КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9968/2024
Справа № 753/6181/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 серпня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2024 року, ухвалене у складі судді Мицик Ю.С. в м. Київ у справі за позовом ОСОБА_1 до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, просила визнати незаконним та скасувати розпорядження № 515 Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 23 листопада 2022 року «Про визначення участі батька у вихованні його дитини», покласти на відповідачів судові витрати.

Позов мотивовано тим, що 31 грудня 2019 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , під час перебування в шлюбі у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року шлюб розірвано, але фактично з липня 2021 року шлюбні відносини було припинено. Через активні ворожі атаки м. Києва вона з дитиною була вимушена виїхати за кордон і повернулися 15 березня 2023 року, у зазначений період часу батько не цікавився життям дитини та нерегулярно сплачував аліменти, 27 березня 2023 року ОСОБА_3 зателефонував їй з питання можливої зустрічі з донькою. 04 квітня 2023 року, коли вона перебувала з дитиною вдома за адресою реєстрації, до них прибув ОСОБА_3 з представниками служби у справах дітей та сім`ї, які вручили їй копію розпорядження № 515 Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 23 листопада 2022 року «Про визначення участі батька у вихованні його дитини». В період прийняття оспорюваного розпорядження вона перебувала за межами України, дане розпорядження їй вручене не було і вона ознайомилася з ним лише 04 квітня 2023 року, в зв`язку з чим просила поновити строк на його оскарження.

Наводила зміст п. 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 24 вересня 2008 року № 866, вказувала, що в порушення зазначеного Порядку службою у справах дітей не було з`ясовано всіх обставин, ОСОБА_1 не підтверджувала взагалі наявності будь-якого спору між нею та ОСОБА_3 щодо участі у вихованні дитини, служба опіки не з`ясувала її ставлення до виконання батьківських обов`язків, прихильність доньки до кожного з батьків, стан здоров`я дитини та інше.

Вважала, що служба опіки формально підійшла до виконання вимог Порядку № 866 в прискореному варіанті, не в повній мірі володіючи інформацією про дитину, про характер відносин між батьками дитини, не отримавши пояснень від матері щодо заяви батька, не з`ясувавши всі обставини події. Розпорядження є незаконним і таким, що прийнято виключно на користь батька, оскільки не враховано думку матері, інтереси та потреби дитини, режиму дня, а саме денного сну та відвідування розвиваючих занять, та особливостей харчування. Розпорядження прийнято без присутності позивача, без належного повідомлення та повністю ігноруючи її право бути присутньою на такому засіданні для надання відповідних пояснень.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2024 року в позові відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу в електронній формі, а також засобами поштового зв`язку, які апеляційний суд, з огляду на їх ідентичність, вирішує як одну апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Не погоджувалася з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення не є актом індивідуальної дії і має рекомендаційний характер, оскільки відповідно до ст. 158 СК України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, а особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Вказувала, що з огляду на положення КАС України та загальновідомі ознаки та властивості нормативно-правового і індивідуального актів, оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування спрямоване на виникнення конкретних правовідносин ОСОБА_1 щодо участі ОСОБА_3 у вихованні їх спільної дитини ОСОБА_4 . Наводила правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/351/19 про те, що право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. Однак суд першої інстанції на вказані обставини не звернув уваги, а послався на нерелевантну практику Верховного Суду.

Щодо порушення інтересів дитини, пояснювала, що судом першої інстанції не надано належної оцінки факту, що батько дитини не живе з нею з липня 2021 року, коли подружжя припинило спільне проживання, а дитині було лише п`ять місяців, донька з того часу постійно була з матір`ю і психоемоційний зв`язок батьком не був встановлений. Батько, який проживає окремо від дитини, має право на спілкування з нею, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Однак в даному випадку судом першої інстанції не враховано інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, а визначено пріоритет активного бажання батька ОСОБА_3 брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю донькою. Крім того, судом першої інстанції не враховано відношення батька до свого обов`язку щодо участі у вихованні дитини.

Посилалася на вимоги Порядку № 866, вказувала, що підставою звернення до служби у справах дітей (п. 73 Порядку) є заява, копія паспорта, довідка з місця реєстрації (проживання), копія свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (в разі наявності), копія свідоцтва про народження дитини. Однак, всупереч вищенаведеному, ОСОБА_3 не долучив до заяви довідку з місця реєстрації (проживання).

Крім того, відповідачі не надали доказів проведення бесід з обома батьками, а оцінка потреб батьків в порушення вимог п. 73 Порядку № 866 міститься лише щодо батька, в якій не зазначено всіх передбачених критеріїв, зокрема щодо особистої прихильності дитини до кожного з них, стану здоров`я дитини, фактів вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності. Також не з`ясовано питання щодо можливості проведення бесіди з іншими родичами дитини. Судом першої інстанції на вказані обставини не звернуто уваги та не надано належної оцінки таким діям Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, якою грубо порушено вимоги п. 73 Порядку № 866.

Крім того, однією з умов реалізації своїх прав на участь у засіданні комісії з питань захисту прав дітей Дарницької районної державної адміністрації є обізнаність у проведенні її засідань. У матеріалах справи міститься лист на ім`я позивача, направлений про засідання комісії 27 жовтня 2022 року, нібито отриманий позивачем 01 грудня 2022 року, що вказує на неналежне повідомлення ОСОБА_1 про дату та час проведення засідання комісії з питань захисту прав дітей.

Повідомляла, що 01 травня 2023 року ОСОБА_3 подав позов про встановлення участі батька у вихованні дитини, справа № 753/7011/23, а розпорядження винесено 23 листопада 2023 року, тобто в порушення п. 74 Порядку № 866 та ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», оскільки спір про участь батька у вихованні дитини вже знаходився на розгляді в суді і повноваження Дарницької районної державної адміністрації обмежувались лише складанням висновку про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування.

Також судом першої інстанції не надано оцінки тому факту, що позивач з дитиною постійно проживає за межами України в зв`язку з війною і виконати оскаржуване розпорядження на території України не має змоги взагалі.

Від відповідача Дарницької районної державної адміністрації надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог до Дарницької районної державної адміністрації. Посилався на те, що порушення процедури розгляду органом опіки та піклування заяви ОСОБА_3 про визначення способу його участі у вихованні дитини судом першої інстанції не встановлено. Приймаючи спірне розпорядження, адміністрація діяла в межах чинного законодавства з урахуванням законних прав та інтересів батьків та дитини. Вказаний графік не несе негативних наслідків для дитини, а навпаки надає можливість обом батькам виховувати дитину, бачитись з нею та приймати участь у її вихованні, а його скасування призведе до порушення прав батька, який має право на зустрічі з дитиною, є логічним та обґрунтованим.

Звертав увагу, що між інтересами дитини та батьків повинна існувати справедлива рівновага, і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Позивач не надала до суду та апеляційної скарги належних доказів того, що спілкування батька з дитиною шкодитиме її нормальному вихованню та розвитку, і не довела, що встановлений порядок участі батька у вихованні дитини порушує її інтереси.

Вказував, що доводи позивача щодо неналежного повідомлення її про час розгляду заяви батька про його участь у вихованні дитини спростовуються матеріалами справи, а саме актами спеціалістів Служби у справах дітей та сім`ї, висновком Служби у справах дітей та сім`ї про визначення участі батька у вихованні дитини. Позивачу було відомо про розгляд заяви ОСОБА_3 , та враховуючи термін розгляду заяви протягом майже двох місяців позивач не була позбавлена можливості ознайомитися з матеріалами справи, подати свої заперечення та письмові пояснення.

Щодо недолучення довідки про місце реєстрації/проживання ОСОБА_3 до заяви про визначення способу участі у вихованні дитини, посилався на те, що в матеріалах справи є старий зразок паспорту громадянина України ОСОБА_3 , де наявна відмітка про реєстрацію місця проживання.

Від відповідача ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 також надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Спростовував доводи про те, що суд першої інстанції послався на нерелевантну практику Верховного Суду. Висновок суду щодо акту індивідуальної дії стосувався саме висновку оцінки потреб сім`ї від 26 жовтня 2022 року, який складався в рамках розгляду заяви ОСОБА_3 про визначення участі батька у вихованні дитини, а не оскаржуваного розпорядження № 515. Висновок суду щодо цього висновку полягав в тому, що він є доказом і суд має його оцінювати в сукупності всіх інших обставин справи та доказів, і що він не може бути оскаржений сам по собі. Мотиви відмови судом в задоволенні позову полягали в тому, що позивачем не було доведено протиправності розпорядження № 515, а не тому, що воно не є індивідуальним актом дії.

