Справа № 604/598/24
Провадження № 2/604/239/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання Костів О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Щербатюк Олег Дмитрович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Підволочиської селищної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки - адвокат Щербатюк О.Д. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог представник посилався на те, що з 28 травня 2016 року по 14 листопада 2019 року років позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично шлюбні відносини між сторонами припинились з 2019 року. З того часу відповідач відмовився від будь-якої участі в житті сина, не виявляє бажання спілкуватись з ним та приймати участі у його вихованні. Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не створює умов для належного розвитку дитини, її природних здібностей, свідомо ухиляється від утримання, догляду, турботи за сином, свідомо нехтуючи батьківськими обов`язками. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивачка вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до їх малолітнього сина.

Крім того зазначає, що відповідач, як батько дитини не надає коштів для купівлі необхідних предметів для дитини, не приймає участі в утриманні дитини, жодних витрат не несе, тому позивачка вимушена звернутись до суду також з позовною вимогою про стягнення аліментів.

Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 травня 2024 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 12 липня 2024 року було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивачки адвокат Щербатюк О.Д. подав до суду заяву, згідно змісту якої просив справу розглядати без його участі та без участі позивачки заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісток на останнє відоме місце проживання та розміщення оголошень на офіційному сайті Судової влади, жодних заяв чи клопотань на адресу суду від відповідача не надходило

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки та піклування Підволочиської селищної ради, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відтак, судом вжито усіх можливих процесуальних заходів задля належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання та створення учасникам процесу належних умов для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надано сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив.

Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст.223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст.210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку.

Керуючись ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 13 березня 2018 року Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Підволочиську Підволочиського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис №32. Батьками вказані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 , громадянка України.

Згідно копії посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_2 , виданої 26 жовтня 2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянином Іраку . Місцем проживання в Україні - АДРЕСА_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 листопада 2019 року, у справі №607/22307/19, було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 травня 2016 року Тернопільським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис №683.

Згідно довідки сімейного лікаря Герасій В.Д. від 28 січня 2024 року, ОСОБА_4 перебуває під постійним спостереженням лікаря Герасій В.Д. з приводу частих Респіраторних захворювань. Дитина ОСОБА_4 проживає в належних побутових умовах у квартирі бабусі ОСОБА_7 . Родина зі сторони матері створила комфортні умови проживання і розвитку для дитини, забезпечують лікування дитини і виконують всі рекомендації лікарів для підтримки здоров`я і навчання дитини.

12 червня 2024 року рішенням Підволочиської селищної ради було затверджено висновок органу опіки, піклування Підволочиської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , громадянина Іраку щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя селища Підволочиськ Тернопільської області та відповідність його інтересам дитини.

Відповідно до висновку органу опіки, піклування Підволочиської селищної про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , громадянина Іраку щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя селища Підволочиськ Тернопільської області та відповідність його інтересам дитини, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився в шлюбі між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , громадянином Іраку , який проживав у м. Тернопіль. ОСОБА_2 , дитину з полового будинку не забирав. Прізвище дитині було присвоєно за рішенням органу опіки та піклування. 14 листопада 2019 року шлюб між подружжям розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Дитина залишилась проживати з матір`ю в селищі Підволочиську Тернопільської області. Син перебуває на утриманні матері та її родини, які забезпечують дитину всім необхідним, дитина має місце для сну, відпочинку, речі повсякденного вжитку, іграшки, книги. Батько не бажає брати участі у вихованні дитини.

У зв`язку із тим, що батько свідомо нехтує обов`язками щодо утримання і виховання дитини, не проявляє турботи про її здоров`я та фізичний розвиток, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, Орган опіки та піклування Підволочиської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідає інтересам дитини.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до вимог ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років .

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Верховний суд у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 жовтня 2019 року по справі № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18) зазначив: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.»

Узагальнюючи оцінку доводів та аргументів позивачки та її представника, наведених у цій справі, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом із тим, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина, дитина з ним не проживає, він не цікавиться його життям, не піклуються про стан його здоров`я, не проявляє батьківської турботи, не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, отримання нею освіти.

За таких обставин, суд вважає, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав буде відповідати інтересам дитини ОСОБА_3 щодо отримання належного утримання та виховання, у зв`язку із чим, вимога про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ч.1 ст.180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи, що відповідач у встановленому законом порядку не заперечив проти обраного позивачкою способу стягнення аліментів, суд вважає, що за таких обставин можливо визначити спосіб стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) відповідача.

В ч.2 ст.182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина 1 статті 183 СК України).

Частина перша статті 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У сукупності наведеного, з огляду на те, що відповідач належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню свого малолітнього сина, а також те, що судом задоволено вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі - 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Частиною першою ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася з позовом до суду 26 квітня 2024 року, а тому законним є присудження аліментів саме з цієї дати.

Згідно із п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому судове рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягатиме до негайного виконання.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір, сплачений нею при подачі позову за вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 1211,20 грн.

Крім того, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру (про стягнення аліментів) на підставі пункту 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то, на підставі ст.141 ЦПК України, такий судовий збір, у розмірі 1211,20грн, слід стягнути з відповідача у дохід держави.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 89, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Іраку , батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Іраку , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 квітня 2024 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Іраку , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Іраку, на користь держави Україна судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційну скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.Б.Сташків