Номер провадження: 22-ц/813/3272/24
Справа № 523/1934/23
Головуючий у першій інстанції Кремер І. О.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Стахової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Венжик Л.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа Чорноморська міська рада в особі органу опіки

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 19 жовтня 2023 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивач вказує на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.06.2021 року за результатами розгляду справи № 523/6483/21 було розірвано. Від даного шлюбу народилися діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.09.2022 року за результатами розгляду справи № 523/11035/21 ухвалено стягувати з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

Донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 досягла повноліття, у зв?язку з чим припинилося стягнення аліментів з відповідача на її утримання згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 07.09.2022 року. Однак, дитина ОСОБА_5 потребує продовження в отриманні матеріальної допомоги від відповідача з тих підстав, що вона після досягнення повноліття навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж промислової автоматики та інформаційних технологій Одеського національного технологічного університету» за спеціальністю «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа» на денній формі навчання. Оскільки відповідач є працездатним, його стан здоров?я дозволяє йому працювати, у зв?язку з чим він може сплачувати необхідний розмір аліментів, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період навчання в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, розпочавши стягнення з 30 січня 2023 року і до досягнення ОСОБА_5 23 - річного віку, за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 19 жовтня 2023 року ухвалено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період навчання в розмірі 1800/одна тисяча вісімсот/ грн. щомісячно, розпочавши стягнення з 01 лютого 2023 року і до закінчення ОСОБА_5 навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не довше ніж до досягнення нею 23-х років.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1073/одна тисяча сімдесят/грн. 60 коп.

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача, судом було й враховано всі обставини справи, та з огляду на те, що ОСОБА_5 навчається в Одеському національному технологічному університеті на платній основі та потребує матеріальної допомоги, однак, беручи до уваги той факт, що з відповідача ОСОБА_5 стягуються аліменти також на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000,00 грн., суд прийшов до переконання, що сплата відповідачем аліментів у розмірі 1800,00 грн. щомісячно є достатньою мірою допомоги повнолітній доньці ОСОБА_5 до закінчення навчання, тобто до 30.06.2026 року, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність , неповноту, необґрунтованість рішення суду першої інстанції просить його скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду, на його думку, ухвалено на підставі припущень та соціальних принципів, що батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей. При цьому грубо порушуючи обов`язок позивача довести свої позовні вимоги належними та допустимими доказами.

Так, суд послався на інформаційну довідку про дохід ОСОБА_5 за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2022 року, видану ГУ ДВС в Одеській області, відповідно до якої дохід склав загальну суму 295200,00 грн., з яких 120000 грн. від продажу рухомого майна.

Відповідно до відомостей з ДРФОПП в червні 2021 року містяться відомості про продаж рухомого майна, а саме автомобілю.

В скарзі звертається увага, що з позивачкою ми перебували у шлюбі з 03.08.2000 року. Шлюб було розірвано на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 червня 2021 року, яке набрало чинності 20 липня 2021 року.

Автомобіль було продано в зареєстрованому шлюбі, а отже судом не надано вірної правової оцінки походження коштів.

Більше того є взагалі не зрозумілим посилання суду на відомості по доходи за 2020 рік (перебування у шлюбі з позивачкою), доходи за 2021 рік та доходи за 2022 рік.

Всі довідкові папери мають фіксований період актуальності, оскільки відомості, зазначені в них, мають тимчасовий характер, постійно здатний до змін. За такої основи придатна довідка про доходи тільки деякий проміжок. Так, довідка про заробітну плату діє один місяць з години її підписання керівником. Термін придатності ж у довідки про доходи з податкової інституції становить 60 днів після складання.

Таким чином, посилання суду на дохід за минулі періоди 2020-2022 року є неприпустимими та не доречними доказами, оскільки позов подано в 2023 році.

