ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м.Суми

Справа №585/972/22

Номер провадження 22-ц/816/228/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.

у присутності:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Маляра Миколи Васильовича

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2022 року у складі судді Євтюшенкової В.І., ухваленого в м. Ромни Сумської області, повний текст рішення складено 25 жовтня 2022 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та скасування судового наказу,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що він, незважаючи на те, що записаний батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким себе не вважає. Позивач зазначав, що не може бути батьком дитини через те, що на момент зачаття дитини вони з відповідачкою не підтримували відносин, притаманних сімейним. Після народження дитини відповідачка неодноразово стверджувала, що він не є біологічним батьком ОСОБА_3 , заборонила бачитись з дитиною та брати участь у його вихованні.

Позивач наголошував на тому, що з метою встановлення чи оспорювання батьківства, він звертався до відповідачки з вимогою провести дослідження (букального епітелію) у Київському міському клінічному бюро судово-медичних експертиз, проте отримав від неї відмову у його проведенні.

Крім того, позивач зазначав, що 26 листопада 2021 року Роменським міськрайонним судом Сумської області виданий судовий наказ за заявою ОСОБА_2 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 19 листопада 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що цей судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки вимога про стягнення аліментів пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства з необхідністю проведення клінічного дослідження суперечливого батьківства, і не могла бути розглянута в наказному провадженні.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд:

- виключити відомості про його батьківство з актового запису від 24 липня 2021 року № 224 про народження ОСОБА_3 , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Роменського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); вирішити питання про призначення генної дактилоскопічної (судово-генетичної) експертизи; переглянути та скасувати судовий наказ № 585/3392/21 за нововиявленими обставинами.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що він не може бути батьком дитини, оскільки на час її зачаття не проживав разом зі ОСОБА_2 . Дану обставину він особисто підтвердив суду у підготовчому засіданні. Крім того, в підготовчому засіданні він заявив клопотання про призначення генетичної експертизи.

Зазначає, що відсутність кровного споріднення між ним та дитиною ОСОБА_3 письмово підтвердила суду особисто відповідачка. Але суд відмовив йому у задоволенні позову всупереч вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Наголошує на тому, що суд, маючи надумані сумніви щодо достовірності визнаної відповідачкою обставини про відсутність кровного споріднення між позивачем та ОСОБА_3 та надумані сумніви щодо добровільності визнання цієї обставини відповідачкою не призначив генетичну експертизу ДНК, не допитав у судовому засіданні відповідачку. У матеріалах справи відсутні письмові докази відмови відповідачки від проведення тесту ДНК.

Суд не обґрунтував, чим саме визнання відповідачкою позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто дитини.

Стосовно судового наказу, виданого Роменським міськрайонним судом Сумської області 26 листопада 2021 року, про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, зазначає, що він звертався із заявою про його скасування, але ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 грудня 2021 року було відмовлено у прийнятті заяви про скасування судового наказу та її повернення заявнику з надуманих підстав.

Також зазначає, що згоди на запис його батьком дитини він не надавав, відповідачка при реєстрації народження дитини вказала його батьком. При державній реєстрації народження дитини заявником була мати дитини ОСОБА_2 і реєстрація проводилася за її усною заявою та на підставі пред`явлених нею документів.

Постановою Сумського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька залишено без змін, а в іншій частині рішення скасовано.

Вимогу ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі № 585/3392/21 від 26 листопада 2021 року за нововиявленими обставинами повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання розгляду зі стадії відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2023 року постанову Сумського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про оспорювання батьківства скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанову Сумського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року в частині вирішення вимог про скасування за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Роменським міськрайонним судом Сумської області 26 листопада 2021 року у справі № 585/3392/21 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів на дитину та витрат на професійну правову допомогу, залишено без змін.

Отже, рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2022 року переглядається в частині вирішення позовних вимог про оспорювання батьківства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прредставника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданому Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 224 від 24 липня 2021 року, батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записаний позивач ОСОБА_1 (а. с. 3).

Згідно наданої позивачем ксерокопії паспорту у розділі «сімейний стан» запис відсутній (а.с. 36).

В матеріалах справи міститься копія клопотання відповідачки ОСОБА_2 від 17 червня 2022 року про визнання позову та заява, подана через систему «Електронний суд» її представником - адвокатом Глущенком В.В., який здійснює її представництво в суді на підставі ордеру від 16 червня 2022 року. Відповідно до змісту вказаних клопотань, відповідачка просила прийняти заяву про визнання позову, виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису № 224 від 24 червня 2021 року про народження ОСОБА_3 , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Роменського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), переглянути та скасувати судовий наказ у справі № 585/3392/21. У своїй заяві відповідачка вказувала, що на момент зачаття дитини вона не підтримувала зі ОСОБА_1 відносин, притаманних сімейним, а тому він не є біологічним батьком її сина ОСОБА_3 .

Крім того, 19 вересня 2022 року, на стадії розгляду справи по суті, через систему «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Глущенка В. В., до суду першої інстанції надійшла заява, де він просив позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на визнання відповідачем позову.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька, суд першої інстанції виходив з того, що наявність чи відсутність кровного споріднення між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не доведена та не підтверджена звітом тесту ДНК на батьківство. Твердження позивача про те, що він не є біологічним батьком дитини, об`єктивно нічим не підтверджені. Жодних інших доказів на підтвердження батьківства зі сторони позивача надано не було, клопотання про допит свідків, які б могли вказати на відсутність відносин між сторонами, що могли мати наслідком батьківство позивача, не заявлено, клопотання про призначення генетичної експертизи не підтримано. Також суд вказав, що позивач свідомо надав згоду на зазначення себе батьком у свідоцтві про народження дитини, хоча і на той час сторони не підтримували відносин, притаманних сімейним, про що він наголосив під час судового засідання.

Крім того, суд першої інстанції взяв до уваги заяву відповідачки ОСОБА_2 , надіслану на електронну пошту суду, про визнання нею позову. Проте, надаючи цій заяві оцінку, зауважив, що суд має обґрунтований сумнів щодо достовірності визнаної відповідачкою обставини про відсутність кровного споріднення між позивачем та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого він записаний, а також щодо добровільності визнання цієї обставини відповідачкою, яка відмовилася сприяти проведенню тесту ДНК.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду в частині вирішення позовних вимог про оспорювання батьківства.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частинами першою - третьою статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Частиною першою статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За змістом положень статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

За загальним правилом оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (частини перша, друга статті 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 613/96/21 (провадження № 61-11529св22).

Скасовуючи постанову Сумського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про оспорювання батьківства, Верховний суд у постанові від 20 вересня 2023 року вказав, що, заперечуючи щодо ухвалення рішення про задоволення позовних вимог на підставі визнання відсутності кровного споріднення матір`ю, апеляційний суд не забезпечив необхідності встановлення інших обставин справи, відмовив у призначенні відповідної експертизи, яка за практикою у спірних правовідносинах є найбільш допустимим доказом у справі.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи задоволено, призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (а.с. 250-251, Т.1). Крім того, було роз`яснено наслідки ухилення від участі в експертизі згідно вимог ст. 109 ЦПК України. Вказану ухвалу суду ОСОБА_2 доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» 23 лютого 2024 року о 22:32 год. та відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України вважається, що вказана ухвала їй вручена 24 лютого 2024 року (а.с. 253, Т. 1).

Листом Сумського апеляційного суду від 22 березня 2024 року ОСОБА_2 надіслано копію листа відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 12 березня 2024 року № 100-146/542 для відома та виконання. Звернуто увагу на необхідності з`явитися однозначно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 разом з дитиною ОСОБА_3 для відбору зразків крові, який відбудеться 12 квітня 2024 року об 11-00 год. у приміщенні відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи за адресою: вул. Докучаєвська, 4, м. Київ (а.с. 5, Т.2). Вказаний лист суду ОСОБА_2 доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» 25 березня 2024 року о 16:42 год.

З повідомлення Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 16 квітня 2024 року № 100-223/831 вбачається, що проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації згідно з ухвалою Сумського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року в даній справі неможливе, оскільки 12 квітня 2024 року ОСОБА_2 на відбір зразків крові не з`явилась (а.с. 9, Т. 2).

У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України суд роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Доказів поважності причин неявки до експертної установи для відібрання біологічних зразків відповідачка апеляційному суду не надала.

Нез`явлення відповідачки разом із дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи без поважних причин свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про оспорювання батьківства.

З огляду на те, що відповідачка ухилилася від відібрання біологічних зразків, що потягло за собою неможливість проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, на підставі ст. 109 ЦПК України апеляційний суд визнає факт відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною, тобто, що позивач не є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 , подана суду першої інстанції 17 червня 2022 року її представником адвокатом Глущенко В.В. про визнання позову. Аналогічна заява про визнання позову була подана адвокатом Глущенком В.В. суду першої інстанції і 19 вересня 2022 року.

За встановлених обставин справи та з урахуванням наведених норм права, рішення суду на підставі пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , виключивши відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису № 224 від 24 липня 2021 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, 4; 381-382; 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2022 року скасувати в частині вирішення позовних вимог про оспорювання батьківства та ухвалити цій частині нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, з актового запису № 224 від 24 липня 2021 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 серпня 2014 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов