Унікальний номер справи 357/3416/24
Головуючий у суді першої інстанції М. М. Бебешко
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

15 серпня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І., розглянув клопотання ОСОБА_1 про зменшення судового збору та відстрочення сплати судового збору та вирішив питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_3 , на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2024 року,

у с т а н о в и в :

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2024 року задоволено позов ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу з клопотанням про звільнення від сплати судового збору за апеляційне оскарження судового рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 серпня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2024 рок залишено без руху, надано особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду.

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 01 серпня 2024 року заявник подав клопотання про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду та відстрочення сплати судового збору, посилаючись на майновий стан, на підтвердження чого надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 07.08.2024, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Вирішуючи дане клопотання суд дійшов наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За змістом статті 136 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

Стаття 136 ЦПК України визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, виходячи із майнового стану сторони, водночас саме стаття 8 Закону України «Про судовий збір», яка є спеціальною, конкретизує порядок, умови такого звільнення і коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 рокуу справі № 940/2276/18.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Умови, визначені у пункті 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу за попередній календарний рік.

Зменшення розміру судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня 2001 року).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті,національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Суд, з урахуванням поданих заявником доказів, вважає відсутніми підстави для зменшення розміру судового збору, проте вважає за можливе відстрочити заявнику сплату судового збору за подання аппляційної скарги на рішення суду у розмірі 1 581 грн 45 коп до ухвалення судового рішення у цій справі апеляційним судом.

Варто зазначити, що відмова у зменшенні розміру судового збору за подання апеляційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

За наведених обставин, суд частково задовольняє клопотання заявника та вважає за можливе відстрочити особі, яка подала апеляційну скаргу на рішення суду, сплату судового збору до ухвалення у цій справі судового рішення апеляційним судом.

Вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі, суд зазначає наступне.

Апеляційна скарга відповідає вимогам щодо форми та змісту, встановленим статтею 356 ЦПК України, та подана уповноваженою особою у визначений ст. 354 ЦПК України строк.

Перешкод для відкриття апеляційного провадження у справі судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до вимог статті 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, зазначає строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 354, 355, 356, 359, 360, 361 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_1 відмовити у зменшенні розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2024 року.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2024 року у розмірі 1 581 грн 45 коп до ухвалення судового рішення у цій справі апеляційним судом.

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_3 , на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2024 року.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи право подати до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали та апеляційної скарги відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі та докази його надсилання (надання) іншим учасникам справи, з урахуванням вимог статті 360 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна