Провадження № 758/241/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: представника відповідача - Сердюкова О.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Київпастранс», треті особи: директор Комунального підприємства «Київпастранс» Левченко Дмитро Валентинович, директор філії Комунального підприємства «Київпастранс» Дарницьке трамвайне ремонтно-експлуатаційне депо Горейко Володимир Володимирович про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва з позовом до філії Комунального підприємства «Київпастранс» Дарницьке трамвайне ремонтно-експлуатаційне депо, в якому просить: 1) визнати незаконними та скасувати накази відповідача № 63 від 01.11.201 року «Про порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 » та № 299 К-2 від 01.11.2021 року «Про припинення трудового договору» в зв`язку з відсутністю дії порушення ОСОБА_2 трудової дисципліни; 2) поновити позивача на посаді контролера пасажирського транспорту; 3) стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за вимушений прогул з 01.11.2021 року по день поновлення на роботі з розрахунку 827,56 грн. за кожний робочий день; 4) стягнути з відповідача на його користь незаконно утриману премію за жовтень 2021 р. в сумі 7 085, 10 грн.; 4) зобов`язати відповідача видати дублікат трудової книжки без запису про його звільнення.

Позов мотивований тим, що з 03.02.2021 року працював у Дарницькому Дарницьке трамвайне ремонтно-експлуатаційне депо контролером-касиром, з 01.07.2021 року переведений на посаду контролера пасажирського транспорту. Позивач зазначив, що 01.11.2021 звернувся до в.о. директора депо з доповідною запискою про незаконне функціонування при депо неліцензованого медзакладу. Медпункт не мав права здійснювати будь які маніпуляції над робітниками підприємства. Тогож дня наряд-завдання не було видано та було ознайомлено з наказами: наказом про порушення трудової дисципліни та наказом про припинення трудового договору згідно ст.40 п.7.Позивач вважає своє звільнення незаконним та таким, що порушує його права та законні інтереси. Враховую вищевикладене, позивач просив визнати незаконними та скасувати накази відповідача № 63 від 01.11.201 р. «Про порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 » та №299 К-2 від 01.11.2021 р. «Про припинення трудового договору» в зв`язку з відсутністю дії порушення ОСОБА_2 трудової дисципліни; поновити позивача на посаді контролера пасажирського транспорту; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за вимушений прогул з 01.11.2021 р. по день поновлення на роботі з розрахунку 827,56 грн. за кожний робочий день; стягнути з відповідача на його користь незаконно утриману премію за жовтень 2021 р. в сумі 7 085, 10 грн.; зобов`язати відповідача видати дублікат трудової книжки без запису про його звільнення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2022 року передано дану цивільну справу на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 травня 2022 року передано вищевказану справу на розгляд до Подільського районного суду м. Києва за підсудністю.

Провадження у справі відкрито ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року до відповідача - КП «Київпастранс» з призначенням розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (суддя Скрипник О.Г.)

Представником відповідача 09.05.2023 року подано відзив, в якому представник КП «Київпастранс» вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві зазначив, що 31.10.2021 позивач з`явився на роботу в нетверезому стані, що підтверджується проведенням передрейсовим медичним оглядом працівника на стан сп`яніння за допомогою аналізатора вмісту парів алкоголю Алконт-М, який показав 0,45% проміле. Про огляд фельдшер з проведення передрейсових медичних оглядів склала акт огляду працівника на стан сп`яніння та відсторонила позивача від роботи. Від ознайомлення з актом огляду працівника на стан сп`яніння позивач відмовився. Також фельдшером з проведення передрейсових медичних оглядів було запропоновано позивачу пройти медичний огляд за направленням, але від відмовся. Даний факт появи позивача на робочу місці у нетверезому стані став перемовою видання наказу від 01.11.2021 № 63 «Про порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 » та наказу від 01.11.2021 № 299 К-2 «Про припинення трудового договору». Також представник відповідача вказав, що у фельдшера були повноваження відстороняти позивача від роботи на підставі п. 2.11 Посадової інструкції з фельдшера з проведення передрейсового огляду водіїв, фельдшер зобов`язаний відсторонити від роботи водіїв, контролерів касирі, та працівників структурних підрозділів депо у разі виявлення працівників, що керують транспортними засобами або знаходяться на робочому місці в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння бо під дією ліків, які впливають на реакцію, увагу та здатність керувати машинами та механізмами. Крім того, представник відповідача у відзиві зазначив, що відповідач не зобов`язаний видавати позивачу дублікат трудової книжки без запису про його звільнення, оскільки 01.11.2021 року та 02.11.2021 року позивач у відділ кадрів не з`являвся та трудову книжку не забирав, про що було складено акти. Був складений акт від 03.11.2021 року про те, що позивач ознайомився з наказом про звільнення, але не повернув посвідчення контролера пасажирського транспорту та не забрав трудову книжку. Лише 11.11.2021 року позивач забрав свою трудову книжку з відділу кадрів. Таким чином, представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 05.01.2024 року матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М.

