1Справа № 335/7604/23 2-п/335/68/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Мінаєва М.М., за участю секретаря судового засідання Печерей О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
21.06.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 , в якій порушується питання про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2023 у справі № 335/7604/23 за позовом АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заяви відповідач послався на те, що під час розгляду справи по суті відповідач не міг знати про відкриття провадження у справі та надати відзив і докази, оскільки перебував на лікуванні за межами України, а саме у Республіці Польща.
Ухвалою від 29.07.2024 відповідачу був поновлений пропущений строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, а заяву призначено до розгляду.
Представник позивача у справі в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду заяви по суті.
Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про проведення судового засідання без його участі.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідження матеріалів справи судом встановлено таке.
Під час розгляду справи судом двічі рази надсилались судові виклики відповідачу на адресу АДРЕСА_1 , що є зареєстрованим місцем проживання відповідача, а також за цією адресою було надіслано копію заочного рішення. При цьому всі вказані поштові відправлення повернулись не врученими з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».
19.03.2024 позивач отримав виконавчий лист.
Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Отже, для скасування заочного рішення має бути встановлена сукупність формальної (неявка відповідача з поважних причин) та матеріальної (наявність недосліджених судом доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи) підстав.
В даному випадку суд бере до уваги, що відповідач не посилається на те, що станом на час розгляду справи існували докази, що мали істотне значення для правильного вирішення справи та могли вплинути на оцінку судом обставин справи і на рішення суду по суті позовних вимог.
Навпаки, відповідач фактично підтвердив, що перебуває у кредитних відносинах з позивачем, при цьому не оспорює ані умови кредитування, ані факт використання ним кредитних коштів, ані суму його заборгованості позивачем, яка існувала станом на 18.07.2023.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, зокрема, право на справедливий судовий розгляд. При цьому ключовим принципами, які мають скеровувати тлумачення цієї статті, є верховенство права, правова певність і належне відправлення правосуддя.
Принцип правової певності є одним з основних аспектів верховенства права вимагає, серед іншого, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. У його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, як вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншим словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що перегляд заочного рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, та його скасування через значний проміжок часу, за умови збереження за відповідачем обов`язку погасити заборгованість, і за умови, коли відповідач не оспорює умови кредитування і розмір заборгованості станом на час ухвалення судом заочного рішення, призведе до порушення принципу верховенства права через викривлення таких його складників, як правова визначеність правовідносин і res judicata.
В будь-якому разі зменшення суми заборгованості внаслідок добровільних дій відповідача після ухвалення судом заочного рішення про стягнення такої заборгованості не може бути підставою для скасування такого рішення суду і нового розгляду справи.
Суд зауважує, що дотримання вимог процесуальної форми (у тому числі й щодо належного повідомлення учасників справи про час та місце судового розгляду) є важливою гарантією їх прав та передумовою ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Але надмірний процесуальний формалізм, який не враховує вимог справедливості, добросовісності й розумності, може спотворити завдання цивільного судочинства, спричинивши прийняття явно несправедливого рішення.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.284, 285, 287, 288 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2023 у справі № 335/7604/23 за позовом АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2024 у справі № 335/7604,/23 може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення цієї ухвали.

Суддя М.М. Мінаєв