Справа № 148/1216/24
Провадження №2-о/148/72/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

В травні 2024 ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява мотивована тим, що згідно зі свідоцтвом про народження вона записана як ОСОБА_2 . 14.09.1978 вона була прийнята на роботу учнем слюсаря - сварщика на завод «Електротехнік» в м. Миколаїв, у зв`язку з чим їй було видано трудову книжку НОМЕР_1 , при заповненні якої допущено помилку в написанні прізвища та зазначено « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 ». Після укладення шлюбу 15.06.1985 з ОСОБА_5 вона змінила дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 " на прізвище « ОСОБА_6 ». Після зміни прізвища у зв`язку з одруженням, було внесено виправлення до трудової книжки та прізвище « ОСОБА_3 » закреслено та зазначено нове прізвище « ОСОБА_6 ».

У віці 62 років, а саме 10.04.2024, заявниця подала до Управління пенсійного фонду України звернення для призначення їй пенсії за віком. За результатами розгляду її заяви було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, а саме не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки, оскільки на титульній сторінці її дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » не відповідає дошлюбному прізвищу « ОСОБА_4 .

Вказані обставини стали причиною звернення заявниці до суду з даною заявою, у якій вона просить встановити факт належності їй трудової трудової книжки серії НОМЕР_1 , заведеної 19.09.1978 на імя " ОСОБА_3 " з виправленням на " ОСОБА_6 ".

У судовому засіданні представник заявниці, адвокат Дунаєв І.Б., заяву підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ній. Зазначив, що оформити документи для призначення пенсії, заявниця зможе тільки після встановлення факту, що вказана вище трудова книжка, належить їй, оскільки саме трудова книжка є первинним документом для встановлення трудового стажу. зазначив, що його довірительці не враховано трудового стажу для призначення пенсії саме за період коли вона мала дошлюбне прізвище. Просив заяву задовольнити.

Представник Головного управління ПФУ у Вінницькій області в судове засідання не з`явилася, надіславши заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність на підставі наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Тульчинським РВ УМВС України в Вінницькій області 01.06.1998 року, судом встанволено, що заявниця ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що до реєстрації шлюбу заявниця мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 " (а.с. 7).

Підтверджується даний факт також і свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , яке видано 15.06.1985 Антонівською селищною радою Дніпровського району м. Херсона. Даним документом підтверджено також факт того, що у звязку з реєстрацією шлюбу 15.06.1985 з ОСОБА_5 заявниця змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_2 на прізвище « ОСОБА_6 » (а.с. 8).

З трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 10 вересня 1978 року, судом встановлено, що вона заповнена російською мовою на імя « ОСОБА_8 ». Прізвище « ОСОБА_3 » закреслено, під ним написано прізвище « ОСОБА_6 » та вказано, що прізвище « ОСОБА_3 » змінена на « ОСОБА_6 » на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 (а.с. 9-11).

Згідно копії листа начальника Відділу обслуговування громадян №17 Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Вінницькій області від 01.05.2024 №0200-0306-8/42218 ОСОБА_1 повідомлено, що за її зверненням №1258 від 10.04.2024 щодо призначення пенсії за віком було прийнято Рішення №25 від 18.04.2024 про відмову в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 12).

Як вбачається з копії рішення про відмову у призначенні пенсії Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.04.2024, номер справи 25, підставою незарахування періодів роботи що ОСОБА_1 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 19.09.1978 стало те, що на титульній сторінці її дошлюбне прізвище ОСОБА_3 не відповідає дошлюбному прізвищу ОСОБА_4 згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 від 15.06.1985. А тому вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 13).

Аналізуючи вказані вище докази, суд доходить висновку, що прізвище заявниці у трудовій книжці, яка є основним документом при призначенні пенсії, записане російською мовою як « ОСОБА_3 » різниться із її прізвищем записаним російською мовою як " ОСОБА_4 " в свідоцтві про укладення шлюбу та українською « ОСОБА_4 » у свідоцтві про народження. Вказані розбіжності є перешкодою для оформлення заявницею пенсії.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

У відповідності до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

За змістом статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявниця не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносилися відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею. Більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати, що у заявниці відсутній трудовий стаж за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При встановлених обставинах та досліджених доказах суд вважає можливим задовольнити заяву ОСОБА_1 , оскільки викладені в ній доводи знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, встановлення факту необхідне заявниці для призначення пенсії та в інший спосіб вирішити дане питання неможливо.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, ст. 4, 13, 263-265, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності трудової книжки серії НОМЕР_1 , заведеної 19.09.1978 на імя " ОСОБА_3 " з виправленням на " ОСОБА_6 ", ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за заявницею.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 19.08.2024.

Суддя Л.А. Штифурко