Справа № 462/7004/22
УХВАЛА

13 серпня 2024 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.,

при секретарі Данилович Н.В.,

за участю приватного виконавця Пиця А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

08 серпня 2024 року приватний виконавець Пиць А.А. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до погашення заборгованості по виконавчих документах, які перебувають на виконанні у приватного виконавця Пиць А.А. Своє подання мотивує тим, що на виконанні у приватного виконавця Пиць А.А. перебуває зведене виконавче провадження №73693107 до складу якого входить виконавче провадження №73693022 від 29 грудня 2023 року з примусового виконання виконавчого листа №462/7004/22 виданого 04 грудня 2023 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 631925 грн., що складають 1/2 частину від вартості спільного майна подружжя, а саме: автомобіля марки Mercedes-Benz CLS 550, 2014 року випуску, об`єм двигуна 4663 куб.см. та судових витрат у розмірі 6319 грн. 30 коп. та виконавче провадження №73693079 від 29 грудня 2023 року з примусового виконання виконавчого листа №462/7004/22 виданого 04 грудня 2023 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. Проте боржник в добровільному порядку рішення суду не виконує. Приватним виконавцем було здійснено всі необхідні заходи примусового виконання рішення суду передбачені чинним законодавством, проте, на даний час зобов`язання боржника залишаються невиконаними, жодних дій спрямованих на виконання рішення суду боржником не вчинено, на виклики виконавця для дачі пояснень боржник не з`являється, а тому просить задовольнити подання.

Приватний виконавець Пиць А.А. у судовому засіданні подання підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить подання задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Заслухавши приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання приватного виконавця підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. перебуває зведене виконавче провадження №73693107 до складу якого входить виконавче провадження №73693022 від 29 грудня 2023 року з примусового виконання виконавчого листа №462/7004/22 виданого 04 грудня 2023 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 631925 грн., що складають 1/2 частину від вартості спільного майна подружжя, а саме: автомобіля марки Mercedes-Benz CLS 550, 2014 року випуску, об`єм двигуна 4663 куб.см. та судових витрат у розмірі 6319 грн. 30 коп. та виконавче провадження №73693079 від 29 грудня 2023 року з примусового виконання виконавчого листа №462/7004/22 виданого 04 грудня 2023 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

29 грудня 2023 року приватним виконавцем Пиць А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 73693022, якою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та скеровано рекомендованим повідомленням про вручення боржнику до відома та виконання /а.с.222/.

29 грудня 2023 року приватним виконавцем Пиць А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 73693022, якою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та скеровано рекомендованим повідомленням про вручення боржнику до відома та виконання /а.с.222/.

29 грудня 2023 року приватним виконавцем Пиць А.А. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 703171,73 грн. /а.с. 230/.

29 грудня 2023 року приватним виконавцем Пиць А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 73693079, якою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та скеровано рекомендованим повідомленням про вручення боржнику до відома та виконання /а.с.234/.

29 грудня 2023 року приватним виконавцем Пиць А.А. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 17603 грн. /а.с. 242/.

29 грудня 2023 року приватним виконавцем Пиць А.А. винесено постанову про об`єднання виконавчих провадження, якою об`єднано виконавчі провадження № 73693022 та № 73693079 у зведене виконавче провадження №73693107 /а.с.218/.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що за боржником нерухоме майно не зареєстровано /а.с.244/.

Відповідно до відповіді ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав дозвіл на імміграцію в Україну 15 травня 2020 року на підставі пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України «Про імміграцію», оскільки є батьком громадянки України. На підставі отриманого дозволу на імміграцію 26 травня 2020 року ОСОБА_1 документовано посвідкою на постійне проживання № НОМЕР_1 терміном дії до 22 травня 2030 року /а.с.245/.

21 червня 2024 року на адресу боржника було скеровано рекомендованим повідомленням про вручення виклик приватного виконавця, відповідно до якого останнього зобов`язано з`явитись до виконавця 28 червня 2024 року щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату, що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, проте на виклик приватного виконавця боржник не з`явився /а.с.246, 251-252/.

18 липня 2024 року на адресу боржника повторно було скеровано рекомендованим повідомленням про вручення виклик приватного виконавця, відповідно до якого останнього зобов`язано з`явитись до виконавця 26 липня 2024 року щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, проте на виклик приватного виконавця боржник не з`явився /а.с.247, 253-254/.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, встановлено, що приватним виконавцем вчинено всіх передбачених законом дій для виявлення майна боржника та виконання судового рішення.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІ у редакції від 10.12.2015 встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язання за рішенням.

Так, ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність), спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Частинами 1, 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно із ч. 5 ст. 48 вказаного Закону у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником зобов`язань самостійно протягом строку, вказаного приватним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України від 01 лютого 2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Матеріали справи свідчать про те, що приватним виконавцем вчинялись передбачені законодавством виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду. Боржник ОСОБА_1 , будучи обізнаним про ухвалене судом рішення та повідомленим про початок його примусового виконання, декларації про доходи та майно не надав, дій, спрямованих на виконання своїх зобов`язань, не вчиняв.

При цьому слід зазначити, що обмеження у праві виїзду за межі України має тимчасовий характер та спонукатиме боржника до виконання боргових зобов`язань за рішенням суду, що в свою чергу захистить права стягувача на отримання належних коштів.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У справі «Soering vs UK» від 7 липня 1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги особу боржника, який є громадянином іноземної держави, що дозволяє у будь-який момент вільно виїхати за межі України, немає в Україні ніякої власності, а також те, що приватним виконавцем вжито усіх необхідних заходів, щоб боржник у добровільному порядку виконав рішення суду та сплатив борг, проведено відповідні виконавчі дії з метою розшуку майна боржника та коштів, а боржник, будучи обізнаним про відкрите виконавче провадження, не здійснив належних і достатніх заходів щодо добровільного виконання рішення суду, не повідомив про виникнення обставин, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, ним так і не здійснено належних дій щодо виконання у повному обсязі своїх зобов`язань у виконавчому провадженні і матеріалами виконавчого провадження підтверджується факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання рішення суду, а тому суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця є мотивованим та обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 6,8 ЗУ «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України», ст.19 ЗУ «Про державну прикордонну службу України», ст.441 ЦПК України, суд

постановив:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_3 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий МЗС Азербайджану від 05.06.2015 року, посвідка на постійне проживання № НОМЕР_1 ), у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до моменту повного виконання рішення Залізничного районного суду м.Львова у справі 462/7004/22 (виконавче провадження №73693107).

Копію ухвали направити Державній прикордонні службі України для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений 16 серпня 2024 року.

Суддя:

Оригінал ухвали.