Справа № 304/1647/24 Провадження № 2-о/304/80/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

з участю секретаря судового засідання Галас Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження цивільну справу № 304/1647/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Маріаш Владислав Іванович, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

У С Т А Н О В И В:

заявник звернулася в суд з даною заявою та просить встановити факти, що мають юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , були чоловіком та дружиною, а також те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були її батьками. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 . При цьому, як вказує заявник, її матері належав на праві власності житловий будинок у АДРЕСА_1 , в якому вона народилася та проживає до сьогодні. Зазначає, що 18 серпня 2008 року мати склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що за законом буде мати право, в тому числі належний їй житловий будинок з надвірними будовами і спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 , заповіла їй. Після смерті матері вона прийняла спадщину за нею, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, проживала разом з матір`ю у спадковому будинку, про відмову від спадщини не заявляла. Вказує, що є єдиним спадкоємцем за заповітом, оскільки брати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовго до смерті батьків проживали окремо, заяву про прийняття спадщини нотаріусу у строк, визначений законодавством ніхто з них не подавав, права на обов`язкову частку у спадщині батьків вони не мали. Однак при оформленні спадщини за матір`ю нотаріусом були виявлені численні розбіжності у правовстановлюючих документах, які у свою чергу не дозволяють встановити родинний зв`язок між нею та матір`ю, а також між її батьками, а відтак нотаріус й не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Так, у свідоцтві про шлюб батьків ім`я її матері записане як « ОСОБА_5 », тоді як її ім`ям при народженні було « ОСОБА_6 », що чітко видно та підтверджується свідоцтвом про народження матері; таке ім`я матері зазначене у всіх її прижиттєвих документах. Крім цього у свідоцтві про її народження також допущена помилка при написанні імені по батькові її батьків та у графі батько вказано ОСОБА_3 , замість вірного « ОСОБА_7 », а у графі мати ОСОБА_2 , замість вірного « ОСОБА_8 ». Натомість у всіх інших документах, в тому числі правовстановлюючих, іменами по батькові її батьків є відповідно ОСОБА_3 « ОСОБА_7 » та Гуцу Магдалина « ОСОБА_8 ». Відтак задля можливості реалізації нею її прав спадкоємця на майно померлої матері, просить задовольнити заяву.

У судове засіданні заявник не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, вимоги заяви підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити.

Приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Маріаш В.І. як заінтересована особа у судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення такої не заперечує.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та подані учасниками заяви, суд прийшов до такого висновку.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються Главою 6 Розділу IV ЦПК України.

У пункті 7 постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 273 ЦПК України (пункт 1 частини першої статті 315 діючого ЦПК України) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Факти, що мають юридичний характер це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що стверджується копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 24 червня 2009 року та 01 грудня 2014 року відповідно.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку в АДРЕСА_1 , що належав їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10 липня 2007 року державним нотаріусом Перечинської державної нотаріальної контори Ганчак Е.О. та зареєстрованого у реєстрі за № 1129; право власності зареєстроване 16.10.2007.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що за законом буде мати право, в тому числі належний їй житловий будинок з надвірними будовами і спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 , заповіла своїй доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією вказаного заповіту, посвідченого 18 серпня 2008 року приватним нотаріусом Маріаш М.В., та зареєстрованого у реєстрі за № 2815.

При цьому на підставі наданих нотаріусом Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77819158 та № 77819210 від 30 липня 2024 року судом встановлено відсутність у Спадковому реєстрі інформації за вказаними параметрами стосовно спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У Спадковому реєстрі зареєстровано заповіт (номер у спадковому реєстрі 45289711), посвідчений 18 серпня 2008 року приватним нотаріусом Маріаш М.В., копія якого міститься у матеріалах справи.

Відтак заявник, будучи спадкоємцем за заповітом, мала намір оформити спадщину за матір`ю, однак при оформленні такої у правовстановлюючих документах виявлено розбіжності, а також є неможливим встановити родинний зв`язок між нею та покійною матір`ю.

Так, 29 квітня 1951 року батьки заявника ОСОБА_3 , 1927 року народження, та ОСОБА_9 , 1932 року народження, уклали шлюб, при цьому у свідоцтві про укладення ними шлюбу ім`я матері записано « ОСОБА_5 », тоді як у свідоцтві про народження її матері серії НОМЕР_3 від 23 липня 1953 року мати народжена як « ОСОБА_10 , 4-ІІІ.1932 г», що підтверджується копією вказаного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 03 липня 2007 року. Крім цього таке ім`я та по батькові матері заявника « ОСОБА_11 » зазначено і у свідоцтві про її смерть.

Також заявник вказує на допущену помилку у її свідоцтві про народження, де у графі батько записано ОСОБА_3 , замість вірного « ОСОБА_7 », а у графі мати ОСОБА_2 , замість вірного « ОСОБА_8 ».

У той же час у свідоцтві про народження батька заявника серії НОМЕР_5 , що було видано повторно Суворовським районним Бюро ЗАГСу 15 травня 1951 року, батько заявника записаний « ОСОБА_3 , 23/ІV 1927», батько « ОСОБА_12 ».

Так само іменем по батькові матері заявника у всіх наданих у розпорядження суду документах є « ОСОБА_8 », в тому числі Свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 від 23 липня 1953 року, заповіті, посвідченому 18 серпня 2008 року приватним нотаріусом Маріаш М.В., зареєстрованим у реєстрі за № 2815, Свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 10 липня 2007 року державним нотаріусом Перечинської державної нотаріальної контори Ганчак Е.О. та зареєстрованому у реєстрі за № 1129, а також Свідоцтві про її смерть серії НОМЕР_6 .

Відтак заявник просить встановити факти родинних відносин між нею та її матір`ю ОСОБА_2 , а також між її батьками, так як такі факти безпосередньо породжують юридичні наслідки, а саме право ОСОБА_1 на спадщину у порядку спадкування за заповітом.

Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Таким чином оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 5, 7, 258-259, 265, 294, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Маріаш Владислав Іванович, про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , 1927 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , були батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , 1927 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , були чоловіком і дружиною.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Маріаш Владислав Іванович; місцезнаходження: 89200 Закарпатська область Ужгородський район м. Перечин, вул. Мілана Шашіка, 6А.

Головуючий: Ганько І. І.