ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/623/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

"13" серпня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 01 серпня 2024 року для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С. Фактично справу було передано судді 02 серпня 2024 року.

09 серпня 2024 року на запит суду, який направлено до електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання заявниці.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом частини четвертої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

Згідно із пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами (зацікавленими особами) є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Із матеріалів заяви вбачається, що заявник просить суд встановити факт родинних відносин зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення, заявнику необхідно для отримання права на спадкування.

За таких обставин, заінтересованими особами можуть бути інші спадкоємці або відповідна територіальна громада в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що у встановленому законом порядку, після смерті ОСОБА_2 вона разом із братом та сестрою звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено. Разом із тим заявниця не долучає до заяви доказів на підтвердження цієї обставини.

Також заявницею додано до заяви копії письмових доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, зокрема: копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 (додаток до заяви № 1), копію свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_4 (додаток до заяви № 2), копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 (додаток до заяви № 4) та копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 (додаток до заяви № 6), які викладені іноземною мовою.

Відповідно до ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Отже, у разі, коли письмові докази подаються до суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою.

Відсутність засвідченого перекладу долучених письмових доказів позбавляє суд можливості встановити їх зміст та інформацію яка у них зазначена.

Таким чином, на виконання даної ухвали заявниці необхідно подати до суду:

- викладені іноземною мовою додатки до заяви № 1, 2, 4, 6 із засвідченим перекладом їх на українську мову у встановленому законом порядку;

- заяву про встановлення факту, що має юридичне значення в новій редакції із визначенням всіх учасників процесу, у якій вказати реквізити заінтересованих осіб і надати копії заяви з додатками відповідно до кількості учасників;

- долучити всі наявні докази, якими обґрунтована заява.

У відповідності до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ст.185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд вважає, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а заявнику надати строк для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі неусунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Мицик Ю.С.