випадку задоволення позовних вимог.

При цьому застосування заборони права користування спірним автомобілем є надмірним тягарем, який обмежує права власника транспортного засобу, призведе до невиправданого втручання у право особи на мирне володіння своїм майном, не відповідає характеру заявлених позовних вимог та не є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Позивач жодним чином не обґрунтував та не надав будь-яких доказів необхідності такого втручання в охоронюване законом право власності відповідача на спірний автомобіль.

Заборона експлуатації транспортного засобу не може вплинути на виконання рішення суду у разі задоволення позову.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 646/1660/20.

Інші доводи апеляційної скарги на законність судового рішення не впливають і його висновок не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010).

З огляду на викладене вище апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалу суду першої інстанції необхідно змінити, виключивши посилання на забезпечення позову у виді заборони користування транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser 200».

В решті ухвалу суду в частині задоволення заяви потрібно залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2024 року змінити, виключивши посилання на забезпечення позову у виді заборони користування транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser 200» (4461 куб. см номер кузова НОМЕР_1 , 2015 року випуску).

В решті ухвалу суду в частині задоволення заяви залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта