Справа № 639/4149/24
Провадження № 2/639/1451/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу цивільну справу №639/4149/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває вищевказана цивільна справа.

30 липня 2024 року від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі, у зв?язку з його безпосередньою зайнятістю у захисті суверенітету і територіальної цілісності України від збройної агресії російської федерації, не проживанням з наведених підстав за місцем своєї реєстрації у м. Харкові, відсутністю можливості до укладення договору з адвокатом про надання професійної правової допомоги та відомостей щодо змісту заявлених вимог та їх підстав.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися, у відповідності до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим провести судове за відсутності незявившихся сторін.

Згідно ч. 2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, згідно якого просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 , 31.08.2006 у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 01 вересня 2024 року і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

30 липня 2024 року від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі, у зв?язку з його безпосередньою зайнятістю у захисті суверенітету і територіальної цілісності України від збройної агресії російської федерації, не проживанням з наведених підстав за місцем своєї реєстрації у м. Харкові, відсутністю можливості до укладення договору з адвокатом про надання професійної правової допомоги та відомостей щодо змісту заявлених вимог та їх підстав.

У статті 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині першій статті 251 ЦПК України.

Пунктом 2 частини першої вказаної правової норми встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Так, згідно довідки від 23 липня 2024 року № 1191, підполковник ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в військовій частині у м. Луцьк Волинської області.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від

10 грудня 2008 року № 1153/2008 (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної ухвали) (далі Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними

є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що

ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу.

Отже, з огляду на імперативність припису пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, єдиною умовою для вирішення процесуального питання зупинення провадження у справі на підставі цієї норми є наявність доказів перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, і виконання бойових завдань у зоні бойових дій, та є обов`язковим для суду.

Такий підхід є усталеним у судовій практиці, що підтверджується, зокрема, і іншими висновками Верховного Суду у постановах від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 і від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20, на які є посилання в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду підтримав позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, сформульовану у постанові від 5 червня 2024 року у справі № 317/3364/21, вважає, що передбачений у пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі, яка стосується стягнення аліментів на утримання дитини, повинен корелювати із якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13.06.2024 № 557/1226/23. вважає, що, вирішуючи питання про зупинення на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України провадження у справі про зміну розміру та способу стягнення аліментів на дитину через перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, суд має враховувати, зокрема, те, чи мав відповідач можливість висловитися щодо позовних вимог, чи користується правовою допомогою під час судового провадження, чи є належні докази того, що його військова частина переведена на воєнний стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Не враховуючи ці обставини, обов`язкове зупинення провадження у справі про зміну розміру та способу стягнення аліментів на дитину хоч і відповідатиме певним інтересам відповідача, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, але може шкодити захищеним інтересам дитини у передбаченому законом утриманні з боку такого відповідача.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем не надано доказів перебування його у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, і виконання бойових завдань у зоні бойових дій, враховуючи інтереси дитини, що обидва батьки повинні утримувати своїх дітей, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 253 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі №639/4149/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 15.08.2024

Суддя В.В. Труханович