Щодо порушених інтересів дитини, пояснював, що з фрагментів переписок сторін чітко видно, що батько належним чином виконує свої обов`язки та справляється з донькою, має бажання та намір продовжувати це робити і надалі. В своїх поясненнях в суді ОСОБА_3 детально розповідав про те, як він піклувався про доньку та наскільки був обізнаний з потребами дитини.

Наголошував, що якраз систематичне спілкування та зустрічі з батьком будуть сприяти підтриманню психоемоційного зв`язку, а відмова матері у належному спілкуванні батька з дитиною сприяє розриванню такого зв`язку і не свідчить про забезпечення інтересів дитини.

Звертав увагу, що позивачем не надано доказів, а судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили, що поведінка батька хоч якось негативно впливає на дитину. Небажання дотримуватися графіку зустрічей батька з донькою викликано лише її особистим, упередженим, суб`єктивним ставленням до колишнього чоловіка, що аж ніяк не може переноситися на дитину та не відповідає її інтересам.

Зазначав щодо суб`єктивного ставлення позивача до ОСОБА_3 , що впливає на прийняття нею рішень щодо участі батька у вихованні доньки. Позивач у переписці обзиває його нецензурними, образливими словами, знецінює як людину і це прямо відображається на її оцінці його як батька.

Вважав, що встановлений судом графік є таким, що відповідає інтересам дитини. Враховуючи неприязну поведінку матері до батька, можливість перенесення цього ставлення від матері до доньки, є необхідним забезпечення можливості доньці спілкуватися та бачитися з батьком у спокійній атмосфері, що сприятиме їхньому психоемоційному зв`язку.

Пояснював, що позивачу було відомо про розгляд заяви ОСОБА_3 . Враховуючи термін розгляду заяви більше двох місяців, позивач не була позбавлена можливості ознайомитися з матеріалами заяви, подати заперечення та письмові пояснення. Позивач не надала суду належних доказів, що спілкування батька з донькою шкодитиме її нормальному вихованню та розвитку, крім того, позивач не довела, що встановлений порядок участі батька у вихованні дитини порушує її інтереси.

Вважав, що доводи апеляційної скарги зводяться тільки до незгоди з рішенням суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11 т. 1).

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 - за адресою АДРЕСА_2 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року в справі № 753/6479/22 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 31 грудня 2019 року, розірвано (а. с. 12 т. 1).

Згідно відміток про перетин державного кордону України у паспортних документах, в період з 06 листопада 2022 року по 29 листопада 2022 року, а також в період з 04 грудня 2022 року по 15 березня 2023 року ОСОБА_1 з дитиною перебували за межами України (а. с. 15 - 19 т. 1).

Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації від 02 січня 2024 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перетинали державний кордон України та перебували за межами України: з 06 листопада 2022 року по 29 листопада 2022 року, з 04 грудня 2022 року по 15 березня 2023 року, з 01 серпня 2023 року по 10 серпня 2023 року, востаннє виїхали за межі України 08 жовтня 2023 року (а. с. 53 т. 2).

Судом також встановлено, що 05 жовтня 2022 року ОСОБА_3 звернувся до служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації із заявою, за змістом якої, він мешкає окремо від дитини, має місце спір з дружиною, яка систематично перешкоджає йому у спілкуванні та вихованні його доньки ОСОБА_4 , блокує його номер телефону та мобільні додатки, останнім часом в повному обсязі позбавила його можливості приймати участь у спілкуванні з дитиною. Періодично розблоковує один з месенджерів у довільному порядку, змушуючи його вгадувати, в якому з них повідомлення буде доставлене, не повідомляє точного часу для надання можливості спілкування з дитиною. Просив визначити йому способи участі у вихованні, спілкуванні з дитиною та встановити порядок побачень: тиждень через тиждень, починаючи з 15:00 неділі до 15:00 наступної неділі; або з 15:00 неділі до 15:00 середи. Додатком до заяви зазначено копія паспорту, копія ідентифікаційного номера, копія свідоцтва про народження дитини, копія свідоцтва про шлюб, інші додатки (а. с. 22 - 28 т. 1).

На першій сторінці заяви ОСОБА_3 міститься розписка ОСОБА_1 від 02 листопада 2022 року про ознайомлення з її змістом.

Листом служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 було запрошено до служби на бесіду 24 жовтня 2022 року та розглянути можливість надання письмових пояснень з приводу заяви ОСОБА_3 від 05 жовтня 2022 року про визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини. У разі неможливості прибути на визначену дату просили повідомити службу в телефонному режимі або письмово (а. с. 13 т. 1). Вказаний лист отримано ОСОБА_1 , згідно трекінгу Укрпошти, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 14 т. 1).

21 жовтня 2022 року спеціалістом служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації складено акт обстеження умов проживання, згідно якого обстежено умови проживання батька дитини ОСОБА_3 . Зі слів батька, він спроможний задовольнити основні потреби дитини. Житлово-побутові умови створено (а. с. 37 т. 1).

Листом служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 24 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини 27 жовтня 2022 року за вказаною адресою, підстава: заява ОСОБА_3 від 05 жовтня 2022 року про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. У разі неможливості прибути на визначену дату просили повідомити службу в телефонному режимі або письмово. Попереджено, що відповідно до п. 8 Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24 вересня 2008 року № 866, у разі неявки особи та неповідомлення про поважні причини відсутності рішення або висновок можуть бути прийняті без її участі на наступному засіданні комісії, про час та місце проведення якої така особа повинна бути попереджена письмово (а. с. 29 т. 1). Вказаний лист отримано ОСОБА_1 , згідно трекінгу Укрпошти, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 30 т. 1).

Листом від 19 жовтня 2022 року Дарницьким районним в м. Києві центром соціальних служб повідомлено начальника служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про те, що з метою встановлення здатності батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею, спеціалістами центру проведено оцінку потреб сім`ї/особи та підготовлено відповідні висновки (а. с. 33 т. 1). До листа додано висновок оцінки потреб сім`ї, в якому вказано, що батько здатний задовольнити потреби доньки та самостійно долати складні життєві обставини (а. с. 35 т. 1).

24 жовтня 2022 року о 15:21 год. головним спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї ОСОБА_6 складено акт про те, що ним на особистий номер ОСОБА_1 було здійснено телефонний дзвінок у телеграм каналі. Номер вільний, однак слухавку ОСОБА_1 не взяла. О 15:20 год. направлено фотокопію запрошення на засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке призначено на 27 жовтня 2022 року о 15:30 год. Лист прочитано. Додатково зазначено, що лист-запрошення направлено поштою на адресу ОСОБА_1 24 жовтня 2022 року (а. с. 139 т. 1).

24 жовтня 2022 року о 16:59 год. спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї складено акт про те, що була проведена робота щодо запрошення на бесіду 24 жовтня 2022 року о 10:30 год. в офіс служби ОСОБА_1 . Станом на 16:59 год. ОСОБА_1 на бесіду не з`явилася. Про причини неявки не повідомила. Лист-запрошення від 19 жовтня 2022 року отримала у особистому телеграм каналі, про що є відмітка (а. с. 138 т. 1).

Листом від 24 жовтня 2022 року Дарницьким районним в м. Києві центром соціальних служб повідомлено начальника служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, що з метою узгодження дати та часу для проведення оцінки потреб сім`ї/особи для встановлення здатності матері виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею, 21 жовтня 2022 року спеціалістами Центру було здійснено телефонний дзвінок за наданим контактним номером телефону. Відповіла особа, яка представилась ОСОБА_1 , та повідомила, що вона разом з донькою тимчасово покинула постійне місце проживання в м. Києві з метою захисту життя та здоров`я дитини, у зв`язку з воєнними діями, тимчасово проживає в м. Хмельницький. Також матір`ю повідомлено, що батько дитини не спілкується з дитиною вже півтора роки і не цікавиться її життям та здоров`ям, дитина батька не знає (а. с. 32 т. 1).

Згідно консультативного висновку спеціаліста КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району м. Києва від 01 жовтня 2022 року, ОСОБА_3 на диспансерному обліку не перебуває, практично здоровий (а. с. 132 т. 1).

Згідно довідки КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 18 квітня 2022 року про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, протипоказання для виконання опіки та виховання неповнолітньої дитини відсутні (а. с. 136 т. 1).