Позивач, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. У заяві зазначив, що підтримає позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав, наведених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні з підстав, наведених у відзиві.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 03 лютого 2021 року працював контролером- касиром пасажирського транспорту у Дарницькому трамвайному ремонтно-експлуатаційному депо філії КП «Київпастранс». (Наказ № 18 К-1 від 02.02.2021 року)

Відповідно до наказу № 63 від 01.11.2021 року «Про порушення трудової дисципліни контролером пасажирського транспорту ОСОБА_2 » позивача за порушення трудової дисципліни (вихід на роботу в нетверезому стані (31.10.2021 року) позбавлено 100% премії за жовтень 2021 року, робочий день 31.10.2021 року визнано прогулом, що відображено у табелі обліку робочого часу за жовтень 2021 року

Наказом№299 К-2 від 01.11.2021 року «Про припинення трудового договору» звільнено ОСОБА_2 контролера пасажирського транспорту з 31.10.2021 року на підставі п.7 ст. 40 КЗпП України (поява на роботі в нетверезому стані. Даний наказ був прийняти на підставі наказу № 63 від 01.11.2021 року.

Наказ № 63 від 01.11.2021 року був прийнятий на підставі акту огляду працівника на стан сп`яніння та на підставі акту від 31.10.2021 року про зазначення зовнішніх ознак перебування ОСОБА_2 в нетверезому стані.

Відповідно до акту від 01.11.2021 року ОСОБА_2 01.11.2021року у відділ кадрів не з`явився, з наказом не ознайомився, трудову книжку не забрав.

Відповідно до акту від 02.11.2021 року ОСОБА_2 02.11.2021року у відділ кадрів не з`явився, з наказом не ознайомився, трудову книжку не забрав.

Відповідно до акту від 03.11.2021 року ОСОБА_2 03.11.2021року з наказом про звільнення ознайомився, не повернув посвідчення контролера пасажирського транспорту та трудову книжку не забрав.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спірні правовідносини, що склались між учасниками справи, регулюються Конституцією України та КЗпП України.

Статтею 43 Конституції України встановлено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 140 КЗпП України передбачено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Отже, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, статутів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливе застосування положень статті 147 КЗпП України.

У п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового, чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Згідно з п.7 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння.

Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 ст. 40, п.п. 2,3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно із ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до положень ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно п.п. 6.1.3, 6.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку філії КП «Київпастранс» Дарницького трамвайне ремонтно-експлуатаційне депо працівник несе відповідальність за порушення трудової дисципліни у тому числі за появу на роботі в нетверезому стані, в стані наркотичного або токсичного сп`яніння (п.7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України). За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

З Правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором позивач був ознайомлений 02.02.2021 року. (а.с. 97)

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.25 постанови №9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п.7 ст.40 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи, факт появи ОСОБА_2 на роботу у стані сп`яніння був зафіксований актом огляду працівника про стан сп`янінні від 31.10.2021 року на підставі доповідної, та актом про те, що позивач проходив медогляд та за допомогою аналізатора вмісту парів алкоголю визначено 0,45% проміле. Вимірювання вмісту алкоголю у позивача було газоаналізатором «АлконтМ» № 00300-15, який відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019. (Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техники. (а.с. 119)

У ході розгляду справи, судом було досліджені всі вищезазначені акти, які містить підписи всіх осіб, які його склали, та, здійснюючи оцінку доказів, суд враховує їх як належні та достовірні докази згідно вимог ст.ст. 77, 79 ЦПК України.

Твердження позивача, що у фельдшера ОСОБА_4 не були повноваження відстороняти від роботи є безпідставними, оскільки відповідно доп. 2.11 Посадової інструкції з фельдшера з проведення передрейсового огляду водіїв, фельдшер зобов`язаний відсторонити від роботи водіїв, контролерів касирі, та працівників структурних підрозділів депо у разі виявлення працівників, що керують транспортними засобами або знаходяться на робочому місці в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння бо під дією ліків, які впливають на реакцію, увагу та здатність керувати машинами та механізмами.

