Справа № 736/1313/24
Номер провадження 2/736/314/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Пархомчук Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу

В С Т А Н О В И В:

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 15391 грн. 09 коп., а також вартість послуг експерта в розмірі 2970 грн. 89 коп. та судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14 жовтня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «SKODA SUPERB», номерний знак НОМЕР_1 та «VOLKSWAGEN CADDY», номерний знак НОМЕР_2 , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у ДТП є відповідач, цивільно-правова відповідальність якого на момент скоєння ДТП, застрахована не була. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу «VOLKSWAGEN CADDY» у сумі 15391 грн. 09 коп. Крім того, позивач поніс витрати на послуги експерта в сумі 2970,89 грн.

Ухвалою суду від 20 червня 2024 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, слухання справи призначено без повідомлення сторін та проведення судового засідання. Сторонам надано строк для подачі до суду заяв по суті справи.

У встановлений судом строк відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 245 від 17.11.2022 є неналежним доказом, оскільки експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність. Крім того, висновком експерта відповідач не погоджується, так як не був присутній під час здійснення оцінки завданого збитку. Рахунок-фактура, який надано до суду № 230 від 17.11.202 містить суму за виклик зацікавлених осіб, однак відповідача, як зацікавлену особу ніхто не викликав. Крім того, відповідач зазначив, що сплатив потерпілому 04.12.2022 10000,00 грн., а отже вже відшкодував шкоду, завдану ДТП. Відповідач вважає, що у зв`язку із військовим станом, як форс-мажорною обставиною не міг застрахувати свій автомобіль. ОСОБА_1 вказав, що завдав шкоду автомобілю потерпілого не навмисно, і є постраждалим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому позивач в силу ст.. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не має право звертатися до нього з позовної заявою про відшкодування шкоди в порядку регресу. За наведених обставин, відповідач просить відмовити МТСБУ в задоволенні позовних вимог.

Позивач у встановлений судом строк подав до суду відповідь на відзив, в якому заперечив всі доводи відповідача, просив позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 14 жовтня 2022 року о 08 годині 47 хвилин в м. Корюківка, по пров. Індустріальний керував автомобілем «SKODA SUPERB», державний номерний знак НОМЕР_1 та перед початком руху при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю, який рухався в попутному напрямку в ході чого здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN CADDY державний номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.1, 10.4 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №025770 від 14.10.2022.

Відповідно до постанови Корюківського районного суду Чернігівської області у справі № 736/1347/22 від 01.11.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та притягнено до адміністративної відповідальності.

На момент настання ДТП цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В результаті вищевказаної ДТП було пошкоджено транспортний засіб «VOLKSWAGEN CADDY» державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в АТ «СК «Мега - гарант» згідно Полісу серії ЕР 208247842.

ОСОБА_2 14 жовтня 2022 року звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Моторне (транспортне) страхове бюро України видало доручення експерту товарознавцю на проведення автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу автомобіля вантажного «VOLKSWAGEN CADDY» державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого у ДТП 14.10.2022 по справі № 87373.

Так, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу № 245 про оцінку транспортного засобу вантажного автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY» державний номерний знак НОМЕР_2 , необхідного для усунення ушкоджень, отриманих у ДТП 14.10.2022, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, включно з сумою податку на додану вартість у вартості робіт, ремонтних матеріалів та складників, станом цін на дату огляду 15.11.2022, складає - 22915 грн. 03 коп. (а.с. 21-22). Оцінка проведена експертом товарознавцем ОСОБА_3 .

Моторне (транспортне) страхове бюро України видало наказ № 3/11755 про відшкодування шкоди ОСОБА_2 , що заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 15391 грн. 09 коп., яка була перерахована 29 листопада 2022 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 936399.

Також згідно платіжної інструкції № 936300 від 23.11.2022 Моторним (транспортним) страховим бюро України було перераховано 2970,89 грн. ФОП ОСОБА_3 за проведення експертизи.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі статтею 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 39.1 статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із підпунктом а) пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Абзацом 2 пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року в справі № 200/13392/13-ц.

Таким чином, оскільки Моторне (транспортне) страхове бюро України компенсувало шкоду потерпілій у ДТП стороні ОСОБА_2 (власнику транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY), а тому позивач набув право вимоги до відповідача саме у порядку регресу.

Щодо тверджень відповідача про те, що він вчинив дорожньо-транспортну пригоду не навмисно, а отже в силу п.п. 38.1.3 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не може бути відповідачем за регресним позовом. Суд вважає такі посилання відповідача безпідставними, оскільки як свідчить постанова Корюківського районного суду Чернігівської області у справі № 736/1347/22 від 01.11.2022 ОСОБА_1 , був присутнім у залі судового засідання та визнав свою вину у вчиненому ДТП. За наслідками судового засідання судом було винесено рішення, яким відповідача визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Вказана постанова суду набрала законної сили, а отже твердження відповідач про те, що він ненавмисно заподіяв шкоду не має під собою підґрунтя.

Щодо того, що ОСОБА_1 повністю відшкодована шкода потерпілому, то суд зазначає наступне. Відповідач стверджує, що виплатив потерпілому ОСОБА_2 10 тисяч гривень, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 04.12.2022.

Зазначене свідчить про те, що на момент подання ОСОБА_2 заяви про страхове відшкодування та повідомлення про ДТП, взаєморозрахунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не проводилися.

МТСБУ виконуючи вимоги ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі довідки № 1 від 25.11.2022 та наказу №3/11755 від 26.11.2022 р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (копії додаються), прийняв рішення про відшкодування шкоди Потерпілому в загальному розмірі 15 391,09 грн. (п`ятнадцять тисяч триста дев`яносто одна гривня 9 коп.), що підтверджується платіжними інструкціями (містяться в матеріалах справи).

Отже, позивачем була повністю відшкодована шкода потерпілому, завдана відповідачем на підставі наявної у позивача заявки на відповідне відшкодування.

У ч. 1 ст. 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Верховний Суд України відзначає, що якщо дії третьої особи, якими страхувальнику спричинені збитки, є страховим випадком, то у такого потерпілого (страхувальника за договором страхування) є дві можливості відшкодування шкоди: за рахунок безпосереднього заподіювача шкоди; за рахунок страховика шляхом отримання страхового відшкодування. Право вибору належить самому потерпілому.

В ч. 1 ст. 1191 ЦК України вказано, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Обов`язку позивача відшкодувати шкоду замість особи, яка її заподіяла безпосередньо залежить від права вимоги потерпілого до особи, яка завдала таку шкоду.

Тобто потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1192 ЦК України підстав.

Вказані вище висновки узгоджуються з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду України від 20 січня 2016 року N 6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року № 6-725цс16, від 26 жовтня 2016 року N 6-954цс16, 21 грудня 2020 року № 911/286/20, яка відповідно до норм ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, МТСБУ виконало покладений законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а потерпілий як кредитор реалізував своє право вимоги шляхом звернення до МТСБУ та до особи, яка завдала шкоди - відповідача.

Щодо посилань ОСОБА_1 на те, що висновок експерта є неналежним доказом, адже експерт не повідомлений про кримінальну відповідальність, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , МТСБУ з метою встановлення розміру заподіяння шкоди, має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є зокрема експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону.

Таким Уповноваженим органом є Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг, яка розпорядженням № 5417 від 23.02.2006 затвердила Порядок залучення МСТБУ аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим.

Як зазначено у п. 1.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 145/5/2092, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Згідно з п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 145/5/2092, вказана Методика застосовується з метою, зокрема, для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ .

Відповідно до п. 1.3 Методики, її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Згідно з п. 4.3 Методики за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ.

Виходячи з викладеного, висновок експерта складається у разі проведення судової автотоварознавчої експертизи, а звіт оцінювача - за результатами проведення оцінки КТЗ, при цьому, як висновок експерта, так і звіт оцінювача складаються на єдиних засадах, визначених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від № 145/5/2092.

Таким чином, 17.11.2022 оцінювачем ОСОБА_3 за результатами проведення оцінки КТЗ було складено висновок № 245 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу а не висновок судової авто товарознавчої експертизи, а тому оцінювач і не мав бути повідомленим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Пунктом 56 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, «Про затвердження Національного стандарту N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»» не передбачено вимоги, про те, що експерт (оцінювач) повинен зазначити у звіті про оцінку майну те, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Натомість одним із елементів, які повинен містити звіт про оцінку майна, як вказано у вищезазначеній постанові, є письмова заява оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість. У Висновку наявні обмеження щодо достовірності дослідження.

Щодо виклику відповідача на оцінювання, то суд зауважує, що відповідача викликали на огляд транспортного засобу через електронне повідомлення.

Електронне повідомлення, прийняте через Інтернет - послуга, що приймається на порталі Укрпошти. Повідомлення пересилається електронними каналами та доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) відтвореним на паперовому носії.

Отже, відповідача було повідомлено належним чином, що підтверджується специфікацію замовлення № 110854.

Щодо наявності у відповідач пільг відповідно до п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то суд зазначає, що вказана норма, жодним чином не позбавляє права МТСБУ звертатися до суду з регресним позовом до ОСОБА_1 , адже виключення із ст.. 38 цього Закону зроблені тільки для категорій осіб, що зазначені в п. 13 ст. 13 Закону.

Щодо наявності форс-мажорних обставин для відповідача, як підстави для того, що він не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, суд зазначає, що це ніяким чином не впливає на факт того, що дорожньо-транспортна пригода сталася, що винен в ній відповідач, у разі відсутності поліса автострахування у особи, яка винна у ДТП, застрахована особа має право на здійснення відшкодування матеріальних збитків від МТСБУ, яке і здійснило в даному випадку таке відшкодування. Не здійснення страхування своєї цивільно-правової відповідальності не звільняє від обов`язку відшкодування завданих збитків.

За наведених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, розрахунок понесених витрат є дійсним, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265, 273, 274-279 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (р/р IBAN НОМЕР_3 , ) відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 15391 (п`ятнадцять тисяч триста дев`яносто одну) грн. 09 коп. та 2970 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят) грн. 89 коп. витрат за послуги експерта.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (02154, м. Київ, бульвар Русанівський, 8, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя Т.В.Пархомчук