Справа № 727/6215/24
Провадження № 2-з/727/57/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Калмикова Ю. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

УСТАНОВИЛА:

18.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому він просить суд:

Стягнути з ОСОБА_2 : 800 000 (вісімсот тисяч гривень) 00 копійок - за основним зобов`язанням за Договором позики від 20 червня 2023 року; 160 000,00 гривень - неустойку; 5 969,19 гривень - 3% річних; 5 609,60 гривень - інфляційні витрати; 9 715,78 гривень - судовий збір.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2024 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Калмикову Ю. О. Справу фактично передано судді по реєстру 18.06.2024.

Судом 05 липня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі.

Призначено підготовче судове засідання у цій цивільній справі на 09 серпня 2024 року об 09 годині 00 хвилин.

02 серпня 2024 ОСОБА_1 після відкриття провадження у цивільній справі звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з заявою про забезпечення позову.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.08.2024 для розгляду заяви про забезпечення позову визначено суддю Калмикову Ю. О., в провадженні якої перебуває раніше подана позовна заява ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що 20 червня 2023 року між ОСОБА_1 (далі - Позикодавець) та ОСОБА_2 (далі - Позичальник) було укладено Договір позики (додаток-1 до позовної заяви), відповідно до якого Позикодавець надав, а Позичальник отримав грошові кошти у сумі 800 000 (вісімсот тисяч гривень) 00 копійок, які зобов`язався повернути на протягом 6 (шести) місяців з дня отримання коштів до 20 грудня 2023 року (двадцятого грудня дві тисячі двадцять третього року).

Суд не взяв до уваги, що сторони у п. 8 Договору позики погодили, якщо Позичальник не поверне позику у повному обсязі у строк визначений пунктом 3 цього Договору, на вимогу позикодавця, протягом 5 (п`яти) календарних днів, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, позичальник зобов`язаний надати в заставу Позикодавцю наступне нерухоме майно, а саме:

- садовий будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Гнідинською сільською Радою 02 жовтня 2007 року, зареєстрованого Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації 04 жовтня 2007 року, номер запису 1838 в книзі 6, реєстраційний номер: 20492598;

-земельну ділянку, загальною площею 0,1183 га кадастровий номер: :04:001:0567, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гнідин, садове товариство «Старз», що належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯД №663109, виданого Бориспільським районним відділом земельних ресурсів на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 травня 2006 року №2-1084, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №03 від 08 вересня 2006 року.

Тобто, цим пунктом 8 договору позики сторони погодили, що надання в заставу Позикодавцю вищенаведеного нерухомого майна, є співмірним заходом по відношенню до невиконаного зобов`язання.

За аналогією та звичаєм цивільного та ділового обороту забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке позичальник брав зобов`язання надати в заставу (також в часткове обмеження в розпорядженні цим майном) у разі не повернення позики в строк встановлений договором є співмирним заходом.

Крім того, 24.06.2024 відповідач ОСОБА_2 надав позивачу лист про відстрочення повернення позики, в якому в чергове вказує, що має наміри продати вищенаведене нерухоме майно, але не продав досі, бо покупець пропонує лише 25000,00 доларів США.

Даний лист підтверджує, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке позичальник брав зобов`язання надати в заставу у разі не повернення позики в строк встановлений договором, є спів мирним заходом, якій вживається з метою забезпечення виконання рішення суду про відмову в задоволенні заяви від 15.06.2024 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищенаведене нерухоме майно, у зв`язку з чим, Позивач вимушений вчергове звертатися до суду із відповідною заявою, що призводить до втрати часу та коштів для забезпечення своїх порушених прав.

Факт отримання цих коштів підтверджується Розпискою, кладеною та підписаною власноруч Позичальником.

18 грудня 2023 року Позичальник надав Позикодавцю лист-прохання про пролонгацію строку повернення коштів, обґрунтовуючи своє прохання тим, що в останні місяці у Позичальника виникли фінансові труднощі, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, та просив відстрочити повернення позики до 01 лютого 2024 року.

05 лютого 2024 року, у зв`язку з тим, що Позичальник не повернув позику, Позикодавець звернувся до Позичальника з Претензією, в якій містилася вимога про повернення позики протягом десяти днів.

У даній претензії, позивач попередив Позичальника, що у разі не повернення позики в повному обсязі та ненадання в заставу нерухоме майно зазначене в 8 договору позики протягом десяти календарних днів, позивачем, як Позикодавцем будуть вжиті заходи, передбачені Договором позики та законодавством України.

Станом на 15 червня 2024 року умови Договору позики щодо повернення грошових коштів Позичальником не виконані.

Крім того, Позичальник ухиляється від виконання пункту 8 Договору позики, згідно якого, якщо Позичальник не поверне позику у повному обсязі у строк визначений пунктом 3 цього Договору, на вимогу Позикодавця, протягом 5 (п`яти) календарних днів, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, Позичальник зобов`язаний надати в заставу Позикодавцю наступне нерухоме майно:

- садовий будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Гнідинською сільською Радою 02 жовтня 2007 року, зареєстрованого Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації 04 жовтня 2007 року, номер запису 1838 в книзі 6, реєстраційний номер: 20492598;

- земельну ділянку, загальною площею 0,1183 га кадастровий номер: :04:001:0567, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гнідин, садове товариство «Старз», що належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯД №663109, виданого Бориспільським районним відділом земельних ресурсів на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 травня 2006 року №2-1084, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №03 від 08 вересня 2006 року.

Дані обставини свідчать про невиконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором позики від 20 червня 2023 року та недобросовісність поведінки Позичальника.

У пункті 9 договору позики - сторони погодили, якщо Позичальник не поверне позику у повному обсязі та у строк визначений пунктом 3 цього Договору, Позичальник зобов`язаний сплати Позикодавцю неустойку;

-у разі порушення строку повернення позики більше ніж 30 днів, неустойка становить 10 % (десять відсотків) від суми неповернених коштів;

-у разі порушення строку повернення позики більше ніж 90 днів, неустойка становить 20 % (двадцять відсотків) від суми неповернених коштів;

-у разі порушення строку повернення позики більше ніж 180 днів, неустойка становить 30 % (двадцять відсотків) від суми неповернених коштів.

Пунктом 10 договору позики - сторони погодили, якщо Позичальник не поверне позику у повному обсязі та у строк визначений пунктом 3 цього Договору, для Позичальника крім неустойки наступає відповідальність, передбачена статтею 625 ЦК України.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Станом на 20 березня 2024 року Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцю суму позики у розмірі 800 000,00 гривень, а також: неустойку у 20% від суми позика в розмірі 160 000,00 гривень; 3% річних від суми позики в розмірі 5 969,19 гривень; інфляційні витрати в розмірі 5 609,60 гривень, тобто стягненню підлягає - 971 578,79 гривень.

25 березня 2024 року та 24 червня 2024 року позичальник ОСОБА_2 звернувся до нього з Листом, в якому в чергове просить відстрочити повернення позики на невідомий строк, та вказує, що має намір продати об`єкти нерухомого майна, які зазначені в договорі позики як можлива застава у разі несвоєчасного повернення позики, та має після цього розрахуватися зі ОСОБА_1 та ще з іншими кредиторами.

Крім того, із змісту цього листа вбачається, що ОСОБА_2 в чергове ухиляється виконувати пункт 8 Договору позики, згідно якого, якщо Позичальник не поверне позику у повному обсязі у строк визначений пунктом 3 цього Договору, на вимогу Позикодавця, протягом 5 (п`яти) календарних днів, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, Позичальник зобов`язаний надати в заставу Позикодавцю наступне нерухоме майно, а саме:

1) садовий будинок

АДРЕСА_2 ) земельну ділянку, загальною площею 0,1183 га кадастровий номер: :04:001:0567, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гнідин, садове товариство «Старз».

Вимогу про повернення позики або надання об`єктів нерухомості на виконання пункту 8 договору позики в заставу, Позикодавець вручив Позичальнику 05 лютого 2024 року, що підтверджується Претензією від 05 лютого 2024 року, про свідчить власноручний підпис ОСОБА_2 про особисте отримання, але яка на даний час невиконана,

З матеріалів справи та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №37145799 від 23 березня 2024 року вбачається, що - садовий будинок АДРЕСА_1 , - належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності (рішення виконкому №143 від 28 серпня 2007 року), виданого Гнідинською сільською Радою 02 жовтня 2007 року, зареєстрованого Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації 04 жовтня 2007 року, номер запису 1838 в книзі 6, реєстраційний номер: 20492598, номер відомостей про речове право: 22398952.

З матеріалів справи та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №37145799 від 23 березня 2024 року вбачається, що - земельна ділянка, загальною площею 0,1183 га кадастровий номер: :04:001:0567, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гнідин, садове товариство «Старз», що належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯД №663109, виданого Бориспільським районним відділом земельних ресурсів на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 травня 2006 року №2-1084, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №03 від 08 вересня 2006 року.

Вважає, що наведені обставини свідчать про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує можливість у Відповідача, як власника майна, на власний розсуд розпоряджатися спірним майном, та неповернення Позивачу позику в повному обсязі та не відшкодування Позивачу збитків, завданих Відповідачем у наслідок несвоєчасного повернення коштів.

Вважає, що забезпечення позову є передбаченим законом тимчасовим обмеженням, яке полягає у захисті законних інтересів Позивача у разі коли Відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою ускладнення або неможливість виконання рішення суду, яке може бути ухвалене судом на користь Позивача.

Застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищенаведене нерухоме майно, направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості порушення прав та законних інтересів Позивача. Застосування таких заходів забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Крім того, надані докази, що Відповідач не тільки не виконує взяті на себе зобов`язання повернути позику до 20 грудня 2023 року, але й ухиляєтеся від виконання пункту 8 договору позики (надання нерухомого майна у заставу), а також має намір відчужити це майно на власний розсуд третім особам.

Крім того, у своєму листі від 25 березня 2024 року Відповідач вказує що намагається продати будинок та земельну ділянку за 40 000,00 доларів США, але покупці пропонують суму меншу враховуючи воєнний стан та постійні ракетні обстрілів міста Києва та Київської області вартість нерухомості зніжується, - дані заходи забезпечення відповідають та є співмірними позовним вимогам та не порушують права учасників спору.

Аналіз наведених норм закону вказує на те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення (пункт 7 (абз.3) постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Тобто, існує реальна загроза зміни власника нерухомого майна шляхом його перепродажу, а відповідно існує ризик ускладнення або неможливості виконання судового рішення, у разі задоволення вимог Позивача.

На підставі викладеного просив суд: накласти арешт на садовий будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності (рішення виконкому №143 від 28 серпня 2007 року), виданого Гнідинською сільською Радою 02 жовтня 2007 року, зареєстрованого Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації 04 жовтня 2007 року, номер запису 1838 в книзі 6, реєстраційний номер; 20492598. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 08. Номер відомостей про речове право: 22398952 та накласти арешт на земельну ділянку, загальною площею 0,1183 га, кадастровий номер: :04:001:0567, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гнідин, садове товариство «Старз», що належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯД №663109, виданого Бориспільським районним відділом земельних ресурсів на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 травня 2006 року №2-1084, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №03 від 08 вересня 2006 року. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 08. Номер відомостей про речове право: 22398701.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності доводів заявника щодо забезпечення позову; збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення в разі невжиття таких заходів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, заявленим позовним вимогам.

При оцінці зазначеної співмірності, слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказала таке: «Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

З заяви про забезпечення позову вбачається, що існують передумови для забезпечення позову, між сторонами дійсно виник спір, з`ясовано обсяг позовних вимог і дані про особу відповідача, а також вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на конкретно визначене майно відповідача.

Предметом позову у цій справі є вимога майнового характеру про стягнення грошових коштів у розмірі 971578,79 грн.

Наведений захід забезпечення позову, а саме: накладення арешту на садовий будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , а також, наклдаення арешту на земельну ділянку, загальною площею 0,1183 га, кадастровий номер: :04:001:0567, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гнідин, садове товариство «Старз», що належить ОСОБА_2 , водночас, без зазначення суми вартості вказаної нерухомості, на яку просить заявник накладсти арешт, не відповідає вимогам розумності, обґрунтованості та адекватності забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Забезпечення позову у цій справі не є пропорційним і не свідчить про дотримання справедливого балансу інтересів сторін спору.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №910/12404/21).

Верховний Суд неодноразово наголошував (у т.ч. в постановах від 09.12.2020 у справі №910/9400/20, від 21.12.2020 у справі №910/9627/20) на необхідності конкретизації заходів забезпечення позову в аспекті співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Суд уважає, що у даному випадку способом забезпечення позову могло бути накладення арешту на майно у межах ціни позову.

Доцільно було б накласти арешт на майно Відповідача саме у межах суми, яка була б достатньою для такого стягнення у випадку недостатності арештованих грошових коштів, тобто лише в межах суми ціни позову.

За таких обставин, суд уважає, що заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 149-151, 258-260, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Ю.О. Калмикова