Згідно довідки ДП «Українського науково-дослідного інституту медицини транспорту Міністерства охорони здоров`я України» працівник КП «Київпастранс» ОСОБА_4 зареєстрована у Базі даних медичних працівників, що проводять щозмінні передрейсові та післярейсові медичні огляди водіїв транспортних засобів, за номером 11216024. (а.с. 104)

Вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за пунктом 7 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Для працівника з ненормованим робочим днем час знаходження на роботі понад встановленої його загальну тривалість вважається робочим. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів яким суд має дати відповідну оцінку (постанови Верховного Суду від 25 липня 2018 року в справі № 333/5649/16-ц, від 04 грудня 2019 року в справі № 447/1236/18, від 15 березня 2021 року в справі № 404/345/19, від 10 вересня 2021 року в справі № 486/1186/20).

Отже, нетверезий стан працівника може бути підтверджений медичним висновком чи іншими видами доказів (письмові, речові та електронні; висновки експертів; показання свідків). Проведення медичного огляду з метою виявлення нетверезого стану (зокрема, стану алкогольного сп`яніння) за ініціативи роботодавця можливе виключно у добровільному порядку.

А відтак, враховуючи, що факт перебування позивача у нетверезому стані зафіксований внутрішніми документами відповідача та не спростований в ході розгляду справи іншими належними доказами, дану обставину слід визнати доведеною.

Вказане свідчить про те, що у роботодавця були правові підстави для звільнення ОСОБА_2 на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з появою на роботі в нетверезому стані.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Що стосується доводів позивача відносно того, що йому у порушення положень ст.149 КЗпП України не було запропоновано надати письмові пояснення з даного вище приводу, то вони відхиляються судом. З матеріалів справи вбачається, що позивачу на виконання вимог ст.149 КЗпП України було запропоновано надати письмові пояснення з приводу його появи на робочому місці в нетверезому стані, однак він від надання таких пояснень відмовився, що підтверджується копією акту.Позивачем зазначений доказ на спростований.

Крім того, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами (постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року в справі 711/8227/16-ц).

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, у відповідності до норм трудового законодавства, видав накази відповідача № 63 від 01.11.201 р. «Про порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 » та №299 К-2 від 01.11.2021 р. «Про припинення трудового договору» , і підстав для його поновлення на роботі немає.

Щодо вимоги про видачу дубліката трудової книжки без запису про його звільнення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні цієї вимоги, виходячи з наступного.

У п. 5.1. та 5.5. Інструкції про порядок ведення трудових книжок № 58 від 29.07.1993 визначені підстави видачі трудових книжок. Вказано, що особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.Якщо трудова книжка (вкладиш до неї) стала непридатною (обгоріла, розірвана, забруднена і т.інш.), то власник бо уповноважений ним орган за останнім місцем роботи видає працівнику дублікат трудової книжки (вкладиш до неї).

11.11.2021 року позивач забрав свою трудову книжку з відділу кадрів.

Таким чином, відповідач не зобов`язаний видавати позивачу дублікат трудової книжки без запису про його звільнення.

Оскільки суд не знаходить підстав для поновлення ОСОБА_2 на роботі, не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та стягнення премії.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, cт.ст. 36, 40, 41, 43, 147, 148, 149КЗпП України, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 55, 76-80, 81,82,89,141, 258-259, 263,264,265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Київпастранс», треті особи: директор Комунального підприємства «Київпастранс» Левченко Дмитро Валентинович, директор філії Комунального підприємства «Київпастранс» Дарницьке трамвайне ремонтно-експлуатаційне депо Горейко Володимир Володимирович про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Комунальне підприємство «Київпастранс» (місцезнаходження: 04070, м.Київ, вул.Набережна шосе, 2; );

Третя особба-1 - директор Комунального підприємства «Київпастранс» Левченко Дмитро Валентинович (місцезнаходження: 04070, м.Київ, вул.Набережна шосе, 2);

Третя особа-2 - директор філії Комунального підприємства «Київпастранс» Дарницьке трамвайне ремонтно-експлуатаційне депо Горейко Володимир Володимирович (місцезнаходження: 02105, м.Київ, вул.Павла Усенка, буд.6).

Суддя Н. М. Ларіонова