27 жовтня 2022 року службою у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації складено висновок про визначення участі батька ОСОБА_3 у вихованні дитини ОСОБА_4 та спілкуванні з нею. За змістом висновку, з телефонної розмови 18 жовтня 2022 року з матір`ю дитини ОСОБА_1 з останньою з`ясовано, що вона разом із донькою тимчасово покинула постійне місце проживання в м. Києві, з метою захисту здоров`я та життя дитини, тимчасово проживають в м. Хмельницький. Батько дитини ОСОБА_3 мешкає за адресою АДРЕСА_3 , де умови для проживання та виховання дитини створено. У заяві батько зазначив, що мати чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою, блокує номер телефону, мобільні додатки, останнім часом у повному обсязі позбавила можливості виховувати доньку; до року він доглядав за дитиною, зараз мати чинить перешкоди в спілкуванні. Мати дитини ОСОБА_1 з метою ознайомлення з заявою батька була запрошена 24 жовтня 2022 року на бесіду в службу рекомендованим листом від 19 жовтня 2022 року шляхом направлення листа на її адресу проживання та через додаток «Телеграм», але не з`явилася, про причини неявки не повідомила, письмові пояснення, свої пропозиції щодо графіка не надала. За інформацією Дарницького районного в м. Києві центру соціальних служб провести оцінку потреб сім`ї матері не вдалося, оскільки ОСОБА_1 разом із дитиною знаходиться у м. Хмельницький у зв`язку із воєнним станом в Україні. З метою встановлення здатності батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею спеціалістами Дарницького районного в м. Києві центру соціальних служб повідомлено, що батько спроможний виховувати дитину та доглядати за нею. Мати дитини запрошена на засідання комісії рекомендованим листом від 24 жовтня 2022 року та через додаток «Телеграм», на телефонний дзвінок спеціаліста служби не відповіла, не перетелефонувала. За результатом розгляду питання готується розпорядження, питання слухається вперше та вимагає колегіального рішення (а. с. 133 - 134 т. 1).

01 листопада 2022 року головним спеціалістом служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_6 складено акт в тому, що 31 жовтня 2022 року о 09:22 на його особистий «Вайбер» з номеру НОМЕР_1 прийшло повідомлення від ОСОБА_7 , яка назвалася представником ОСОБА_1 , яка запитувала, про яке засідання опікунської ради йде мова, повідомила, що лист зі запрошенням на бесіду 24 жовтня 2022 року ОСОБА_1 отримала 25 жовтня 2022 року, «тому причина її відсутності зрозуміла», яким чином можна отримати копію заяви ОСОБА_3 . Сьогодні, орієнтовно о 11:30, пані ОСОБА_1 перетелефонувала, ним проведено бесіду з нею у присутності начальника служби ОСОБА_8 . Пані ОСОБА_1 погодилась з`явитися на бесіду 02 листопада 2022 року о 13:00 (а. с. 140 - 141 т. 1).

Розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 23 листопада 2022 року № 515, беручи до уваги рішення та матеріали комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації (протокол від 10 листопада 2022 року № 16), визначено участь батька ОСОБА_3 у вихованні його дитини ОСОБА_4 , встановивши йому спілкування з дитиною за наступним графіком: щотижня з 15:00 год. неділі до 15:00 год. середи. Зобов`язано ОСОБА_3 забирати та повертати дитину за адресою її проживання (перебування), дотримуватись режиму виховання та харчування, розвитку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері дитини ОСОБА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати батькові брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини ОСОБА_3 . Попереджено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про юридичну відповідальність за невиконання цього розпорядження (а. с. 21 т. 1).

29 березня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до начальника служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації з заявою, в якій повідомив, що на підставі розпорядження Дарницької РДА № 515 від 23 листопада 2022 року зателефонував ОСОБА_1 27 березня 2023 року, дізнавшись напередодні про її повернення до України. У телефонній розмові він запитав, коли зможе побачити доньку, а у відповідь почув брудну лайку та неконструктивну відповідь з відмовою. Оскільки він намагався побачити свою дитину у визначений час, подібна відмова вважається ним грубим порушенням своїх прав. На підставі вищевикладеного просив вжити заходів для поновлення спілкування та виховання дитини (а. с. 38 - 40 т. 1).