Відповідач звертає увагу суду на те, що ним було надано до суду довідку про доходи з податкової за останній звітній період, оцінку якої судом не надано взагалі. В період з 2022 року він не має постійного доходу, через введення військового стану, через що дохід у нього становить лише 10000 гривень. Крім того, ним було надано до суду належні докази того, що ОСОБА_5 прийнято на роботу до ОНТУ на умовах строкового трудового договору на посаду секретаря деканату факультету економіки, бізнесу контролю з окладом 3674 грн. на місяць за рахунок спец. фонду з доплатою до мінімальної заробітної плати 6700 грн. В свою чергу позивачкою зазначалось, що ОСОБА_5 з урахування сплати всіх податків отримує заробітну плату в розмірі 3919,50 грн. Вказану суму суддею було взято з відповіді на відзив, де було зазначено «Так, ОСОБА_7 отримає заробітну плату з урахуванням сплати усіх податків 3919,50 грн. (6700-1474-1206-100,50)» не зрозумілим є що це за цифри в дужках, до чого вони і що вони значать? Більше того вказана сума не підтверджена жодним належним та допустимим доказом по справі! А отже, суддею рішення в цій частині ухвалено виключно на припущеннях позивачки.

Посилання суду на те, що «у травні 2023 року ОСОБА_5 дійсно отримала від батька на картку грошові кошти у розмірі 4600,00 грн., однак, вказані кошти є заборгованістю по аліментам за період 2016 2018 років, що було предметом позовних вимог по іншій справі №523/11035/21» також не відповідає дійсності, оскільки на квитанціях зазначено сплата аліментів, а не сплата заборгованостей по аліментах. Більше того, в матеріалах справи наявна інформація про те, що 01 травня 2023 року Одеським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження по скарзі на дії державного виконавця щодо нарахування розміру заборгованості по аліментам на утримання ОСОБА_5 . Враховуючи наявний спір по заборгованості, просто нелогічно сплачувати заборгованість по аліментам, тим паче, що позивачкою взагалі не визнавався факт сплати аліментів на карту дитини. В даному випадку, суддею не вірно сприйнято та оцінено докази по справі, що призвело до невірного прийняття рішення.

Відповідач наголошує, що позивачкою і в первісній позовній заяві, і в уточненій не надано жодного належного доказу щодо витрат на дитину. Всі цифри (суми) не підтверджені жодними квитанціями, чеками, договорами та ін.. Натомість з матеріалів справи вбачається, що дитина є стороною договору і самостійно сплачує за навчання, що підтверджується квитанцією. Проте позивачкою визнано факт, що батько допомагає доньці, сплачуючи аліменти саме на вказаний розрахунковий рахунок доньки на картку АБ «УКРГАЗБАНК». (до відповіді на відзив вказаний факт позивачкою не визнавався). Посилання суду на те, що « ОСОБА_5 вирішила влаштуватися на роботу хоча б на пів дня, щоб мати можливість оплатити собі проїзд до вищого навчального закладу та частково купувати собі їжу на обід» не підтверджується жодним доказом. Про які пів дня роботи йде мова? Більшість громадян України отримують мінімальну заробітну плату. Мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. 124 Мінімальна заробітна плата встановлюється одночасно в місячному та погодинному розмірах. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік" мінімальна заробітна плата з 01 січня 2023 року становить: у місячному розмірі 6700 гривень; у погодинному розмірі - 40,46 гривні. Більше того, в рішенні суду жодним чином не надано правової оцінки щодо навчання дитини за рахунок державного бюджету у коледжі.

Підсумовуючи викладене в апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що позивачка не довела існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є її процесуальним обов?язком, не надала будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у працевлаштованої повнолітньої дитини потреб в матеріальній допомозі саме у зв?язку з навчанням (несення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо). Аналогічна позиція висловлена в Постанові Верховного суду від 20 травня 2020 року по справі № 635/1139/17.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні надав усні пояснення по суті справи, доводи скарги підтримав, зазначивши при цьому, просив апеляційний суд задовільнити апеляційну скаргу і скасувати рішення суду першої інстанції, відмовивши в задоволенні позовних вимог в повністю.

ОСОБА_8 представник позивачки ОСОБА_1 у судовому засіданні надала пояснення, в яких зазначила, що суд першої інстанції правомірно вирішив цей спір, просила залишити рішення суду без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.06.2021 року за результатами розгляду справи N? 523/6483/21 було розірвано.

Від даного шлюбу народилися діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.09.2022 року за результатами розгляду справи № 523/11035/21 ухвалено стягувати з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла повноліття.

З наявної в матеріалах справи Довідки № 912 від 02.12.2022 року вбачається, що ОСОБА_5 у період з 01.09.2020 року по 30.06.2023 року навчалася у відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж автоматики та інформаційних технологій Одеського національного технологічного університету» у групі КД - 201 за спеціальністю «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа» (ОПС «Фаховий молодший бакалавр», денне відділення) за державним замовленням.

Згідно Довідки №128/ф7 від 31.08.2023 року ОСОБА_5 навчається на факультеті Економіки, бізнесу та контролю в Одеському національному технологічному університеті (ОНТУ) на заочній формі навчання на підставі Договору про надання освітніх послуг з терміном навчання від 01.09.2023 року по 30.06.2026 року.

Даний факт також підтверджується наявною в матеріалах справи копією Договору № 0046045про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців.

Так, згідно Розділу III Договору № 0046045 загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 39900,00 грн. Вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: за 2023 2024 навчальний рік - 11600,00 грн.; за 2024 2025 навчальний рік - 13600,00 грн.; за 2025 2026 навчальний рік - 14700,00 грн.

На виконання вимог ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 29.03.2023 року про витребування доказів, ГУ ДВС в Одеській області було надано до суду інформаційну довідку про дохід ОСОБА_5 за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2022 року.

Із вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_5 є фізичною особою - підприємцем. За період 2020 2022 років його дохід склав на загальну суму 295200,00 грн., з яких 120000,00 грн. від продажу рухомого майна.

По справі також встановлено, що ОСОБА_5 прийнято на роботу до ОНТУ на умовах строкового трудового договору на посаду секретаря деканату факультету економіки, бізнесу контролю з окладом 3674 грн. на місяць на рахунок спецфонду з доплатою до мінімальної заробітної плати 6700,00 грн.

Відповідно відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача ОСОБА_8 пояснила, що у зв?язку із скрутним матеріальним становищем у родині, де ОСОБА_5 проживає із матір?ю та молодшим братом, єдиним джерелом доходів є заробітна плата ОСОБА_1 , ОСОБА_5 вирішила влаштуватися на роботу хоча б на пів дня, щоб мати можливість оплатити собі проїзд до вищого навчального закладу та частково купувати собі їжу на обід. Окрім того, представник позивача зазначила про те, що ОСОБА_5 з урахуванням сплати всіх податків отримує заробітну плату у розмірі 3919,50 грн.

У відзиві на позову заяву у суді першої інстанції представником відповідача ОСОБА_9 вказувалося на те, що ОСОБА_2 перераховував кошти на особистий рахунок доньки ОСОБА_5 , в підтвердження чого надано суду копію Квитанції про поповнення картки від 17.05.2023 року, з якої вбачається, що відповідач перерахував грошові кошти у розмірі 4600 грн.

Представник позивача ОСОБА_8 у відповіді на позовну заяву підтвердила той факт, що у травні 2023 року ОСОБА_5 дійсно отримала від батька на картку грошові кошти у розмірі 4600,00 грн., однак, вказані кошти є заборгованістю по аліментам за період 2016 2018 років, що було предметом позовних вимог по іншій справі № 523/11035/21.

На підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07.09.2022 року (справа № 523/11035/21) з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти також на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. копія

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 від ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Мазур Н.С. надійшов відзив.

У відзиві просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 та залишити без змін рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.10.2023 року.

У відзиві зазначено, що суд при визначенні сплати суми аліментів батьком повинен врахувати всі доходи батька. Так, Сторона Позивача вважає, що судом правомірно надано запит щодо отримання доходу Відповідачем за період 2020-2021 років, так як Відповідачем було отримано в 2021-2022 роках дохід від продажу майна набутого у шлюбі, але при цьому Позивачка з трьома дітьми не отримали жодної копійки від цього доходу. Так як в 2021 році в судах вже знаходитись справи про поділ майна, про стягнення суми аліментів на утримання трьох дітей, то Відповідач розумів що буде сплачувати суми аліментів і був платоспроможний. Крім того Відповідач зареєстрований як ФОП та веде підприємницьку діяльність маючи своє СТО. При подання звітів до податкової Відповідачем зменшуються суми отримання доходів з метою зменшення сум сплати податків. Але навіть якщо відповідач стверджує що він на теперішній час не має великих доходів не виправдовує його ухиляння від сплати аліментів на дітей. Відповідач працездатний, не є інвалідом, військовозобов?язаний, тому має можливість заробляти кошти достатні на забезпечення свого проживання та сплати аліментів.

Щодо заробітної плати ОСОБА_5 зазначено, що відповідно до норм діючого законодавства з суми заробітної плати найманого працівника вираховується суми податків для нарахування пенсійного стажу: відповідно 6700 грн. -заробітна плата, 1474 грн. -ЄСВ, 1206 - податок з найманих працівників, 100,50 грн. - військовий збір, 3919,50 грн. -сума чистого доходу отриманого безпосередньо донькою ОСОБА_10 .

Щодо не розуміння відповідача на що дитині необхідна матеріальна допомога від батька у сумі 1800 грн. щомісячно у відзиві зазначено, що донька Відповідача - ОСОБА_5 влітку 2023 року закінчила навчання у Фаховому коледжі промислової автоматики та інформаційних технологій Одеського національного технологічного університету спеціальністю «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа» та продовжила своє навчання у Одеському національному технологічному університеті на факультеті «Економіки, бізнесу і контролю» та поступила до Одеського національного технологічного університету, сторона позивача 31.08.2023 року залучила до матеріалів справи копію довідки від 31.08.2023 року № 128/ф7, дн підтверджується інформація, що ОСОБА_5 навчатиметься в період з 01.09.2023 року по 30.06.2026 року та стала студенткою у Одеському національному технологічному університеті. Даний факт також підтверджується наявною в матеріалах справи копією Договору № 0046045 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців. Так, згідно Розділу ІІІ Договору № 0046045 загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 39900,00 грн. Вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: 2023 -2024навчальний рік - 11600,00 грн.; 2024 2025 навчальний рік - 13600,00 грн.; 2025 2026 начальний рік - 14700,00 грн.

Крім того, у відзиві звертається увага, що у зв?язку зі скрутною матеріальною ситуацією у сім?ї де ОСОБА_5 проживає з матір?ю та молодшим братом єдиним джерелом доходів є заробітна плата матері, та мати допомагає старшому брату, ОСОБА_7 вирішила влаштуватись на роботу хоч на півдня для того щоб хоча б мати змогу оплатити свій щоденний проїзд до учбового закладу та часткове купування їжі в обід. Дійсно, ОСОБА_7 отримає заробітну плату з урахуванням сплати усіх податків 3919,50 грн., і вона проживає з матір?ю в квартирі яка належить матері на підставі спільного сумісного майна. Також Позивачка сплачує комунальні послуги, чеки яких додавались раніше. Мати забезпечує доньку одягом, взуттям, речами особистої гігієни, продуктами, допомагає придбати необхідні підручники та приладдя для навчання, оплатити навчання в вищому закладі.

Судом було визначено суму аліментів для утримання повнолітньої доньки 1800 грн. Сторона Позивача надає пояснення щодо сум витрат та просить їх врахувати при прийнятті рішення апеляційною інстанцією.

Витрати на ОСОБА_5 в місяць складаються з :3000 грн. (витрати на проїзд до навчального закладу) +1000 грн (витрати на часткове купування їжі в обід) + 2500 грн. (витрати на учбове приладдя та підручники чеки надавались до суду) +2000 грн. (витрати на їжу вдома) +400 грн. (витрати на комунальні послуги, чеки надавались до суду) +966,66 грн. (витрати на оплату навчання, чеки надавались до суду) = 9866,66 грн. При витратах в 9866,66 грн. дохід ОСОБА_7 в місяць становить 3919,50 грн. Сума матеріальної допомоги в місяць, яку потребує ОСОБА_7 становить 5947,16 грн. Батько ОСОБА_7 не допомагає. Матеріально допомагає ОСОБА_7 лише мати. Тому у зв?язку з вищевикладеним, Позивач вважає що 1800 грн. в місяць - це сума яку має сплачувати Відповідач для змоги забезпечити дочку ОСОБА_7 найнеобхіднішим.

Щодо перерахування Відповідачем деяких коштів на рахунок доньки та наданих квитанцій. Надані квитанції підтверджують той факт, що Відвідачем частково сплачено заборгованість по аліментах на дітей, що відображено також у довідці від 30.04.2024 року виданій Суворовським ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса). Так, станом на 30.04.2024 року у Відповідача існує борг по сплаті аліментів на неповнолітніх дітей по справі 36834, 41 грн. Дійсно у травні 2023 роки ОСОБА_5 отримала він батька на карту кошти у сумі 4600 грн. - це заборгованість по аліментах за період 2016-2018 років, що було предметом позовних вимог по іншій справ № 523/11035/21. Тобто квитанції на які посилається Відповідач не відносяться до сплати аліментів на дитину 01.01.2023 року і до досягнення нею 23 років, поки донька буде навчатись і були надані як докази по інших справах та не враховані суддями так як вони не підтверджують факт сплати аліментів на повнолітню дитину. Так, стороною Позивача до суд було надано всі докази щодо підтвердження необхідності матеріальної допомоги доньки з боку батька.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199,200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Так, згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

З наведених обставин справи вбачається що ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Остання є студенткою Одеського національного технологічного університету (ОНТУ) на заочній формі навчання на підставі Договору про надання освітніх послуг з терміном навчання від 01.09.2023 року по 30.06.2026 року.

Колегією суддів установлено, що спільна дитина сторін ОСОБА_5 на день звернення позивача до суду із даним позовом досягла повноліття, проте не досягла 23- річного віку, продовжує навчання, працює на умовах строкового договору, проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, в родині тяжке матеріальне становище, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Отже, встановивши, що ОСОБА_5 продовжує навчатися, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, суд дійшов правильного висновку про обов`язок відповідача утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню доньку, яка навчається.

Щодо доводів відповідача, що судом не було враховано, що він з 2022 року не має постійного доходу, через військовий стан, і його дохід становить лише 10000 грн., суд апеляційної інстанції виходить з такого. Відповідач є працездатною особою та отримує дохід, доказів того, що він не в змозі сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, тобто свого скрутного матеріального становища до суду апеляційної інстанції не було надано, у зв`язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів з відповідача саме у вказаному розмірі. Такий розмір аліментів забезпечить належне матеріальне утримання дитини сторін, яка продовжує навчання та не спростований відповідачем.

Відтак, доводи апеляційної скарги щодо скасування рішення суду першої інстанції і відмови у задоволенні позову не спростовують встановлені у справі фактичні обставини.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не надано вірної правової оцінки походження коштів, а саме від продажу автомобіля, не є підставою для скасування рішення суду.

Фактично доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними, оскільки не спростовують обов`язок батька брати участь у матеріальних витратах на повнолітню дитину, яка потребує такої допомоги.

Колегія суддів враховує те, що у відповідач сплачує, ще аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000,00 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Але, виховання дітей одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дітей таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

У зв`язку з наведеними обставинами та враховуючи вище наведені норми Закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходив з принципів розумності та справедливості, з урахуванням матеріального стану відповідача, знаходження його у працездатному віці, колегія суддів вважає, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, у визначеному судом першої інстанції розмірі, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги апелянта не заслуговують на увагу.

Відповідачем по справі не доведено належними та допустимими доказами того факту, що він не має матеріальної можливості надавати позивачу матеріальну допомогу на повнолітню дитину, яка навчається, зважаючи на те, що він є працездатною особою.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 19 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Н.В. Стахова