01.08.2024 Справа № 363/5558/23
РІШЕННЯ

Іменем України

01 серпня 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Свєтушкіної Д.А., за участі секретаря судових засідань Крикун Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,-

УСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Вітера В.М. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, у якій просить визнати за ним право особистої приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 78,2 квадратних метрів, житловою площею 34,1 квадратних метрів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.04.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні відносини між сторонами складались добре, однак, з часом, відносини між сторонами погіршились. З 08.03.2023 року сторони припинили спільне проживання, ведення спільного побуду та господарства, підтримку сімейних відносин. Кожен з них має свої особисті права та інтереси, елементи, притаманні сім`ї - відсутні. Спілкують сторони між собою, виключно щодо інтересів спільного сина. Причинами цьому слугували різні погляди на життя, протилежність характерів та втрата взаєморозуміння. Одночасно з поданням до суду вказаного позову, позивач подав до Печерського районного суду м. Києва позовну заяву, про розірвання шлюбу. 19.02.2021 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 563 було придбано квартиру АДРЕСА_1 . Вказана квартира була після будівництва, без ремонту. Спільних заощаджень, які б могли дозволити придбати спірну квартиру сторони не мали. Засобом для придбання спірної квартири стала квартира АДРЕСА_2 , яка належала позивачу ще до шлюбу, а саме: з 19.08.2014 року, право власності на яку підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 19.08.2014 року № 25739502 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 25739676 від 19.08.2014 року. Так, 19.02.2021 року на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. та зареєстрованим в реєстрі за № 137 позивачем було продано належну йому на праві особистої приватної власності квартиру АДРЕСА_2 . Отже, квартира АДРЕСА_1 , яка є предметом даного спору хоча й була придбана 21.02.2021 року в період шлюбу на ім`я відповідача, але повністю за кошти позивача, які він отримав від продажу квартири АДРЕСА_2 , яка йому належала ще до шлюбу, а саме: з 19.08.2014 року, та яку він продав 19.02.2021 року, тобто, день в день з придбанням спірної квартири, з різницею у декілька годин за кошти, розмір яких перевищував вартість спірної квартири. Зазначив, що вказана квартира не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю позивача. Вирішити спір з відповідачем в позасудовому порядку неможливо, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав та інтересів.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06 червня 2024 року за клопотання представника позивача витребувано з Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) інформацію (відомості) про доходи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , за період з 01.05.2016 року по 01.03.2021 року та витребувати з Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) інформацію (відомості) про доходи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 за період з 01.05.2016 року по 01.03.2021 року.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області суду від 06 червня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату та час повідомлені належним чином, представник позивача подав до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату та час повідомлені належним чином, від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій просить проводити засідання без участі відповідача та представника відповідача.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що 27 квітня 2016 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 406.

У шлюбі народились дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_3 .

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 25739676 від 19 серпня 2014 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належала однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 41,1 кв. м, житловою площею 18,7 кв. м., яку він відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 137, 19 лютого 2021 року передав у власність ОСОБА_5 . Згідно п.3 вказаного Договору за домовленістю сторін продаж квартири було здійснено за ціною 1 234 600,00 грн.

Додатковим підтвердження отримання позивачем коштів в розмірі 1 234 600, 00 грн. за відчужену ним 19 лютого 2021 року квартиру, яка була його особистою приватною власністю, слугує нотаріально посвідчена заява від 19.02.2021 року, посвідчена приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. та зареєстрована в реєстрі за № 142.

19 лютого 2021 року між ОСОБА_2 та ТОВ «МОНОЛІТ ПЛЮС» було укладено Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнко В.В. зареєстрований в реєстрі за №563, згідно умов якого продавець ТОВ «МОНОЛІТ ПЛЮС», передав покупцю ОСОБА_2 у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно п.2.1. вказаного Договору, ціна (вартість) спірної квартири становить 938 400,00 грн.

Відповідно до п.1.11. Договору, покупець ОСОБА_2 уклала цей договір за згодою іншого з подружжя ОСОБА_1 , яка викладена окремою заявою, справжність підпису на якій засвідчено 19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. та зареєстрованою в реєстрі за № 562.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.09.2023 року квартира за адресою: АДРЕСА_5 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу № 563 від 19.02.2021 року.

Як убачається із Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року справа № 757/43810/23-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

З огляду на вищевикладене судом встановлено, що під час придбання квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, спірна квартира зареєстрована за відповідачем, однак придбана за особисті кошти позивача, які він отримав від продажу квартири АДРЕСА_2 , яка йому належала на праві приватної власності ще до шлюбу, а саме: з 19.08.2014 року, та яку він відчужив 19.02.2021 року тобто, день в день з придбанням нової квартири, з різницею у декілька годин за кошти, розмір яких перевищував вартість спірної квартири.

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка закріплені статтею 57 СК України, відповідно до пункту 3 частини першої якої визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до П.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих. які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: час набуття майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

У зв`язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 522/19610/15-ц (провадження 61-35779ск18).

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав визнати нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , особистою приватною власністю ОСОБА_1 , оскільки судом установлено, що вказана квартира була придбана позивачем за особисті грошові кошти, а тому поданий ОСОБА_1 позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю - задовольнити.

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 78,2 кв.м.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 .

Суддя Д.А. Свєтушкіна