03 квітня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до керівника служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації із заявою, в якій просив в зв`язку з перешкоджанням йому в спілкуванні з дитиною у час, встановлений рішенням № 515 від 23 листопада 2022 року, забезпечити участь у спеціаліста служби у справах дітей та сім`ї, 04 квітня 2023 року о 11:00 за адресою проживання дитини (а. с. 142 т. 1).

10 квітня 2023 року ОСОБА_1 подала до служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації заяву, в якій пояснювала, що розпорядження № 515 від 23 листопада 2022 року отримала лише 04 квітня 2023 року; в зв`язку з перебуванням її за межами України разом з дитиною це виключало можливість батька бачити доньку з поважних причин; під час телефонної розмови з ОСОБА_3 27 березня 2023 року вона не відмовляла йому в реалізації права на спілкування з дитиною; з аналізу прийнятого розпорядження № 515 вбачається, що воно суперечить інтересам малолітньої доньки. Просила провести бесіду із ОСОБА_3 щодо дотримання інтересів дитини та довести у доцільності запропонованого нею графіку зустрічей; провести бесіду із ОСОБА_3 щодо порушення ним власного обов`язку утримувати доньку та необхідності сплачувати аліменти (а. с. 41 т. 1).

Листом від 04 травня 2023 року службою у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації повідомлено ОСОБА_3 , що в межах розгляду його заяви щодо створення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у останньої відібрано пояснення, з якого встановлено, що вона не отримувала копію розпорядження від 23 листопада 2022 року № 515, про встановлений графік спілкування їй не було відомо, і оскільки вона не погоджується з графіком побачень, нею подано позов про скасування вищевказаного розпорядження (а. с. 143 - 144 т. 1).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 10 квітня 2023 року, станом на 01 квітня 2023 року заборгованість по аліментах ОСОБА_3 на підставі судового наказу від 15 липня 2022 року № 753/6156/22 становить 10672,99 грн. (а. с. 20 т. 1).

Відповідачем надано копії чеків щодо придбання дитячого харчування та одягу, предметів гігієни, ліків, дитячого манежу, відправлення посилок на адресу ОСОБА_1 та перекази коштів за 2021 - 2022 роки (а. с. 104 - 131 т. 1).

На а. с. 42 - 43, 73 - 98 т. 1 знаходиться роздруківка листування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у месенджерах та смс щодо організації побачень та спілкувань з дитиною за 12 квітня 2023 року, 28 червня 2021 року, 31 серпня 2021 року, вересень, жовтень, листопад 2021 року.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Принцип найкращих інтересів поширюється на всі дії, що стосуються дітей, і вимагає активних дій із захисту їхніх прав та сприяння їх зростанню та благополуччю, а також заходів з підтримки та надання допомоги батькам й іншим особам, які несуть щоденну відповідальність у питаннях реалізації прав дітей

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (стаття 157 СК України).

Відповідно до ст. 17 СК України орган опіки та піклування надає допомогу особі у здійсненні нею своїх сімейних прав та виконанні сімейних обов`язків в обсязі та в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої-третьої статті 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Згідно з положеннями статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Позивач не погоджується із розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 515 від 23 листопада 2022 року щодо встановленого порядку участі батька у вихованні дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус органів опіки та піклування, їх завдання та функції визначено, зокрема, главою 6 ЦК України, главою 19 СК України, Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року за №866 (далі - Порядок № 866).

Згідно п. 1.3 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад.

Відмовляючи ОСОБА_1 в позові, суд першої інстанції виходив із того, що Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація, приймаючи спірне розпорядження, діяла в межах чинного законодавства, з урахуванням законних прав та інтересів батьків та дитини, порушення процедури розгляду органом опіки та піклування заяви ОСОБА_3 про визначення способу його участі у вихованні дитини судом не встановлено, вказаний графік не несе негативні наслідки для дитини, а навпаки надає можливість обом батькам виховувати дитину, бачитись з нею та приймати участь у її вихованні, а його скасування призведе до порушення прав батька, який має право на зустрічі з дитиною, є логічним і обґрунтованим. Доводи позивача щодо неналежного повідомлення її про час розгляду заяви батька про його участь у вихованні малолітньої дочки спростовуються матеріалами справи.

Апеляційний суд не може погодитись із вказаними висновками, виходячи з наступного.

Згідно п. 73 Порядку № 866 у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один із батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (в разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини.

Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, у разі можливості з іншими родичами дитини, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки потреб батьків з метою встановлення здатності матері, батька виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. До уваги беруться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини.

Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок.

Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади з урахуванням висновку служби у справах дітей.

Згідно п. 1, 4, 8, 9 Типового положення про комісію з питань захисту прав дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, комісія з питань захисту прав дитини (далі - комісія) є органом, що утворюється головою районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади. Комісія відповідно до покладених на неї завдань розглядає питання щодо вирішення спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та визначення способів такої участі.

Основною організаційною формою діяльності комісії є засідання, які проводяться в разі потреби, але не рідше ніж один раз на місяць.

До участі в засіданнях комісії обов`язково запрошуються повнолітні особи, стосовно яких приймається рішення або складається висновок органу опіки та піклування. Ці особи повинні бути належним чином повідомлені про час та місце проведення засідання.

У разі неявки таких осіб на засідання та неповідомлення про поважні причини відсутності рішення або висновок можуть бути прийняті без їх участі на наступному засіданні комісії, про час та місце проведення якого такі особи повинні бути попереджені письмово.

Комісія відповідно до компетенції приймає рішення, організовує їх виконання, подає рекомендації органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення або підготовки висновку для подання його до суду.

Згідно п. 74 Порядку № 866, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у містах Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи.

Досліджуючи дотримання процедури розгляду органом опіки та піклування заяви ОСОБА_3 про визначення способу його участі у вихованні дитини, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що порушень такої процедури не встановлено, оскільки, як убачається із актів спеціалістів служби у справах дітей та сім`ї, висновку служби у справах дітей та сім`ї про визначення участі батька у вихованні дитини, 27 жовтня 2022 року, відбулося засідання, на яке була запрошена позивач, однак вона не з`явилася. За результатами засідання було прийнято рішення про винесення цього питання на розгляд комісії з питань захисту прав дитини. Про дату засідання комісії позивач була повідомлена через оператора АТ «Укрпошта» та за допомогою електронного листування у месенджері. Крім того, 31 жовтня 2022 року спеціаліст служби у справах дітей та сім`ї у телефонному режимі повідомив позивача про засідання комісії, призначене на 02 листопада 2022 року, таким чином, позивачу було відомо про розгляд заяви ОСОБА_3 та, враховуючи термін розгляду заяви протягом майже двох місяців, позивач не була позбавлена можливості ознайомитись з матеріалами заяви, подати свої заперечення та письмові пояснення.

Разом із тим, судом першої інстанції залишено поза увагою, що пунктом 8 Типового положення про комісію з питань захисту прав дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 комісії з питань захисту прав дітей надано право приймати рішення/висновок без участі осіб, стосовно яких приймається рішення або складається висновок органу опіки та піклування, лише у разі письмового попередження таких осіб про час та місце проведення засідання.

Повідомлення заінтересованих осіб про час і місце проведення засідання комісії з питань захисту прав дітей будь-яким іншим чином, зокрема засобами телефонного зв`язку, повідомлень у месенджерах тощо, не вважається належним порядком повідомлення, передбаченим законом.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки тим обставинам, що листи, направлені на адресу ОСОБА_1 19 жовтня 2022 року та 24 жовтня 2022 року із запрошеннями на засідання комісії з питань захисту прав дітей, які мали відбутися 24 жовтня 2022 року та 27 жовтня 2022 року відповідно, ОСОБА_1 отримала після цих засідань (25 жовтня 2022 року та 01 грудня 2022 року, що підтверджується фіскальними чеками Укрпошти та роздруківкою трекінгу поштових відправлень на а. с. 13, 14, 29, 30 т. 1), що об`єктивно унеможливлювало належне попередження позивача про час та місце проведення засідань.

При цьому матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо проведення інших засідань комісії з питань захисту прав дітей, зокрема 02 листопада 2022 року, про яке зазначено в акті спеціаліста служби у справах дітей та сім`ї від 01 листопада 2022 року (а. с. 140 - 141 т. 1).

Сама по собі розписка ОСОБА_1 на заяві ОСОБА_3 від 05 жовтня 2022 року, у якій відповідач просив визначити йому порядок участі у вихованні дитини, не підтверджує обізнаність позивача про дату і місце проведення засідання комісії, на якому таке питання мало вирішуватися.

