Провадження № 2/161/3389/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.

за участю секретаря судового засідання Ленічевої Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 травня 2022 року. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. В даний час шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам кожного з них. На підставі наведеного просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Представник позивача в письмовій заяві просить здійснювати розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач у письмовій заяві позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, розгляд справи просить здійснювати без його участі, позов в частині розірвання шлюбу визнає та просить задовольнити. Судові витрати з надання правничої допомоги у розмірі 5000 грн. вважає надмірними, визнає їх в межах 2000 грн., крім того, просить розділити сплачений судовий збір між сторонами.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 травня 2022 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 509 (а.с.12). Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими.

Як встановлено судом, сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, шлюб існує лише формально.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, а також беручи до уваги заперечення позивача щодо збереження сім`ї, визнання позову відповідачем та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині розірвання шлюбу.

За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання позову відповідачем, за позовну вимогу про розірвання шлюбу з нього на користь позивача слід стягнути 50% сплаченого позивачем судового збору, що становить 605,60 грн. Інші 50%, слід повернути позивачу безпосередньо із бюджету.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. суд зазначає наступне.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Заявлений розмір витрат з надання професійної правничої допомоги підтверджується копією договору про надання професійної правничої допомоги №10/06 від 10 червня 2024 року, копією акту приймання-передачі наданих послуг від 10 червня 2024 року та копією квитанції від 11.06.2024 року.

Суд звертає увагу на те, що розгляд справи здійснювався без участі сторін, представник позивача в судове засідання не з`явився, відповідач визнав позов до початку судового засідання шляхом подачі письмової заяви.

Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Волевиявлення особи щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

Розглядувана справа не входить до категорії складних, не потребує значного обсягу часу на підготовку, крім того, з огляду на визнання позову з боку відповідача, заперечення з його сторони щодо розірвання шлюбу відсутні, спору між подружжям немає, дане питання могло бути вирішено добровільно.

У постанові Верховного Суду від 24 січня 2022 року в справі № 757/36628/16ц (провадження № 61-19062св21) вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної робот, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи, суд бере до уваги обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, а також, враховує принцип розумності та справедливості.

З огляду на наведене, зважаючи на принцип розумності та справедливості, а також положення ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог сторони позивача та стягнення з відповідача на її користь витрат з надання професійної правничої допомоги у розмірі 2000 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 13, 141, 265, 268 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Луцьк Волинської області, та ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Ковель Волинської області, зареєстрований 14 травня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 509, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 % сплаченого судового збору згідно квитанції № 0.0..1 від 10.06.2024 року, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. судових витрат з надання професійної правничої допомоги.

В задоволені решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст судового рішення складено 12 серпня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк