Справа №672/750/24
Провадження №2/672/380/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючої судді Рибачук О.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у позові зазначив, що 02.05.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №02459-05/2023, який підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, передбачених договором. 03.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено договір факторингу №3072023, відповідно до якого до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» перейшло право грошової вимоги до боржників по сплаті боргу за основними договорами. 27.12.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу №27122023-2. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №27122023-2 від 27.12.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 72000,00 грн, з яких: 15000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 57000,00 грн заборгованість за відсотками.

Крім того зазначив, що 30.05.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі - ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №103612674 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства. 28.09.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28092023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належніТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 28.09.2023 до договору факторингу №28092023 від 28.09.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 5232,50 грн, з яких: 1300,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 3802,50 грн. заборгованість за відсотками, 130,00 грн заборгованість за комісією.

Також зазначив, що 30.05.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» (далі - ТОВ «МАНІФОЮ») та ОСОБА_1 укладено договір позики №5652821, який підписано електронним підписом позичальника. 18.10.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №18-10/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належніТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 18.10.2023 до договору факторингу №18-10/2023 від 18.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 2973,10 грн, з яких: 1000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 1973,10 грн заборгованість за процентами за користування позикою.

Всупереч умовам зазначених кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свої зобов`язання з повернення коштів, після відступлення права вимоги не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Таким чином, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість: за кредитним договором №02459-05/2023 в розмірі 72000,00 грн, за кредитним договором №103612674 в розмірі 5232,50 грн, за договором позики №5652821 в розмірі 2973,10 грн, а також судові витрати.

11.07.2024 ухвалою судді Городоцького районного суду Хмельницької області відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачці роз`яснено право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з позовом та доданими до нього документами відповідачка отримала 19.07.2024, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала.

До суду від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Нормою п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. (ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч.1 ст.526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частин першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

В силу вимог статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Письмовими доказами є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №02459-05/2023 від 02.05.2023, суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №02459-05/2023 від 02.05.2023, позивач не надав належних доказів в підтвердження наявності у ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до ОСОБА_1 за спірним договором.

Так, судом встановлено, що 02.05.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №02459-05/2023, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 15000,00 грн строком на 360 днів, а саме до 25.04.2024.

03.07.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено договір факторингу №3072023, за умовами якого Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов?язується оплатити Клієнту права вимоги за грошовими зобов?язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом.

Згідно п.2.1 вказаного договору факторингу, для реалізації Фактором придбаних ним прав Клієнт під час підписання цього договору передав за узгодженням сторін на електронну пошту Фактора або кур?єрською доставкою у письмовому вигляді або на електронному носієві Фактору заповнений Реєстр Боржників за формою, встановленою Додатку №1 до цього договору.

Згідно акту приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників від 03.07.2023 до договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 ТОВ «ФК «Інвеструм» передав, а ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» прийняв Реєстр Боржників Клієнта від 03.07.2023, складений відповідно до умов договору.

Проте, з наданої позивачем копій договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 та акта приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників від 03.07.2023 до вказаного договору факторингу не вбачається, право грошової вимоги до яких саме боржників перейшло від ТОВ «ФК «Інвеструм» до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП».

Відтак, позивачем не надано належних доказів в підтвердження того, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» у визначеному законом порядку набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №02459-05/2023 від 02.05.2023.

За відсутності належних доказів в підтвердження зазначених обставин подальше укладення між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» договору факторингу №27122023-2 від 27.12.2023 доказового значення не має.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №02459-05/2023 від 02.05.2023 за недоведеністю.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №103612674 від 30.05.2023, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 30.05.2023 між ТОВ «МІЛОАН» («Товариство») та ОСОБА_1 («Позичальник») укладено договір про споживчий кредит №103612674, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 1300,00 грн строком на 105 днів та зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Вказаний договір підписано електронним підписом ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1.5.1 вказаного договору комісія за надання кредиту: 130,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Згідно п.1.5.2 вказаного договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 292,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (15 днів згідно п.1.3.1 Договору).

Відповідно до п.1.5.3 даного договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 3510,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (90 днів згідно п.1.3.2 Договору).

Відповідачка свого кредитного зобов`язання не виконала, кредитні кошти не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила.

Внаслідок невиконання відповідачкою свого зобов`язання за договором про споживчий кредит №103612674 від 30.05.2023 виникла заборгованість у розмірі 5232,50 грн, з яких: 1300,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 3802,50 грн. заборгованість за відсотками, 130,00 грн заборгованість за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем.

28.09.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28092023, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» (далі Фактор) зобов`язалося передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «МІЛОАН» (далі - Клієнт) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно п.1.2 вказаного договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до акта прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №28092023 від 28.09.2023 та Витягу з Реєстру боржників №2 до Договору факторингу №28092023 від 28.09.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 на суму 5232,50 грн, з яких: 1300,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 3802,50 грн. заборгованість за відсотками, 130,00 грн заборгованість за комісією.

З огляду на вимоги вище зазначених норм закону та умови договорів, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №103612674 від 30.05.2023 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором позики №5652821 від 30.05.2023, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 30.05.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 («Позичальник») укладено договір позики №5652821, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 1000,00 грн строком на 69 днів (до 07.08.2023) та зобов`язалася повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору. Вказаний договір підписано електронним підписом Позичальника.

Згідно п.2.4 вказаного договору процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики:

2.4.1. Акційна процентна ставка, фіксована: 2,49 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання Позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п.3.1.1 цього договору.

2.4.2. Базова процентна ставка, фіксована: 2,49 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п.3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору.

2.4.3. Основна процентна ставка, фіксована: 3,00 % на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено розділом 3 цього договору.

Відповідно до п.2.5 договору, позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті.

Відповідачка свого кредитного зобов`язання не виконала, кредитні кошти не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила.

Внаслідок невиконання відповідачкою свого зобов`язання за договором позики №5652821 від 30.05.2023 виникла заборгованість у розмірі 2973,10 грн, з яких: 1000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1973,10 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою.

18.10.2023 між TOB «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»укладено Договір факторингу №18-10/2023, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» (далі Фактор) зобов`язалося передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «МАНІФОЮ» (далі - Клієнт) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов?язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Відповідно до акта прийому-передачі реєстрів боржників до договору факторингу №18-10/2023 від 18.10.2023 та витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу №18-10/2023 від 18.10.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором позики №5652821 на суму 2973,10 грн, з яких: 1000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1973,10 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою.

З огляду на вимоги вище зазначених норм закону та умови договорів, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення з відповідачки заборгованості за договором позики №5652821 від 30.05.2023 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»задоволено частково на 10,23 % (8205,60 х 100 : 80205,60), у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 309,76 грн. (3028х10,23%).

Окрім цього, позивачем не надано доказів здійснення витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1514 грн). Тому підстави для задоволення цією вимоги відсутні.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 140, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»(, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість:

- за кредитним договором №103612674 від 30 травня 2023 року в сумі 5232 (п`ять тисяч двісті тридцять дві) грн 50 коп., з яких: 1300,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3805,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 130,00 грн заборгованість за комісією;

- за договором позики №5652821 від 30 травня 2023 року в сумі 2973 (дві тисячі дев?ятсот сімдесят три) грн 10 коп., з яких: 1000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1973,10 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою.

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза кредитним договором №02459-05/2023 від 02 травня 2023 року в сумі 72000,00 грн відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати пропорційно до задоволених вимог в розмірі 309грн 76коп.

У стягненні витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1514 грн) відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул.Симона Петлюри, 30, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя О.Г.Рибачук