Відтак, висновки суду першої інстанції, що доводи позивача про неналежне повідомлення її про час розгляду заяви батька про його участь у вихованні малолітньої дочки спростовуються матеріалами справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах та є помилковими.

Також судом першої інстанції не враховано, що згідно п. 73 Порядку № 866, працівник служби у справах дітей звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки потреб батьків з метою встановлення здатності матері, батька виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею, до уваги беруться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини.

Разом із тим, встановлення зазначених обставин будь-яким чином не відображене в матеріалах, опрацьованих комісією з питань захисту прав дитини, рішення якої враховувалось Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією під час прийняття розпорядження № 515 від 23 листопада 2022 року, та всупереч п. 74 Порядку № 866, не проводилось обстеження умов проживання матері та дитини.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки розпорядженню Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 23 листопада 2022 року № 515 «Про визначення участі батька у вихованні його дитини», прийнятому без врахування вагомих обставин, передбачених п. 73, 74 Порядку № 866, та зроблено передчасний та помилковий висновок, що графік побачень, визначений Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією, не несе негативний наслідок для дитини, а навпаки надає можливість обом батькам виховувати дитину, бачитись з нею та приймати участь у її вихованні, а його скасування призведе до порушення прав батька, який має право на зустрічі з дитиною, є логічним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції не звернуто увагу, що встановлюючи ОСОБА_3 графік побачень з дитиною з 15:00 неділі до 15:00 середи, Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація фактично погодилася з одним із запропонованих батьком варіантів графіку спілкування з дитиною, при цьому обґрунтування такого графіку, виходячи з віку дитини, її потреб, розпорядку дня, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 23 листопада 2022 року № 515 «Про визначення участі батька у вихованні його дитини» не може вважатися достатньо обґрунтованим і таким, що прийняте в інтересах дитини.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що постановою Київського апеляційного суду від 23 травня 2024 року в справі № 753/7011/23 за позовом за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини батьком, встановлення способу участі батька у вихованні дитини визначено ОСОБА_3 спосіб спілкування та участь у вихованні дитини, який відрізняється від способу, визначеного в оскаржуваному розпорядженні Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, тобто питання встановлення способу участі батька у вихованні дитини остаточно вирішене судом.

Крім того, судом першої інстанції при ухваленні рішення враховано нерелевантні до спірних правовідносин правові висновки Верховного Суду від 28 січня 2021 року в справі № 753/6498/15-ц, Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 496/4297/16-а про те, що висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкту владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, так як не породжує жодних юридичних наслідків, не впливає на права та обов`язки сторін, а є носієм доказування при наявності цивільного спору, несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування, має рекомендаційний характер.

Судом першої інстанції в даному випадку помилково ототожнено висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору, який перебуває в провадженні суду, наданий на запит суду, відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України, із рішенням органу опіки та піклування, прийнятим в порядку досудового врегулювання спору щодо участі батька у вихованні дитини відповідно до ч. 1 ст. 19 СК України, яке відповідно до ст. 158 СК України є обов`язковим до виконання особами, яких він стосується.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про недоведеність обставин, що встановлений порядок участі батька у вихованні дитини порушує права позивача та дитини, є передчасними та помилковими, судове рішення ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, судове рішення не може вважатись законним і обґрунтованим, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 по суті, апеляційний суд виходить із того, що за наслідками апеляційного перегляду позов ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження, є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 23 листопада 2022 року № 515 «Про визначення участі батька у вихованні його дитини».

При цьому апеляційний суд враховує, що матеріали справи не містять доказів обізнаності ОСОБА_1 з прийняттям розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 23 листопада 2022 року № 515, прийнятого у її відсутності, до 04 квітня 2023 року, коли їй було вручено копію вказаного розпорядження, тому позивач має право на поновлення строку, встановленого ч. 2 ст. 19 СК України, для оскарження рішення органу опіки та піклування.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

При зверненні з даним позовом позивачем сплачено 1073,60 грн., при подачі апеляційної скарги - 1610,40 грн., всього 2684 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат, та оскільки за наслідками апеляційного перегляду позов задоволено, стягує з відповідача, розпорядження якого оскаржується, на користь позивача судовий збір в розмірі 2684 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 23 листопада 202 року № 515 «Про визначення участі батька у вихованні його дитини».

Стягнути з Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації (м. Київ вул. Олександра Кошиця 11 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 2684 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2024 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.