ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 753/23567/19

провадження № 61-11947св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Обслуговуючий кооператив «Гаражно-будівельний Кооператив «Залізничний», Голова правління Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний Кооператив «Залізничний» ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Залізничний» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 липня 2022 року у складі судді Мицик Ю. С. та постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року у складі колегії суддів: Борисової О. В., Левенця Б. Б., Ратнікової В. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Залізничний» (далі - ОК «ГБК «Залізничний»), голови правління ОК «ГБК «Залізничний» ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання видати довідку для здійснення державної реєстрації права власності на гаражні бокси та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є членом ОК «ГБК «Залізничний», внесений до списку членів кооперативу за № 108 з 2012 року.

Його членство у кооперативі підтверджується витягом зі списку членів ОК «ГБК «Залізничний» від 10 червня 2015 року, довідкою від 10 червня 2015 року та нотаріально завіреними заявами свідків.

У 2012 році, відповiдно до статуту вказаного гаражного кооперативу (в редакції 2009 року), голова кооперативу ОСОБА_3 надав йому та його дружині, яка також є членом кооперативу, дозвіл на побудову восьми гаражів на земельній ділянці гаражного кооперативу, сім з яких на одне паркомісце, а один на два паркомісця.

Протягом 2014-2015 років ним за кошти сімейного бюджету було спроектовано за допомогою ТОВ «Спецпроект», побудовано та введено в експлуатацію вісім гаражів (гаражні бокси №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_5, НОМЕР_2, НОМЕР_9, НОМЕР_3, НОМЕР_10, НОМЕР_4, НОМЕР_6) в кооперативі за адресою: АДРЕСА_1 .

Гаражні бокси №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_5, НОМЕР_6 він будував господарським способом, а гаражні бокси №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_9, НОМЕР_3, НОМЕР_10, НОМЕР_4 будувало ТОВ «Моноліт-С» за зверненням позивача та укладеним договором на будівництво гаражiв.

Позивач зазначав, що його дружиною було сплачено чотири пайові внески за гаражні бокси №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_10 (два паркомісця) та № НОМЕР_4 , які вже нею приватизовані, а позивачем сплачено шість пайових внесків за гаражні бокси №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_5, НОМЕР_2, НОМЕР_9, НОМЕР_6, три з яких вже приватизовано (№ НОМЕР_5, НОМЕР_2, НОМЕР_9).

За усною домовленістю між ним та колишнім головою кооперативу гаражні бокси №№ НОМЕР_1, НОМЕР_5, НОМЕР_6 були передані ОСОБА_3 в тимчасове користування.

Термiн користування визначався на один рік та продовжувався щороку в період перебування ОСОБА_3 на виборній посаді голови ОК «ГБК «Залізничний».

Після смерті ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_4 своєю заявою вiд 11 січня 2017 року повернула гаражні бокси №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 позивачу в задовільному стані та зазначила, що майнових та інших претензій до позивача не має.

20 листопада 2016 року було обрано нового голову кооперативу - ОСОБА_2 , яка 22 березня 2017 року видала позивачу довідку № 17/2203-03 для оформлення права власності на гаражний бокс № НОМЕР_5 , в якій зазначено, що позивач є власником гаражного боксу № НОМЕР_5 , ряд НОМЕР_7 , площею 86,4 кв.м з підвалом та 2 поверхами в ОК «ГБК Залізничний», сума пайового внеску в гаражний кооператив в розмiрi 850 грн сплачена в повному обсязі 11 жовтня 2013 року.

На підставі вказаної довiдки, згідно розробленого технічного паспорту на вказаний гараж, ним було зареєстровано право власності.

Однак, у видачі довідок на гаражні бокси №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_6 головою кооперативу було відмовлено.

