ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6993/24
провадження № 2/753/5432/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Котвицького В.Л., за участі секретаря судового засідання Овчар В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у квітні 2024 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2019 позивачу ОСОБА_1 належить 1/2 частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачу ОСОБА_2 належить інша 1/2 частка зазначеної квартири.

Позивач ОСОБА_1 з лютого 2022 року по даний час постійно перебуває зі своїми неповнолітніми дітьми за кордоном та не проживає в указаному житловому приміщенні.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не проживає із жовтня 2022 року і по даний час, а мешкає в будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачу стало відомо, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , постійно проживають сторонні люди, та ОСОБА_1 довідалася, що відповідач ОСОБА_2 передав вказане житлове приміщення в оренду ОСОБА_3 за договором оренди приміщення від 13.10.2023. Дата передачі ключів орендарю ОСОБА_3 згідно з умовами вказаного договору оренди - 13.10.2023. За умовами договору, орендна плата становить 19 000,00 грн щомісячно, яка вноситься передоплатою не пізніше 13-го числа поточного місяця. В момент підписання цього договору орендарем вноситься орендна плата за перший та останній місяці оренди, далі - щомісячно (п. п. З.2., 3.3. договору оренди приміщення від 13.10.2023).

Оскільки, відповідач отримував дохід від здачі квартири, яка є спільним майном сторін, та не перераховував частку грошових коштів на рахунок позивача, позивач просить суд стягнути з відповідача 1/2 частку отриманого доходу від використання спільного майна за договором оренди приміщення від 13.10.2023 у сумі 57 000,00 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат.

Ухвалою суду від 22.04.2024 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного судового провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

До суду від відповідача надійшов відзив на позов відповідно до якого відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що як доказ оренди квартири позивач посилається на переписку її з дівчиною ОСОБА_4 , яка відповідачу не знайома, стороною в договорі оренди не була. Про яку оренду мова йде у переписці відповідачу теж невідомо. Також, відповідач зазначив, що позивач до позову не приклала жодного підтвердження отримання ним за оренду коштів. Отже, підтвердження отримання коштів не має.

Відповіді на відзив від позивача до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12.ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2019 позивачу ОСОБА_1 належить 1/2 частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачу ОСОБА_2 належить інша 1/2 частка зазначеної квартири.

Позивач ОСОБА_1 з лютого 2022 року по даний час постійно перебуває зі своїми неповнолітніми дітьми за кордоном та не проживає в указаному житловому приміщенні.

Відповідач у відзиві вказує на те, що він, як співвласник квартири, мав намір здати в оренду свою частину спірної квартири, склавши договір оренди і передбачав здачу жилого приміщення, а не всієї квартири. Підписавши 13.10.2023 договір оренди житлового приміщення - однієї кімнати в квартирі, в подальшому між орендарем та орендодавцем не було підписання акту приймання - передачі кімнати в квартирі. Фактично, договір оренди не був виконаний, кошти не були сплачені за оренду.

Разом з тим, позивачем до позову також не надано належних та допустимих доказів підтвердження факту отримання відповідачем за оренду спірної квартири грошових коштів.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 77. Належність доказів предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві та оскільки позивачем не наданого доказів одержання відповідачем прибутку від оренди їх спільної квартири, позовні вимоги про стягнення з відповідача 1/2 частку отриманого доходу від використання спільного майна за договором оренди приміщення від 13.10.2023 року у сумі 57 000,00 грн. є необгрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких підстав, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на відхилення позовних вимог судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 133, 141, 200, 206, 263-265, 268, 354,355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 15.08.2024.

Суддя В.Л. Котвицький