ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 25 січня 2024 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначають, що 24.02.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 6454575 (далі по тексту Договір), в електронній формі, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, відповідно до умов якого позичальнику надано кредитні кошти в розмірі 6000 грн. В наслідок порушення ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за договором позики у відповідача утворилася заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку станом на 27.10.2020 року становить 10296 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 6000 грн.; заборгованість за базовими процентами - 1296 грн.; заборгованість за процентами на прострочену позику - 3000 грн.

10.07.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 10072020, відповідно умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 6454575 від 24.02.2020 року, що укладений з ОСОБА_1 .

В порядку ст.625 ЦК України позивачем нараховано на суму заборгованості інфляційні втрати у розмірі 1432,21 грн. та 3% річних у розмірі 410,43 грн.

Зважаючи на вказане , позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором позики № 6454575 від 24.02.2020 року на загальну суму 10296 грн., інфляційні втрати у розмірі 1432,21 грн., 3% річних у розмірі 410,43 грн. витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2481 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 25 січня 2024 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за договором позики № 6454575 від 24.02.2020 р. в розмірі 7296 грн., інфляційні втрати в розмірі 1147,88 грн., 3 % річних у розмірі 290 грн., а всього 8733,88 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» витрати на правничу допомогу у розмірі 7195,11 грн. та у повернення сплаченого судового збору 1785,11 грн. В решті вимог відмовлено.

ОСОБА_1 звернуся до суду із апеляційною скаргою, яка мотивована порушенням судом першої інстанцій норм матеріального права та неналежною оцінкою доказів по справі. Відповідач вказує , що договір між сторонами не було укладено, доказів протилежного матеріали справи не містять

Скаржник вказує, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором при вчиненні електронних договорів про надання фінансових послуг укладених виключно в письмовій формі в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну компетенцію» передбачається тільки для споживача фінансових послуг , як особи , яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір. Проте позивачем не доведено передання відповідного одноразового ідентифікатора відповідачу.

Також позивачем не доведено і факту надання коштів відповідачу , у зазначеному в позовній заяві розмірі.

Відповідач просить скасувати рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 25 січня 2024 року, та ухвалити нове , яким залишити без задовлення позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про стягнення заборгованості.

Судовим розглядом встановлено, що 24.02.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора укладено договір позики № 6454575, за яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Відповідно до п. 2 договору позики: сума позики становить - 6 000 грн., строк позики - 30 днів, дата надання позики 24.02.2020 року, дата повернення позики 25.03.2020 року, процентна ставка (базова)/день - 1,60%, розмір процентів акційних у день - 0,72%; розмір процентів на прострочену позику у день - 2,70 %, вартість позики за весь строк, на який видано позику, у % - 21,60%, вартість позики за весь строк, на який видано позику, у грн.. - 1296 грн., загальна вартість позики та процентів, у грн. - 7296 грн.

Відповідно до п.4.2. договору позики позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-licensе/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі.

Згідно з п.5 договору позики договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

У договорі позики під час його укладення відповідач вказав свої паспортні дані, номер облікової картки платника податків, поштову адресу, номер мобільного телефону, електронної пошти та номер карткового рахунку у банку, на який ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» мало зарахувати суму кредитних коштів (а.с.7).

Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» ОСОБА_1 , з яким укладено договір 6454575 від 24.02.2020 року, ідентифікований товариством. Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор YrgjXkHY46, час відправки ідентифікатора позичальнику 24.02.2020 року, номер телефону/електронна пошта, на яку відправлено ідентифікатор ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Факт перерахування грошових коштів відповідачу 24.02.2020 в розмірі 6000 грн. підтверджується довідкою за вих. №18/07-2023-16 від 18.07.2023 року, згідно якої ТОВ «Фінансова компанія Фінекспрес», яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг від 27.04.2023 № 21/764-рк, відповідно до умов договору №23-01-18/5 від 23.01.2018 року здійснено наступні успішні перекази: 24.02.2020 року, сума 6 000,00 грн. на карту № НОМЕР_1 . Номер платежу 76770. Оскільки ТОВ «ФКФ» не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються.

10.07.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 10072020, відповідно умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 6454575 від 24.02.2020 року, що укладений з ОСОБА_1 .

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування) під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Частиною 1ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, відповідно до частин 1-2ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі відповідно частини 1статті 1055 ЦК України.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1статті 638ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

З матеріалів справи встановлено, що договір позики від 24.02.2020 відповідачем дійсно підписано за допомогою одноразового ідентифікатора. Посилання скаржника на не укладання вказаного договору апеляційний суд відхиляє , оскільки без власного волевиявлення ОСОБА_1 та без надання ним інформації необхідної для укладення договору позики банком би не здійснювалися дії щодо надання коштів на картковий рахунок вказаний відповідачем.

Відповідно до частини 1статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи згідно ч. 1ст. 76 ЦПК України.

Частиною 1ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 6ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт окрім іншого , вказує що кредит не отримував , надання йому коштів ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не підтверджено належними доказами , та вказує що 24.02.2020 отримав на рахунок 6 000 грн, проте походження вказаних коштів йому невідоме. Та суд вбачає у вказаних посиланнях протиріччя, оскільки 24.02.2020 відповідачем укладено договір позики та відповідно отримано кошти. За вказаних обставин , безпідставними є посилання скаржника на неотримання ним коштів та відсутність документального підтвердження належними доказами надання товариством позики ОСОБА_1 .

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При вирішенні питання про стягнення річних нарахованих, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 06 лютого 2019 року у справі № 175/4753/15-ц, яким роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Тому лише після спливу, визначеного договором строку кредитування, позивач має право забезпечити свої права і інтереси на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Суд першої інстанції вірно вказав, що строк, на який надавалась позика за договором № 6454575 від 24.02.2020, - 30 днів - по 25.03.2020. Проценти, нараховані за цей період, згідно графіку розрахунків становлять 1296 грн.

Відтак , після закінчення строку, на який надавалась позика, тобто після 25.03.2020 р., позикодавець не вправі був нараховувати до стягнення проценти за користування позикою, що у свою чергу стало підставою для часткового задоволення позову.

Районний суд здійснюючи перерахунок дійшов вірного висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги ТОВ «ФК «Профіт капітал» та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача борг за договором позики № 6454575 від 24.02.2020 р. у розмірі 7296 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6000 грн.; заборгованість за процентами за період з 24.02.2029 р. по 25.03.2020 р. у розмірі 1296 грн; інфляційні витрати за період листопад 2020 року - лютий 2022 року в розмірі 1147,88 грн., 3% річних від суми боргу за період з 27.10.2020 по 23.02.2022 року у розмірі 290 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Профіт капітал» підлягають частковому задоволенню, оскільки аргументи апеляційної скарги та посилання відповідача на не укладення договору позики не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржуване судове рішення повною мірою відповідає вимогам законодавства та не може бути скасовано з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 25 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов