ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

19 серпня 2024 року

м. Харків

справа № 613/768/23

провадження № 22-ц/818/2202/24

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 12 березня 2024 року у складі судді Сеник О.С.,-

У С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року Приватне акціонерне товариство «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ», звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за електричну енергію у сумі 32019,19 грн, понесені витрати на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 33,00 грн та судового збору у розмірі 2952,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до постанов НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268, від 19.06.2018 № 505 ПрАТ «Харківенергозбут» є постачальником універсальних послуг та має ліцензію з постачання електричної енергії. Договір про постачання електричної енергії є публічним договором приєднання, укладається сторонами з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України, умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, та є однаковими для всіх споживачів. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження даного виду діяльності ПрАТ «Харківенергозбут» розміщені на сайті для публічного доступу zbutenergo.kharkov.ua. В силу п.13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» приєднанням споживача до договору постачання електричної енергії (акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують бажання укласти договір : надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та згідно з договором від 01.01.2019 є побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «Харківенергозбут». Враховуючи наведені приписи, а також факт споживання електричної енергії за вказаною адресою та проведені оплати у попередніх періодах, ОСОБА_1 приєднався до умов договору про постачання електричної енергії від 01.01.2019 на умовах комерційної пропозиції для побутових споживачів.

В силу п.5 ч.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п.5.10, п.6.2 Договору споживач зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані житлово-комунальні послуги, в даному випадку, спожиту електроенергію, у строк, визначений у комерційній пропозиції. Згідно з п.3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць, оплата електричної енергії, у т.ч. послуги з її розподілу, оплачуються один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі рахунку, виставленого Споживачу Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, у т.ч. послуги з її розподілу.

За період з 01.01.2022 по 30.04.2023 за вищевказаною адресою, згідно переданих у відповідності до вимог п. 11 Постанови № 312, п. 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, п. 1.1. Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» даних засобів комерційного обліку станом на 30.04.2023 показники становлять 22380, на які проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 32019,12 грн.. Вказана сума оплати нарахована на підставі тарифів на електричну енергії, визначених у Комерційних пропозиціях № № 17, 21 для побутових споживачів (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 № 859 фіксована ціна для споживачів на електричну енергію становить 1,68 грн., за наявності окремого обліку споживання електричної енергії за періодами часу розрахунки проводяться за фіксованою ціною на електричну енергію із застосуванням коефіцієнту, за двозонним диференціюванням за періодами часу 0,5 фіксованої ціни в години нічного мінімального навантаження енергосистеми (з 23-ї до 7-ї години)). Рахунок відповідачем не сплачено. Несплата відповідачем вартості використаної електроенергії слугувала підставою звернення РПрАТ «Харківенергозбут» до суду з вимогами про стягнення заборгованості.

Представник позивача зазначив, що ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 07.02.2023 по справі № 613/147/23 відмовлено у видачі судового наказу з підстав відсутності відомостей про реєстрацію ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 з 17.04.2009 є власником житлового будинку за вказаною адресою, а отже, з урахуванням приписів ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. Місцем виконання договору є адреса електроустановки споживача, до якої постачається електроенергія: АДРЕСА_1 . З огляду на викладене, пояснив, що даний позов пред`явлено за місцем виконання договору, а сума судового збору, сплачена за подачу заяви про видачу судового наказу, в розмірі 268,40 грн. підлягає стягненню з відповідача одночасно з судовим збором за подачу позовної заяви в сумі 2684,00 грн.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 12 березня 2024 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованість за електричну енергію в сумі 32019 грн 12 коп, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2952 гр. 40 коп. та витрати на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 33 (тридцять три) грн. 00 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , тому він повинен відповідати за зобов`язання по сплаті за спожиту електричну енергію, адже саме на власника покладено обов`язок утримувати належне йому майно, в тому числі сплачувати надані комунальні послуги. Відповідачем належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконав, судом першої інстанції зроблено висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованості за електричну енергію за період з 01.01.2022 по 30.04.2023 в розмірі 32019,12 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Скарга містить посилання на те, що судом першої інстанції залишив поза увагою істотні обставини, які доводять позицію позивача. А саме, у зв`язку з заміною приладу обліку електроенергії, відповідач як споживач не мав можливості передавати фактичні показники лічильника, погодитись чи заперечити сам факт зміни розташування приладу обліку, процедуру вимірювання та реєстрації кількості електричної енергії інших фізичних параметрів електричної енергії в точці вимірювання.

Також в ході розгляду справи, судом не були враховані приписи правил ринку яких повинні відповідно до законів України "Про ринок електричної енергії" та "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" дотримуватись його учасники, а саме: п.п. 2.3.4., 2.3.3.,2.3.5., Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» та згідно до Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 «Про затвердження Кодексу комерційного обліку електричної енергії» вимоги до місця встановлення ВОЕ визначаються відповідно до Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ) та цього Кодексу. Місце розміщення вузла обліку електричної енергії має бути захищеним від : ступу сторонніх осіб, тварин, птахів, комах тощо, які можуть пошкодити обладнання. віддаленим від займистих матеріалів на відстань не менше 1,5 м в усіх напрямках, безпечним і доступним для проведення технічного обслуговування, ремонту та заміни обладнання, відповідати вимогам правил безпеки та інших відповідних нормативних актів. Вузол обліку електричної енергії необхідно встановлювати таким чином, щоб була забезпечена можливість доступу до нього для цілей повірки засобів вимірювальної піки, контрольного огляду та/або технічної перевірки, а також контролю результатів вимірювання електричної енергії в такий спосіб і в таких межах, як це визначено законами країни, цим Кодексом та іншими нормативними документами. Відповідно до Правил улаштування електроустановок - Розрахункові вимірювальні Комплекси потрібно встановлювати на межі поділу мережі за балансовою належністю або на визначеній межі експлуатаційної відповідальності. Також, зазначено, що позивачем не надано суду підтвердження того, що будь-який рахунок за спожиту електричну енергію формувався позивачем та надсилався відповідачеві, а осатаній його отримував.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи..

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши головуючого суддю, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, при постановленні оскаржуваного рішення, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів апеляційного суду не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 17.04.2009 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 331110508 від 03.05.2023 (а.с. 17).

ОСОБА_1 є побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Петропавлівка, вул. Визволителів, 24. На ім`я відповідача було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою абоненту. У довідці абонента також вказано обсяги електричної енергії, спожитої за адресою: АДРЕСА_1 , період та дата зняття показань приладу обліку.

Так, станом на 31.12.2021 за результатами контрольного обходу показання приладу обліку складали 017571 (витрата 523), станом на 28.06.2022 027797 (витрата 10226), станом на 30.06.2022 027899 (витрата 102), 31.07.2022 029803 (витрата 1904), станом на 31.08.2022 032009 (витрата 2206), 31.03.2023 038662 (витрата 1373), 30.04.2023 039951 (витрата 1329) (а.с.15).

Як вбачається зі змісту цієї довідки, споживач ОСОБА_1 жодного разу за вказаний період не здійснив оплати за спожиту електроенергію.

Згідно з довідкою ПрАТ «Харківенергозбут» по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 встановлений багатофункціональний прилад обліку. Розрахунок проведений з урахуванням зон. Всього за період з 01.01.2022 по 30.04.2023, який є предметом розгляду у даній справі, спожито 22380 кВт, за ціною 1 кВт: до 250 кВт 1,44 грн. (з ПДВ), понад 250 кВт 1,68 грн.(з ПДВ). До показників електроенергії, спожитої в нічний період, при розрахунку вартості застосовувався коефіцієнт 0,5. Враховуючи відсутність оплати, заборгованість за період з 01.01.2022 по 31.04.2023 становить 32019,12 грн. (а.с.16).

Як вбачається зі змісту рахунку за електроенергію за січень 2019 року, виставленого 20.02.2019, копію якого було надано представником позивача, показання приладу обліку станом на 31.01.2019 становили 476 кВт, у т.ч. за показниками «День» - 333 кВт, за показниками «Ніч» - 143 кВТ, всього, з урахуванням тарифу 0,90 грн. за 1 кВт/год, відповідачу нараховано за спожиту електроенергію за січень 2019 року 613,26 грн. Показання приладу обліку станом на 31.01.2019 складали 2354, у т.ч. за показниками «День» - 1659, за показниками «Ніч» - 695 кВт.

Відповідно до наданого позивачем скріншоту з бази даних АСРПБ, вказаний рахунок на суму 613,26 грн. оплачено відповідачем 28.02.2019, в подальшому відповідачем здійснювались оплати за спожиту електроенергію 13.03.2019 на суму 2,00 грн., 17.05.2019 на суму 1627,00 грн., 16.08.2019 на суму 1100,00 грн., 09.10.2019 на суму 1143,55 грн., 18.10.2019 на суму 554,92 грн., 23.11.2019 на суму 632,57 грн., 26.12.2019 на суму 590,64 грн., 30.01.2020 на суму 629,22 грн, після цього оплата не надходила.

Згідно з наданими представником позивача фотографіями лічильника з інвентарним номером 31494, станом на 23.02.2024 показники лічильника складали 42646,71 кВт, у т.ч. за показниками «День» - 29684,8 кВт, за показниками «Ніч» - 12861,91 кВт.

Відповідно до довідки абоненту від 23.02.2024 за період з 31.12.2018 по 23.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 (споживач ОСОБА_1 ), станом на 31.12.2018 показники лічильника електроенергії становили 001878, споживання 477.

26.02.2021 вказаний лічильник був знятий з показниками 014097, винесений на опору і встановлений з показниками «0».

Станом на 01.03.2021 показники лічильника становили 000129, споживання 129 кВт, станом на 31.03.2021 001629, споживання 800 кВт, станом на 29.05.2021 005536 споживання 3907 кВт, станом на 30.06.2021 006049, споживання 513 кВт, станом на 31.07.2021 006533, споживання 484 кВт, станом на 06.09.2021 011330, споживання 4797 кВт, станом на 30.09.2021 012721, споживання 1391 кВт, станом на 30.11.2021 017048, споживання 4327 кВт, станом на 31.12.2021 017571, споживання 523 кВт, станом на 28.06.2022 027797, споживання - 10226 кВт, станом на 30.06.2022 027889, споживання 102 кВт, станом на 31.07.2022 029803, споживання 1904 кВт, станом на 31.08.2022 032009, споживання 2209 кВт, станом на 15.11.2022 033997, споживання 1988 кВт, станом на 30.11.2021 034661, споживання 664 кВт, станом на 31.12.2022 035148, споживання 487 кВт, станом на 31.01.2023 035978, споживання 830 кВт, станом на 28.02.2023 037249, споживання 1271 кВт, станом на 31.03.2023 - 038622, споживання 1373 кВт, станом на 30.04.2023 039951, споживання 1329 кВт, станом на 30.09.2023 042656, споживання 2705 кВт, станом на 12.12.2023 лічильник опломбований з показаннями 042656, станом на 23.02.2024 показники становлять 042656.

З цієї довідки вбачається, що по домоволодінню АДРЕСА_1 здійснювалась оплата спожитої електроенергії : 28.02.2019 за січень 2019 року 613,26 грн., 13.03.2019 - за грудень 2018 року в сумі 2,00 грн., 17.05.2019 за квітень 2019 року в сумі 1627,03, 16.08.2019 за липень 2019 року в сумі 1100,00 грн., 09.10.2019 за вересень 2019 року в сумі 1143,55 грн., 18.10.2019 за вересень 2019 року в сумі 554,92 грн., 23.11.2019 за жовтень 2019 року в сумі 632,57 грн., 26.12.2019 за листопад 2019 року в сумі 590,64 грн., 30.01.2020 за грудень 2019 року в сумі 629,22 грн., 30.03.2020 за лютий 2020 року в сумі 1217,40 грн., 19.05.2020 за квітень 2019 року в сумі 1153,83 грн., 02.07.2020 за травень 2020 року в сумі 617,07 грн., 21.08.2020 за липень 2020 року в сумі 1242,87 грн., 20.10.2020 вересень 2020 року в сумі 1254,00 грн., 22.12.2020 року за листопад 2020 року в сумі 1348,86 грн., 12.02.2021 за січень 2021 року в сумі 1468,00 грн., 14.04.2021 за березень 2021 року в сумі 3000,14 грн., 28.07.2021 за червень 2021 року 5000,00 грн., 20.08.2021 за липень 2021 року в сумі 2052,64 грн., 12.11.2021 за жовтень 2021 року в сумі 8877,12 грн., 21.01.2022 за грудень 2021 року в сумі 6984,60 грн..

З викладеного вище вбачається, що з січня 2019 року ОСОБА_1 , як власник домоволодіння АДРЕСА_1 , приєднався до договору про постачання електричної енергії шляхом фактичного споживання електроенергії та оплати виставленого рахунку (28.02.2019), протягом періоду з 01.01.2019 по січень 2022 року періодично оплачував спожиту електроенергію, після 21.01.2022 оплат не здійснював, останнім оплаченим періодом є грудень 2021 року.

Лічильник електроенергії за вказаною адресою був один і той же як станом на 01.01.2019, так і станом на 30.04.2023.

26.02.2021 вказаний лічильник був знятий та встановлений у новому місці (на опорі) з нульовими показниками, за період з 01.03.2021 по 12.12.2023 було спожито електроенергії 042656 кВт, з них за період з 01.01.2022 (показник становив 017571 кВт) по 30.04.2023 (показник становив 039951 кВт) - 22380 кВт, після 30.04.2023 показники спожитої електроенергії послідовно збільшувались.

За період з січня 2022 року по 30.04.2023 вартість спожитої електроенергії становила 32019,12 грн. (у т.ч. за тарифом «День» - 26439,84 грн. за 15738 кВт, за тарифом «Ніч» - 5579,28 грн. за 6642 кВт).

При цьому, з викладеного вище вбачається, що оплата спожитої електроенергії відповідачем здійснювалась і після того, як 26.02.2021 лічильник був знятий та встановлений поза межами домоволодіння відповідача на опорі.

28.07.2022, 08.09.2022, 23.11.2022, 20.01.2023. 20.03.2023, 22.05.2023, 27.09.2023 відповідачу були направлені повідомлення про наявність заборгованості із зазначенням суми, з пропозицією сплатити суму боргу добровільно у 5-деннний термін з дня отримання вимоги, та попередженням про те, що у разі несплати ПрАТ «Харківенергозбут» звернеться до суду з позовом про стягнення цієї суми.

Факт направлення відповідачу цих повідомлень підтверджується наданими представником позивача копіями реєстрів поштових відправлень з календарним штемпелем пошти.

Однак, вказані повідомлення були залишені відповідачем без реагування.

З 12.12.2023 лічильник було опущено на висоту людського зросту, та встановлено на електроопорі безпосередньо біля домоволодіння АДРЕСА_1 , що підтверджується зробленими представником позивача фотографіями та довідкою абоненту.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги.

Відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з постачання електричної енергії за період з 01.01.2022 по 30.04.2023 не виконував, плату за спожиту електроенергію не вносив, внаслідок чого у ОСОБА_1 перед ПрАТ «Харківенергозбут» утворилась заборгованість за електричну енергію за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01.01.2022 по 30.04.2023 в розмірі 32019,12 грн. адже саме на власника покладено обов`язок утримувати належне йому майно, в тому числі сплачувати надані комунальні послуги.

Судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги доводи відповідача про відсутність у ПрАТ «Харківенергозбут» документів на лічильник, установлений за адресою його проживання, оскільки в силу Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, встановлення та обслуговування лічильника є компетенцією оператора системи розподілу, яким є ПрАТ «Харківобленерго», а не ПрАТ «Харківенергозбут».

Разом з тим, жодною нормою Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії не зобов`язано оператора системи розподілу погоджувати місце встановлення лічильника зі споживачем.

При цьому, судом встановлено, що двозонний лічильник, який наразі встановлений для обліку електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 , купувався самим відповідачем і встановлювався саме цей лічильник за його ініціативою.

Відповідно до п.2.3.4 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 про затвердження ПРЕЕ відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акту про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Таким чином, відповідальність за цілісність лічильника несе саме відповідач у справі як користувач електроустановки за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.п.5.5, 6.1 ПРРЕЕ та п. 5 Комерційних пропозицій ОСОБА_1 як споживач, мав право ініціювати звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії, однак, будучи повідомленим про обсяги спожитої ним електричної енергії відповідно до показників лічильника шляхом направлення рахунків, таким правом не скористався, що підтвердила представник позивача у судовому засіданні, зазначивши, що ОСОБА_1 жодного разу письмово не звертався до ПрАТ «Харківенергозбут» або ПрАТ «Харківобленерго» з приводу незгоди зі спожитими обсягами електричної енергії.

Крім того, відповідач не був позбавлений можливості ініціювати позачергову повірку лічильника або ж особисто замовити його експертизу, разом з тим, цього не зробив. Не було ним ініційовано і проведення судової електротехнічної експертизи даного лічильника і його підключення.

Щодо посилань про відсутність рахунків по сплаті за спожиту електроенергію, судова колегія з урахуванням висновків викладених у постанові Верховного Суду від 2 грудня 2020 р. справа №761/48615/18-Ц, провадження № 61-14819св20 зазначає наступне.

Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Верховний Суд України зауважив, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 614 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити -товар.

Таким чином, відсутність сформованого рахунку не позбавляє споживача сплачувати за надані житлово - комунальні послуги.

У відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 №1268 ПрАТ Харківенергозбут є постачальником універсальних послуг на території Харківської області.

АТ Харківобленерго виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу яким встановлюються обсяги спожитої електричної енергії з яким у позивача укладено договір про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Даних про оскарження Відповідачем показань комерційного обліку, які передані оператором системи розподілу - Акціонерним товариством «Харківобленерго», не наведено та не надано таких доказів і до матеріалів справи.

Таким чином ПрАТ Харківенергозбут проводить лише розрахунок вартості заборгованості за спожиту електричну енергію відповідно до обсягів спожитої електричної енергії отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку які не оскаржувались відповідачем.

Разом з тим, не доведено та не надано доказів невірного здійснення розрахунків за електричну енергію, свого розрахунку відповідачем не надано.

Підстав відсутності обов`язку по сплаті спожитої електричної енергії не має.

Суду не надано жодного доказу, який свідчив би про те, що відповідач оскаржував обсяг спожитої електричної енергії або показання комерційного обліку, які передані оператором системи розподілу АТ «Харківобленерго». Отже, відповідачем не доведено належними та допустимими засобами доказування дані обставини.

З урахуванням викладеного судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надані будь-які докази на спростування позовних вимог. А незгода відповідача з наведеним розрахунком заборгованості з причин відсутності актів опломбування, технічної перевірки лічильника та того, що вузол обліку не був введеним в облік, не спростовує наявності заявленої у позові заборгованості та не може бути підставою для відмови у позові.

Суд правильно встановив характер спірних правовідносин та застосував до них вимог норм матеріального права, що їх регулюють, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 12 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 серпня 2024 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук