РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання ОСОБА_1 ,

за участі заявниці ОСОБА_2 ,

представника заявниці Вікторії Залокоцької,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду у режимі відеоконференцзв`язку за допомогою воасних технічних засобів справу за заявою адвоката Залокоцької Вікторії Дживанівни в інтересах ОСОБА_3 , за участі заінтересованої особи Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

приходить до такого.

Позиція заявниці

Представник заявниці ОСОБА_4 15 липня 2024 року звернулась до суду з цією заявою, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , після смерті якої залишилось спадкове майно у виді земельної ділянки площею 1,4462 га, яка знаходиться в с. Руданське Шаргородського (тепер Жмеринського) району, і належала спадкодавиці на підставі державного акту серії ВН №193770. Заявниця постійно проживала із ОСОБА_5 , починаючи з січня 2010 року і до дня її смерті, вели спільне господарство. ОСОБА_3 доглядала ОСОБА_5 , займалась її лікуванням, здійснила поховання за власний рахунок, після смерті ОСОБА_5 розпорядилась її речами.

Інших спадкоємців за законом чи заповітом у ОСОБА_5 немає. Заявниця звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які підтверджують факт її спільного проживання із спадкодавицею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Тому просить суд встановити той факт, що ОСОБА_3 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підтвердження заяви представник заявниці надала копії Витягів зі спадкового реєстру з Державного земельного кадастру, свідоцтва про смерть, довідки Рудаської сільської ради, державного акту на право власності на земельну ділянку та постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 заяву підтримали повністю, просили її задовольнити.

Позиція заінтересованої особи

Представник заінтересованої особи Шаргородської міської ради Барецький В.І. через електронний суд суду подав заяву, у якій проти задоволення заяви не заперечував та просив дану справу розглянути за його відсутності (а.с.26).

Згідно з положеннями статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Тому суд постановляє ухвалу про розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Заява поступила до суду 15 липня 2024 року (а.с.24).

Заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі 17 липня 2024 року, витребувано у державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Масилюк Р.М. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 (а.с.24).

Відповідь з Шаргородської державної нотаріальної контори про відсутність спадкової справи надійшла до суду 8 серпня 2024 року (а.с.29).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надають показання, що вони знали ОСОБА_5 . Підтверджують, що з нею жила заявниця ОСОБА_3 , не менше п`яти років до дня смерті ОСОБА_5 .. Проживали вони однією сім`єю, вели спільне господарство в будинку АДРЕСА_1 (на даний час Жмеринського) району. ОСОБА_3 доглядала за ОСОБА_5 , купувала їй продукти харчування, ліки, а коли ОСОБА_5 в ІНФОРМАЦІЯ_1, то заявниця здійснила її поховання за власний рахунок.

Відповідно до витягів зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 7 та 13 серпня 2021 року інформація за параметрами запиту ОСОБА_5 відсутня (а.с.7,18).

Згідно з довідкою виконкому Руданської сільської ради Шаргородського району від 23 жовтня 2020 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 з січня 2010 року дійсно проживала з ОСОБА_5 до дня її смерті, однією сім`єю, здійснювала за нею догляд, розпорядилась власними та особистими речами померлої і поховала за власний рахунок (а.с.8).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0198, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,4462 га зареєстрована 6 квітня 2016 року у Відділі Держгеокадастру у Шаргородському районі за ОСОБА_5 (а.с.9-11).

Відповідно до копії свідоцтва смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Руданське Шаргородського району Вінницької області (а.с.14).

Згідно з копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 193770, земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0185, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,45 га , належить ОСОБА_5 (а.с.15).

Згідно з копією паспорта, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована по АДРЕСА_2 (а.с.16-17).

Начальник відділу у Шаргородському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надав відповідь про те, що в державному акті на право приватної власності на землю серії ВН №193770 виявлено невідповідність площі земельної ділянки, яка фактично становить 1,4462 га (а.с.19).

Відповідно до постанови завідуючої Шаргородскої державної нотаріальної контори Масилюк Р.М. від 19 серпня 2021 року заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті ОСОБА_5 , в зв`язку з тим, що їй необхідно звернутись до суду для встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.22).

Завідуюча Шаргородської Державної нотаріальної контори Масилюк Р.М. 8 вересня 2024 року надіслала до суду повідомлення про те, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 не заводилась (а.с.29).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Надані представником заявниці всі докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається. Кожний аргумент, наведений нею, відноситься до предмета заяви, обґрунтований з огляду на законодавство і містить підстави для задоволення заяви.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доведення обставин, на які посилаються сторони, покладається на кожну із сторін.

Згідно зі статтею 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Факт проживання заявниці ОСОБА_3 з ОСОБА_5 з січня 2010 року однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, та набуття нею у зв`язку з цим статусу спадкоємця четвертої черги повністю підтверджується показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні, які підтвердили наявність спільного побуту, їх спільного харчування, купівлі речей для спільного користування, участь їх обох у спільних витратах на своє проживання, утримання житла, надання взаємної допомоги.

Суд приймає до уваги показання свідків, оскільки вони чіткі, тотожні, послідовні, підтверджують та доповнюють одне одного, на їх підставі можливо встановити обставини, які підлягають перевірці та встановленню, вони підтверджуються іншими дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи. Тому суд вважає показання свідків правдивими.

Отже, у судовому засіданні встановлені обставини, які засвідчують реальність спільного проживання заявниці з ОСОБА_5 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Висновки суду

Судом установлено, що факт, про встановлення якого просить заявниця, має юридичне значення, при цьому спір про цивільне право відсутній, від встановлення цього факту залежить виникнення особистих майнових прав заявниці, а метою встановлення факту є можливість оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_5 .

Суд вважає, що заявниця в даному випадку позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт проживання з спадкодавицею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини і на час відкриття спадщини, тому її звернення до суду підставне.

Таким чином суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які заявниця посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права ухвалює рішення про задоволення заяви, яке відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України щодо справедливого, неупередженого і своєчасного вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтями 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 12, 76, 77, 81, 229, 294, 315, 319 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву адвоката Залокоцької Вікторії Дживанівни в інтересах ОСОБА_3 , за участі заінтересованої особи Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3 з січня 2010 року по 23 квітня 2015 року, тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, проживала однією сім`єю в будинку АДРЕСА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Руданське Шаргородського району Вінницької області.

Судові витрати залишити за заявницею.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його повного складання.

Повне рішення складено 14 серпня 2024 року

Ім`я (найменування) учасників справи

Заявниця ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник заявниці адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000697 від 9 вересня 2019 рокувул. Героїв Майдану, 234 м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області.

Заінтересована особа Шаргородська міська рада Жмеринського району Вінницької області, вул. Героїв Майдану, 224 м. Шаргород, .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