Оскільки відповідачі не визнають факту, що позивач є членом кооперативу, ним сплачені пайові внески за спірні гаражні бокси №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_6, останній змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Крім цього, вважає, що незаконні дії голови кооперативу ОСОБА_2 призвели до моральних переживань позивача, він втратив душевний спокій, перебував у роздратованому стані, внаслідок чого у нього погіршився сон, апетит, настрій та стан здоров`я.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просив суд:

- встановити факт того, що він є членом ОК «ГБК Залізничний»;

- встановити факт того, що він сплатив суму пайового внеску у розмірі 850 грн в ОК «ГБК Залізничний» за гаражний бокс № НОМЕР_1 в повному обсязі;

- встановити факт того, що він сплатив суму пайового внеску у розмірі 850 грн в ОК «ГБК Залізничний» за гаражний бокс № НОМЕР_6 в повному обсязі;

- встановити факт того, що гаражні бокси № НОМЕР_1 та № НОМЕР_6 в ОК «ГБК Залізничний» були збудовані ним за власні кошти господарчим способом;

- визнати незаконною бездіяльність ОК «ГБК Залізничний» та голови правління ОСОБА_2 щодо невидачі йому довідок ОК «ГБК Залізничний» про членство в кооперативі та внесення ним пайових внесків в повному обсязі в ОК «ГБК Залізничний» для здійснення державної реєстрації права власності на гаражні бокси № НОМЕР_1, № НОМЕР_6 у зазначеному кооперативі;

- зобов`язати ОК «ГБК Залізничний» та голову правління ОСОБА_2 видати йому довідку ОК «ГБК Залізничний»про його членство в ОК «ГБК Залізничний» та внесення ним пайового внеску в повному обсязі в ОК «ГБК Залізничний»для здійснення державної реєстрації права власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 у зазначеному ОК «ГБК Залізничний»;

- зобов`язати ОК «ГБК Залізничний» та ОСОБА_2 видати йому довідку ОК «ГБК Залізничний» про членство ОСОБА_1 в ОК «ГБК Залізничний» та внесення ним пайового внеску в повному обсязі в ОК «ГБК Залізничний» для здійснення державної реєстрації права власності на гаражний бокс № НОМЕР_6 у зазначеному ОК «ГБК Залізничний»;

- стягнути з голови правління ОК «ГБК Залізничний» ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 липня 2022 року позов задоволено частково.

Зобов`язано ОК «ГБК Залізничний»видати ОСОБА_1 довідку про членство в ОК «ГБК Залізничний» та внесення ним пайового внеску в повному обсязі для здійснення державної реєстрації права власності на гаражні бокси № НОМЕР_1 , НОМЕР_6 у зазначеному ОК «ГБК Залізничний».

Стягнуто з ОК «ГБК Залізничний»на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

В іншій частині вимог позову до ОК «ГБК Залізничний»відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до голови правління ОК «ГБК Залізничний» ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання видати довідки для здійснення державної реєстрації права власності на гаражні бокси та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Відмовлено ОСОБА_1 у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності того факту, що ОСОБА_1 є членом ОК «ГБК «Залізничний», ним побудовано господарським способом гаражні бокси №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_6 за власні кошти та сплачено суму пайових внесків за спірні гаражні бокси в повному обсязі.

Вирішуючи позовні вимоги, пред`явлені до ОСОБА_2 , яка на час подання позову була головою правління ОК «ГБК «Залізничний», суд виходив з того, що остання не є належним відповідачем у справі, тому у задоволенні позову до неї слід відмовити.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОК «ГБК «Залізничний» 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що пропорційно до розміру задоволених вимог з позивача на користь ОК «ГБК «Залізничний» слід стягнути понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн, які підтверджені належними та допустимими доказами, поданими в порядку та строки визначені законом.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, ОК «ГБК «Залізничний» звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині незадоволених вимог та з додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 липня 2022 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до голови правління ОК «ГБК «Залізничний» ОСОБА_2 скасовано, провадження у справі в цій частині закрито.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 липня 2022 року залишено без змін.

Додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року змінено, зменшено стягнуту з ОСОБА_1 на користь ОК «ГБК «Залізничний» суму витрат на професійну правничу допомогу з 15 000 грн до 5 000 грн.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, зазначивши, що належним способом захисту інтересу позивача є позовна вимога про зобов`язання ОК «ГБК «Залізничний» видати ОСОБА_1 довідку про членство в кооперативі та внесення ним пайового внеску в повному обсязі для здійснення державної реєстрації права власності на гаражні бокси № НОМЕР_1, НОМЕР_6 у зазначеному кооперативі.

Разом із цим, апеляційний суд вказав, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що колишня голова правління ОК «ГБК «Залізничний» ОСОБА_2 не може бути відповідачем у цій справі, оскільки у відносинах з позивачем діяла як посадова особа ОК «ГБК «Залізничний» та від її імені. Тому спір у позивача виник саме з ОК «ГБК «Залізничний», яке є юридичною особою, самостійним суб`єктом у цивільних правовідносинах та має відповідати за цим позовом.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважав, що провадження у справі в частині позовних вимог до голови правління ОК «ГБК «Залізничний» ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Апеляційний суд також погодився з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу, однак не погодився з розміром стягнутої судом першої інстанції з ОСОБА_1 суми правової допомоги у розмірі 15 000 грн, зазначивши, що такий розмір є завищеним і не є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послуг.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

09 серпня 2023 року ОК «ГБК «Залізничний» через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року.

У касаційній скарзі заявникпросить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції або ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи, та без урахування правових висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Доводи інших учасників справи

12 жовтня 2023 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Рудої О. В. звернувся до Верховного Суду з відзивом на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

У червні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Рудої О. В. звернувся до Верховного Суду з клопотанням про закриття провадження у справі. Клопотання мотивовано тим, що 03 жовтня 2023 року ОК «ГБК «Залізничний» виконано рішення суду та видано довідку про його членство в кооперативі та внесення пайового внеску у повному обсязі, відповідно до якої за ним зареєстровано право власності на гаражні бокси №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_6 , розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з відсутністю предмета спору, позивач просить закрити провадження у справі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2023 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

17 жовтня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ОК «ГБК «Залізничний» є юридичною особою, з копії статуту кооперативу, який прийнято загальними зборами його членів 25 травня 2012 року, вбачається, що основним напрямком діяльності кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу, фізичних та юридичних осіб на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, придбання і будівництво гаражів за рахунок власних і залучених засобів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління і контролю (Розділ 3 п.3.1).

Вiдповiдно до п.п. 1.1 Роздiлу 1 Статуту, ОК «ГБК «Залізничний» утворений засновниками і діє внаслідок об`єднання на добровільних засадах фізичних осіб на основі членства, з метою здійснення спільної господарської та іншої діяльності, надання послуг переважно членам Кооперативу, а також іншим особам в придбанні, спорудженні та будівництві гаражів, організованого зберігання транспортних засобів, поліпшення свого економічного стану, задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб частини населення та на задоволення завдань місцевого самоврядування.

Згідно з п.п. 7.18., 7.19 Розділу 7 Статуту, кооператив має право здійснювати у встановленому законом порядку інвестування будівництва гаражів, інших об`єктів сучасної соціальної інфраструктури за рахунок власних і привернутих засобів. Привертати фізичних осіб, як інвесторів на взаємовигідних умовах для цілей будівництва i інвестування гаражів, інших об`єктів сучасної соціальної інфраструктури.

Вiдповiдно до п.п. 9.1., 9.2 Роздiлу 9 Статуту, членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, юридичні особи України та iноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай в повному обсязі і у розмірах, визначених цим статутом, ухвалені членами правління та додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом Кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16 річного віку.

У п. 9.6 Роздiлу 9 Статуту визначено, що вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви про прийом в члени кооперативу на ім`я Голови кооперативу.

Згідно з п. 9.8 Роздiлу 9 Статуту, рішення Голови правління кооперативу про прийняття особи до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членiв на наступних загальних зборах.

Вiдповiдно до п.п. 24.15, 24.16 Розділу 24 Статуту, до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження рiшення голови правління кооперативу про прийняття нових членiв та припинення членства, прийняття рішень щодо володiння, користування та розпорядження майном.

Як вбачається з копій довідок від 10 червня 2015 року, виданих головою ОК «ГБК «Залізничний» ОСОБА_3 , ОСОБА_1 є членом вказаного кооперативу згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) членів кооперативу (протокол № 29 від 25 травня 2015 року) та є власником капітального гаражного боксу № НОМЕР_1 , № НОМЕР_5 (ряд № НОМЕР_7 ), № НОМЕР_6 (ряд № НОМЕР_8 ), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , сума членських внесків сплачена ОСОБА_1 у повному обсязі.

Згідно з копіями квитанцій від 18 листопада 2016 року № 16732219, № 16732250, № 16732234, № 16732279, № 16732264, № 16732161 ОСОБА_1 на користь ОК «ГБК «Залізничний» сплачені пайові внески по кожній квитанції в сумі 850 грн.

22 березня 2017 року головою ОК «ГБК «Залізничний» ОСОБА_2 позивачу було видано довідку № 17/2203-03 для оформлення права власності на гаражний бокс № НОМЕР_5 , в якій зазначено, що позивач є власником гаражного боксу № НОМЕР_5 , ряд № НОМЕР_7 , площею 86,4 кв.м з підвалом та 2 поверхами в ОК «ГБК «Залізничний» по АДРЕСА_1 , сума пайового внеску в гаражний кооператив в розмiрi 850 грн сплачена в повному обсязі 11 жовтня 2013 року.

На підставі вказаної довідки, згідно розробленого технічного паспорту на гараж № НОМЕР_5 , ряд № НОМЕР_7 позивачем було зареєстровано право власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07 квітня 2017 року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Залізничний» не містить доводів в частині відмовлених позовних вимог ОСОБА_1 та в частині закриття провадження у справі, тому у вказаній частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 липня 2022 року та постанова Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року, в силу приписів статті 400 ЦПК України, не є предметом касаційного перегляду.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення судів попередніх інстанцій в оскаржуваній частині відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначені Законом України від 10 липня 2003 року № 1087-IV «Про кооперацію» (далі - Закон № 1087-IV).

Кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності (абзац третій, п`ятий статті 2 Закону № 1087-IV).

Стаття 3 цього Закону метою кооперації визначає задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо (стаття 6 Закону № 1087-IV).

У статті 8 Закону № 1087-IV передбачено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Згідно з статтею 10 Закону № 1087-IV членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності.

Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

У статті 11 Закону № 1087-IV визначено, що вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

У статті 12 указаного Закону перераховано основні права члена кооперативу, серед яких: участь у господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб.

Відповідно до статті 19-1 Закону № 1087-IVчлен житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з згідно з копією Статуту ОК «ГБК «Залізничний», який прийнято загальними зборами його членів 25 травня 2012, основним напрямком діяльності кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу, фізичних та юридичних осіб на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, придбання і будівництво гаражів за рахунок власних і залучених засобів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління і контролю (Розділ 3 п. 3.1).

Вiдповiдно до п.п. 9.1., 9.2 Роздiлу 9 Статуту, членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, юридичні особи України та iноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай в повному обсязі і у розмірах, визначених цим статутом, ухвалені членами правління та додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_1 є членом ОК «ГБК «Залізничний» згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) членів кооперативу (протокол № 29 від 25 травня 2015 року) та є власником капітального гаражного боксу № НОМЕР_1 , № НОМЕР_5 (ряд 4), № НОМЕР_6 (ряд 5), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , сума членських внесків сплачена ним у повному обсязі, що підтверджується довідкою від 10 червня 2015 року, виданою головою ОК «ГБК «Залізничний» ОСОБА_3 .

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18).

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача видати позивачу довідку про членство в ОК «ГБК Залізничний» та внесення ним пайового внеску в повному обсязі, оскільки задоволення цієї вимоги відповідає належному способу захисту інтересу позивача.

Доводи касаційної скарги про неврахування судами висновків про застосування норм права у подібних спірних правовідносинах, які викладені у наведених постановах Верховного Суду є необгрунтованими, оскільки висновки у цих справах і у справі, яка переглядається, та встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними, у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої та апеляційної інстанцій ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права. Фактично доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та встановлення фактичних обставин справи, що відповідно до правил частини першої статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

При цьому Верховний Суд враховує, що, як неодноразово відзначав ЄСПЛ, рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії», заява № 18390/91). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).

Щодо клопотання про закриття провадження

У червні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Рудої О. В. звернувся до Верховного Суду з клопотанням про закриття провадження у справі.

Клопотання мотивовано тим, що 03 жовтня 2023 року ОК «ГБК «Залізничний» виконано рішення суду та видано довідку про його членство в кооперативі та внесення пайового внеску у повному обсязі, відповідно до якої за ним зареєстровано право власності на гаражні бокси №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_6 , розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з відсутністю предмета спору, позивач просить закрити провадження у справі.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

До таких правових висновків дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

У вказаній постанові Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду конкретизувала правові висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19 (провадження № 61-1807св20) від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20), зазначивши, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Ураховуючи, що клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Руда О. В., про закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору подане після ухвалення рішення судом першої інстанції та апеляційного перегляду справи, підстави для його задоволення відсутні.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року в оскаржуваній частині - без змін, оскільки підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Руда Оксана Володимирівна, про закриття провадження у справі відмовити.

Касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Залізничний» залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов