КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14 серпня 2024 року місто Київ

Справа №376/1072/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/13973/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О. В. (суддя-доповідач), Мазурик О. Ф., Немировської О. В.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сквирського районного суду Київської областівід 7 травня 2024 року про залишення без задоволення про перегляд заочного рішення (постановлену у складі судді Батовріної І.Г.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнння іпотеки припиненою

ВСТАНОВИВ

Заочним рішенням Сквирського районного суду Київської області від 09 червня 2020 року позов задоволено.

Визнано Договір іпотеки від 11.10.2006 року укладений між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» за реєстрованим номером 2381 посвідченим Климчук С.І. приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу - припиненим.

Припинено право іпотеки щодо житлового будинку загальною площею 78,20 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель та споруд та на земельну ділянку площею 0,5665 га. надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд - 0,2496 га., для ведення особистого підсобного господарства - 0,3159 га, що знаходиться за наступною адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 .

Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 3877693 від 11.10.2006 щодо житлового будинку та господарських споруд в АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 .

Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 3877799 від 12.10.2006 щодо земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею - 0,2496 га, та для ведення особистого підсобного господарства - 0,3159 га, що знаходиться за наступною адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 7 травня 2024 року Заяву правонаступника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» про перегляд заочного рішення Сквирського районного суду Київської області від 09.06.2020 р. у справі № 376/1072/20 - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 12 серпня 2024 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нове рішення, яким залишити заяву про перегляд заочного рішення без розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно з пунктом "d" статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоб суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Разом з тим, перелік, зазначений у ч. 1 ст. 353 ЦПК України, не містить ухвалу про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

У постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (провадження № 14-190цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) зроблено висновок, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення у цій справі не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Аналогічні правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду по суті спору ухвал суду першої інстанції висловлено Верховним Судом в постановах від 31 жовтня 2019 року у справі № 521/18597/18, від 20 грудня 2019 року у справі № 306/513/16-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 761/3933/19, від 19 листопада 2020 року у справі № 520/14591/18, від 17 березня 2021 року у справі № 439/1347/19.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Керуючись ст. 353, п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 7 травня 2024 року про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписанняі може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді О.В. Желепа

О. Ф. Мазурик

О. В. Немировська