У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

12 серпня 2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Скрипнік Л.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в:

12.08.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою та просить встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Тельмана Білозерського району Херсонської області, дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: с.Інгулець Херсонського району Херсонської області.

Згідно реєстру передачі справ та матеріалів судді передали справу 12.08.2024 року..

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України. Загальні правила цієї статті застосовуються і до заяв, поданих в порядку окремого провадження, зокрема, заяв про встановлення факту смерті.

Пред`явлена заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Щодо форми і змісту заяви.

Відповідно до ч. 3ст.294ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Відповідно до вимог ч. 1ст.17Закону України «Продержавну реєстраціюактів цивільногостану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть.

Відповідно до Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106-о), затвердженої Наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року № 545, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я або ФОП видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Перший примірник лікарського свідоцтва про смерть видається родичам померлого чи іншим особам, які зобов`язалися поховати померлого, другий примірник лікарського свідоцтва про смерть залишається в закладі охорони здоров`я або місці провадження медичної практики ФОП. Видача трупа без лікарського свідоцтва про смерть забороняється. У разі поховання померлого закладом охорони здоров`я або ФОП - останній обов`язково заповнює лікарське свідоцтво про смерть і передає його в органи реєстрації актів цивільного стану не пізніше трьох діб з дня смерті. Одночасно при видачі лікарського свідоцтва про смерть лікар заповнює довідку про причини смерті в одному примірнику і видає родичам померлого чи іншим особам для поховання. Номери довідки про причину смерті і лікарського свідоцтва про смерть мають бути ідентичними. Довідка завіряється круглою печаткою закладу.

Заявником до заяви про встановлення факту смерті не додано лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) ОСОБА_2 . Відсутність же цього доказу унеможливлює встановленню юридичного факту смерті особи (із зазначення причин смерті).

Відсутність лікарського свідоцтва про смерть обґрунтовано, відсутністю у фельдшера відповідного бланку, проте доказів зазначеної обставини не надала. Крім того, ОСОБА_1 не обґрунтувала причини неможливості викликати карету швидковї допомоги для фіксування факту смерті сина.

Долучена фотокартка місця поховання не може слугувати єдиним доказом підтверджуючим факт смерті ОСОБА_2 . Заява про встановлення факту смерті не містить клопотань заявниці про виклик в судове засідання свідків, які б могли підтвердити факт смерті сини заявниці.

Враховуючи, що смерть настала на території підконтрольній України, заявником не надано суду доказів, що вона зверталась до уповноважених органів з заявою про видачу відповідного свідоцтва та їй було відмовлено у його видачі.

Щодо сплати судового збору

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви (заяви) додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За подання до суду заяви у справах окремого провадження, фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. п. 4, п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Заявником при зверненні до суду не сплачено судовий збір та не надано доказів про те, що вона звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Щодо посвідчення копії, поданих до заяви документів.

Крім того, Порядок оформлення копій документів унормований Наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18.06.2015 «Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях».

Пунктом 8 Розділу 10 Глави 2 Правил організації діловодства встановлено, що копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії, що не зазначено позивачем в доданих копіях документів. Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку, що підтверджується висновками Верховного Суду в постанові від 08.05.2019 у справі №160/7887/18.

В порушення зазначених вимог заявником не засвідчено копії, поданих документів.

Суд наголошує, що в даному випадку висловлені зауваження не є «надмірним формалізмом», оскільки виконано позивачем з явним порушенням процесуального закону.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно дост.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, заяву потрібно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, вказані недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті - залишити без руху, надати заявнику строк протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити заявнику, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Скрипнік