ЄУН 337/1496/24
Провадження № 2/337/986/2024
13.08.2024 м.Запоріжжя
Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Мальованого В.О.,
за участю секретаря Крижко Я.О.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа , що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про припинення стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
14 березня 2024 року позивач звернувся з вказаним позовом.
В позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених судовим наказом Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.07.2022 року, з моменту набрання судовим наказом законної сили.
Визнати судовий наказ Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.07.2022 року по цивільній справі ЄУН №337/2107/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, таким, що не підлягає виконанню.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.01.2006 року він уклав шлюб з ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них з ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 .
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2015 року шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано.

21.07.2022 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ по цивільній справі ЄУН №337/2107/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Але в заяві про видачу судового наказу відповідачка ввела суд в оману, вказавши, що їх з відповідачкою син - ОСОБА_4 проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Дана інформація не відповідає дійсності, оскільки позивачка покинула сина та не проживає разом з ним ще до подання заяви про видачу судового наказу, що підтверджується доказами доданими до позовної заяви.

Також не відповідає дійсності,що у ОСОБА_2 на утриманні відсутні інші неповнолітні діти. У зв`язку з викладеним , змушений звернутися до суду , оскільки вважає відсутнім право ОСОБА_3 на отримання аліментів на утримання сина , тому судовий наказ не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 28.03.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

У відповідності до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня тримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відзиву від відповідачки до суду не надходило.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про час, день та місце судового засідання була повідомлена належним чином відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Представник заінтересованої особи відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник позивача адвокат Говіна Л.В. не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Суд, дослідив матеріали цивільної справи прийшов до наступного.

14.01.2006 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 .

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

27 серпня 2016 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_5 , який зареєстрований Веселівським районним відділом ДРАСЦ ГУЮ у Запорізькій області , після одруження прізвище дружини « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_7 від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_2 та №386462 відповідно.

19.07.2022 року ОСОБА_3 в особі адвоката Стариченко М.П. звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу, в якій вказано, що малолітній ОСОБА_4 за взаємною згодою батьків проживає разом з матір`ю та знаходиться повністю на її утриманні. Місцем реєстрації ОСОБА_3 в заяві про видачу судового наказу вказано: АДРЕСА_1 .

21.07.2022 року суддя Хортицьким районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ по цивільній справі ЄУН №337/2107/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно відповіді голови правління ОСББ «НОВГОРОДСЬКА 12» на запит адвоката щодо фактичного проживання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , від 21.02.2024 року, у ОСББ «НОВГОРОДСЬКА 12» відсутні будь-які правові підстави для надання такої інформації, однак, зі слів сусідів зазначена особа за вказаним місцем ніколи не проживала і на теперішній час її місцезнаходження невідоме.

Згідно відповіді районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому районі на запит адвоката щодо обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , від 28.02.2024 року, 28.02.2024 року спеціалістами відділу по Хортицькому райну служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради був здійснений повторний вихід за зазначеною вище адресою. В результаті відвідування спеціалістами, які прийшли зробити акт обстеження умов проживання та з`ясувати ситуацію в родині, двері ніхто не відчинив. Зі слів сусідки з квартири АДРЕСА_2 , яка відмовилась себе називати, стало відомо, що сусідська квартира на два господаря, в одній кімнаті мешкає жінка похилого віку, яка нікому не відчиняє двері, інша кімната зачинена, там ніхто не мешкає, є великий борг за комунальні послуги. Стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомила, що він вже тривалий час там не мешкає, про його місцезнаходження їй нічого не відомо.

Відповідно до витягу з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, виїхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 року №614, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 26.10.2022 року за №1319/38655, від 21.06.2024 року, щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією у період з 01.07.2020 року по 03.07.2024 року:

- ОСОБА_10 , закордонний паспорт НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перетнула державний кордон на потязі 31 Запоріжжя-Перемишль в пункті пропуску Мостиська 23.07.2022 року о 13 годині 08 хвилин на виїзд;

- ОСОБА_10 , закордонний паспорт НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перетнула державний кордон на потязі 31 Запоріжжя-Перемишль в пункті пропуску Мостиська 11.11.2023 року о 20 годині 17 хвилин на в`їзд;

- ОСОБА_10 , закордонний паспорт НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перетнула державний кордон на потязі 31 Запоріжжя-Перемишль в пункті пропуску Мостиська 18.11.2023 року о 19 годині 42 хвилини на виїзд;

- ОСОБА_11 , закордонний паспорт НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перейшов державний кордон в пункті пропуску Гоптівка 15.07.2020 року о 13 годині 29 хвилин на виїзд.

Свідок ОСОБА_7 , допитана в судовому засіданні пояснила, що з 27.08.2016 року перебуває в шлюбі з позивачем ОСОБА_2 . У них з позивачем є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Перший шлюб позивача з відповідачкою було розірвано до 2016 року. Син позивача від першого шлюбу ОСОБА_12 , проживав разом з відповідачкою в Оренбурзькій області російської федерації. В 2022 році відповідачка виїхала жити до Польщі. Ростислав залишився проживати разом з співмешканцем відповідачки ОСОБА_13 , в російській федерації. ОСОБА_14 повідомив, що відповідачка покинула на нього сина ОСОБА_12 в лютому 2022 року та поїхала в невідомому напрямку. Про стягнення аліментів вони з позивачем дізнались від виконавчої служби. До 2022 року позивач допомагав відповідачці добровільно.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) , ст.ст. 15, 16 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зі змісту ст.181 СК вбачається, що право на предявлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини належить тому з батьків, з ким проживає дитина.

При цьому відповідно до ч.1 ст.179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

Відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

У постанові Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі № 711/8561/16-ц сформульовано правовий висновок, що за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 223 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про звільнення від сплати на користь відповідачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки на час подачі до Хортицького районного суду м.Запоріжжя заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , неповнолітній син ОСОБА_4 не проживав разом з матір`ю та не перебував на її утриманні, що підтверджується дослідженим судом доказами.

Судом також встановлено , що відомості викладені в заяві про видачу судового наказу , на підставі , який і було видано судовий наказ про стягнення аліментів , не відповідають дійсності, тобто фактично були неправдивими чим ввели суд в оману. А саме, як зазначалося вище , судом встановлено, що неповнолітній син ОСОБА_15 на момент звернення з заявою про видачу судового наказу 19.07.2022 року і на дату винесення судового наказу 21.07.2022 року фактично не проживав з матір`ю ОСОБА_3 та не перебував на її утриманні , що відповідно до норм законодавства, позбавляло її права отримання на свою користь аліментів на утримання дитини. Також в заяві про видачу судового наказу не відповідає дійсності інформація , що ОСОБА_2 не має на утриманні інших дітей.

З викладеного слідує, що судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , виданий на підставі неправдивих відомостей наданих заявником ОСОБА_3 , без достатніх правових підстав.

Щодо позовних вимог про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність у ОСОБА_2 правового обов`язку сплачувати аліменти для утримання дитини на користь ОСОБА_3 і у зв`язку з цим звільнення позивача від сплати аліментів на її користь , позовні вимоги позивача про визнання судового наказу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.07.2022 року по цивільній справі ЄУН №337/2107/22 - таким, що не підлягає виконанню, теж підлягають задоволенню.

Таким чином позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від сплати на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених судовим наказом Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.07.2022 року, з моменту набрання судовим наказом законної сили.

Визнати судовий наказ Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.07.2022 року по цивільній справі ЄУН №337/2107/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста дванадцять дві) гривні 40 копійок.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.О. Мальований