ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4972/23
провадження № 2/753/255/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Котвицького В.Л., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач у березні 2023 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 18 810,35 грн та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.07.2019 між ПАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого був застрахований транспортний засіб «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 .

12.08.2019 в м. Києві, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «Honda», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 25.10.2019 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Оскільки даний випадок є страховим, ПАТ «СК «Уніка» на підставі страхового акту №00313172/2 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 76 967,80 грн.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в АТ «СК «Країна», останнє здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПАТ «СК «Уніка» в межах ліміту за полісом № АО/003633601 в розмірі 58 157,45 грн.

Таким чином, страховиком винуватця ДТП відшкодовано позивачу не всю суму збитку, а тому ПАТ «СК «Уніка» має право вимагати від відповідача, як винуватця ДТП, відшкодування різниці між виплаченою сумою страхового відшкодування та розміром фактично понесених збитків.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 31.03.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «За закінченням терміну зберігання».

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 ЦПК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що 04.07.2019 між ПАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого був застрахований транспортний засіб «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 .

12.08.2019 в м. Києві, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «Honda», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 25.10.2019 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки даний випадок є страховим, ПАТ «СК «Уніка» на підставі страхового акту №00313172/2 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 76 967,80 грн.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в АТ «СК «Країна», останнє здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПАТ «СК «Уніка» в межах ліміту за полісом № АО/003633601 в розмірі 58 157,45 грн.

У відповідності до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач обгрунтовуючи суму страхового відшкодування у розмірі 18 810,35 грн., яка є різницею між сплаченою сумою позивачем потерпілій особі внаслідок ДТП з вини відповідача і сумою, сплаченою страховиком відповідача вважає її збитками, які повинен відшкодувати позивачу відповідач.

Як вбачається з полісу № АО/003633601, укладеного між АТ «СК «Країна» та ОСОБА_1 , ліміт відповідальності за шкоду, спричинену відповідачем майну, становить 100 000,00 грн., тобто розмір страхового відшкодування потерпілій стороні в сумі 76 967,80 грн., не перевищує ліміт відповідальності страховика відповідача.

Суд звертає увагу, що ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, на які посилається позивач, як на підставу позову регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавана шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована задоговором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власниківназемних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договоромабо Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкодиперевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальностістрахувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодуванняна страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі,суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності(стаття 3 Закону України 'Прообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів").

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 за №755/18006/15-ц.

Судом встановлено, що на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ "СК "Країна", а розмір завданих позивачу збитків не перевищує ліміту відповідальності за дійсним полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

За таких обставин, враховуючи наявність у АТ "СК "Країна" обов`язку відшкодувати позивачу збитки, які були завдані відповідачем у зв`язку із ДТП, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.

На підставі викладеного, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на відхилення позовних вимог судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 81, 82, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст судового рішення складено 16.08.2024.

Суддя В.Л. Котвицький