Номер провадження 2-др/243/7/24
Номер справи 243/3095/22
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області
у складі - головуючого судді Воронкова Д.В.
секретаря судового засідання Калыберди А.О.,
представника відповідача Бабійчук Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, діючи на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10.05.2022, заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Заботін Віталій Вікторович, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на спадкове майно,
ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Заботін В.В. звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на спадкове майно, яка обґрунтована тим, що суд при ухваленні рішення по справі не вирішив питання про судові витрати в частині стягнення витрат на правову допомогу.
Просить ухвалити додаткове рішення по справі про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на її користь витрат на правову допомогу в розмірі 10 500 грн.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти стягнення витрат на правову допомогу. 09.05.2024 року представником відповідача надано відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому зазначено, що ГУ ПФУ в Донецькій області заперечує проти задоволення заяви представника позивача, вважає їх необґрунтованою. Позивачем не надано доказів про понесені ним витрати на правничу допомогу. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області вважає, що розмір гонорару адвоката, визначений під час розгляду справи у суді, зважаючи на різні за ступенем складності послуги (консультація клієнта, узгодження правової позиції, збір доказів, підготовка та подання до суду позовної заяви) фактично оцінені за однаковою погодинною вартістю, що є необґрунтованим та надмірно завищеним показником. Крім того, до заяви не надані акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг, в зв`язку з чим просить суд відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення по справі.
Згідно з ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає ухваленню додаткового рішення у справі.
Суд дослідивши матеріали справи та подану заяву, дійшов наступного висновку.
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Заботін В.В., про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на спадкове майно.
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.04.2024 року позов ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Заботін В.В., про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на спадкове майно задоволено частково.

До ухвалення судового рішення у матеріалах справи був наявний лише документ на підтвердження повноважень представника позивача, а саме: ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АХ №1104934 від 15.11.2022 року.

В позовній заяві позивач просив дозволити подати докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тому питання відшкодування витрат на правову допомогу в рішенні суду не вирішувалось.

24.04.2024 позивач, в інтересах якого діє представник, звернувся до суду з заявою про стягнення на користь позивача з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 10 500 грн, та на підтвердження своїх вимог надав договір про надання правової допомоги від 16.11.2020 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АХ №1104934 від 15.11.2022, акт про прийняття-передачу наданих послуг від 23.04.2024.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як передбачено ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд також зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно із ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно з якою розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача Заботін В.В. надав суду такі документи: договір про надання правової допомоги від 16.11.2020 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АХ №1104934 від 15.11.2022, акт про прийняття-передачу наданих послуг від 23.04.2024.

З аналізу наданих представником позивача доказів, зокрема, з акту про прийняття-передачу наданих послуг від 23.04.2024 року, вбачається, що на консультацію клієнта та узгодження правової позиції адвокатом витрачено 1 год. 30 хв., вартість наданої послуги визначена в розмірі 2000 грн, на збір доказів (ознайомлення з матеріалами спадкової справи у приватного нотаріуса, зокрема з листом Управління від 03.11.2020) адвокатом витрачено 1 год 30 хв., вартість наданої послуги визначена в розмірі 2 000 грн., на підготовку та подання до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області позовної заяви про визнання права власності на страхові виплати в порядку спадкування за законом, зобов`язання нарахувати та виплатити страхові виплати адвокатом витрачено 6 год., вартість наданої послуги визначена в розмірі 6 500 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 10 500 грн.

При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи.

Дослідивши надані позивачем докази, застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі та виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності усіх учасників, суд враховує те, що підготовка позовної заяви не вимагала додаткового вивчення юридичної природи спірних правовідносин чи виконання значного обсягу юридичної і технічної роботи, оскільки практика по даній категорії справ є сталою та досить зрозумілою, доказів протилежного не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Як вбачається з досліджених матеріалів справи, вартість виконаних представником позивача робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру, не є співмірною зі складністю справи, а відтак відповідні витрати підлягають перерозподілу.

Наведену в акті про прийняття-передачу наданих послуг від 23.04.2024 вартість робіт суд вважає завищеною та нерозумною, оскільки у даному випадку підготовка позовної заяви не вимагала додаткового вивчення юридичної природи спірних правовідносин чи виконання значного обсягу юридичної і технічної роботи, оскільки практика по даній категорії справ є сталою та досить зрозумілою, та справу було розглянуто без участі сторін.

Аналізуючи доводи представника відповідача, викладені у відзиві, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності, враховуючи всі аспекти та складність справи, ціну позову, враховуюче часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Заботін В.В. про стягнення витрат на правову допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 5 000 грн.

Керуючись ст. ст. 260, 263, 270 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Доповнити резолютивну частину рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.04.2024 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Заботін Віталій Вікторович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на спадкове майно, абзацом наступного змісту:

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.08.2024

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков