Справа № 162/421/24
Провадження № 2/162/146/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Цибень О.В.,

за участю секретаря судового засідання Будько І.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 23.05.2024 року звернувся до суду із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько ОСОБА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої, серед іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За життя дядько склав заповіт, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося, заповідав позивачу, який прийняв спадщину шляхом подачі заяви нотаріусу у встановлений законом строк. У зв`язку з тим, що право власності на будинок не зареєстроване, позивач не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом. Постановою нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. З огляду на вказане, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Судові витрати по справі залишити за ним.

Ухвалою суду від 31.05.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі, кожен зокрема, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.07.2023 року, спадкодавець ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з копією заповіту ОСОБА_1 , посвідченого в.о. старости Ветлівського старостинського округу 22.01.2019 року за №5-2, спадкодавець заповідає усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось своєму племіннику - ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з по господарської книги №1 за 2021-2025 рік житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із довідки старости Ветлівського старостинського округу від 04.04.2024 року №213 вбачається, що ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті був зареєстрований одноосібно у будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач 23.11.2023 року звернувся із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Любешівської державної нотаріальної контори, однак постановою державного нотаріуса від 04.04.2024 року їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на майно.

У матеріалах спадкової справи наявні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відмову від належної їм частки спадщини за законом, подані у 6-місячний строк.

Виходячи з того, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, претендує на спадкове майно і це право не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб, оскільки відповідачі позовні вимоги визнали та відмовились від належної їм частки спадщини за законом у встановлений законом строк, беручи до уваги ту обставину, що за життя спадкодавцем не оформлено правовстановлюючих документів на право власності на нерухоме майно, що позбавляє позивача оформити таке право, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

За клопотанням позивача судові витрати по справі залишити за позивачем.

Керуючись ст.2, 4,13,76-78,141, 142, 206, 258-268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідачі: ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

ОСОБА_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