ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/24638/23

Провадження № 22-ц/4820/1317/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), П`єнти І.В., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 березня 2024 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначило, що 31 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № (далі кредитний договір), за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 135 765 грн 28 коп. строком на 60 місяців, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти періодичними платежами. На підставі договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27 січня 2023 року (далі договір відступлення прав вимоги) ТОВ «ФК «ЦФР» відступило позивачеві за плату право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором. ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим на час переходу права вимоги до нового кредитора виникла заборгованість у розмірі 207 755 грн 58 коп., яка складається з 135 765 грн 28 коп. основного боргу, 17 318 грн 25 коп. боргу за річними відсотками, 54 672 грн 05 коп. боргу за щомісячними відсотками.

За таких обставин ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 207 755 грн 58 коп. заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 березня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» 36 613 грн 54 коп. заборгованості за основною сумою боргу по вересень 2023 року включно та 549 грн 10 коп. судового збору.

В решті позову відмовлено.

Суд керувався тим, що за кредитним договором ТОВ «ФК «ЦФР» надало ОСОБА_1 споживчий кредит, а той зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти періодичними платежами. ТОВ «ФК «ЄАПБ» заявило позов про стягнення з відповідача всієї заборгованості за кредитним договором, у тому числі платежів, строк сплати яких не настав, однак позивач не направив ОСОБА_1 досудову вимогу про дострокове повернення кредитних коштів. Оскільки відповідачем не виконано зобов`язання за кредитним договором, а позивачем не дотримано порядок дострокового повернення споживчого кредиту та не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості по процентам, то, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» як правонаступника первісного кредитора підлягає стягненню лише 36 613 грн 54 коп. простроченої заборгованості за тілом кредиту по вересень 2023 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих вимог і залишити без змін рішення в іншій частині вимог, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт укладення між ТОВ «ФК «ЦФР» і ОСОБА_1 кредитного договору, а також одержання відповідачем кредитних коштів на картковий рахунок. Також відсутні докази наявності у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» не набуло право вимоги за кредитним договором, у зв`язку з чим у спірних правовідносинах це право позивача не порушено. Суд першої інстанції зазначив у рішенні певні обставини, які не підтверджені доказами, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про часткову обґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, вказавши на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною першою статті 375 Цивільного кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

31 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» надало ОСОБА_1 споживчий кредит у розмірі 135 765 грн 28 коп. строком на 60 місяців, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти періодичними платежами (відповідно до графіку платежів). За користування кредитним коштами ОСОБА_1 зобов`язався сплатити початковий процент (при наданні кредиту) у розмірі 2%, а також щомісячний процент у розмірі 3,19% (загальний річний процент 11,99%).

Того ж дня, тобто 31 грудня 2021 року, ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувало кредитні кошти за вказаним у кредитному договорі призначенням.

На підставі договору відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржників за рядом кредитних і забезпечувальних договорів, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором.

За змістом пункту 6.2.3 договору відступлення прав вимоги права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.

Згідно реєстру боржників (додаток до договору відступлення прав вимоги) станом на 27 січня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором склала 207 755 грн 58 коп., із яких 135 765 грн 28 коп. основний борг, 17 318 грн 25 коп. борг за річними процентами, 54 672 грн 05 коп. борг за щомісячними процентами.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. При цьому до нового кредитора переходять усі чинні права первісного кредитора. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Зібрані докази вказують на те, що між ТОВ «ФК «ЦФР» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір, який підписаний представником ТОВ «ФК «ЦФР» Раковським Д.В. і відповідачем ОСОБА_1 . На виконання умов кредитного договору ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувало кредитні кошти за вказаними ОСОБА_1 реквізитами як плату за надані послуги. У свою чергу, ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти щомісячними ануїтетними платежами в строк до 30 грудня 2026 року.

Отже, ТОВ «ФК «ЦФР» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін тощо.

У подальшому ТОВ «ФК «ЦФР» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

ОСОБА_1 не повертає кредит і не сплачує проценти як первісному кредитору, так і новому кредитору.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» як нового кредитора слід стягнути борг за кредитним договором.

При цьому суд правомірно керувався тим, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не дотрималося порядку дострокового повернення споживчого кредиту, передбаченого статтею 16 Закону України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування», внаслідок чого з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути 36 613 грн 54 коп. простроченої заборгованості за тілом кредиту по вересень 2023 року.

Суд першої інстанції правильно визначив розмір поточної заборгованості за кредитним договором. Цей розмір відповідачем не спростований.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність укладення між ТОВ «ФК «ЦФР» і ОСОБА_1 кредитного договору та одержання останнім кредитних коштів суперечать фактичним обставинам справи. Зокрема, факт отримання ОСОБА_1 кредиту підтверджується довідкою ТОВ «ФК «ЦФР» від 30 січня 2023 року №8581801-SG про переказ коштів за вказаними відповідачем реквізитами.

Також є необґрунтованим твердження ОСОБА_1 про недоведеність його заборгованості за кредитним договором.

Згідно умов договору відступлення прав вимоги права вимоги перейшли від ТОВ «ФК «ЦФР» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стало кредитором по відношенню до ОСОБА_1 стосовно його заборгованості. Водночас перехід права вимоги не поставлений сторонами у залежність від сплати новим кредитором первісному кредитору вартості відступленого права.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не набуло право вимоги за кредитним договором, у зв`язку з чим у спірних правовідносинах це право позивача не порушено, не заслуговує на увагу.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про недотримання судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

При цьому висновки суду першої інстанції не суперечать наведеним в апеляційній скарзі правовим висновкам касаційного суду щодо порядку укладення та виконання кредитного договору, а також відступлення права вимоги за таким договором.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

І.В. П`єнта

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Козак О.В.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27