Справа № 545/6512/22
Провадження № 2/545/1532/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Потетій А.Г.,

за участю секретаря - Мамишевої А.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області із позовною заявою звернувся представник ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 посилаючись на те, що ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату», надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно яких забезпечується надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1

Боржник оплату за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не проводить, але фактично ними користується.

ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 , забезпечує управління та утримання житловим будинком, виконує договірні зобов`язання, забезпечує дотримання інтересів всіх мешканців зазначеного будинку. З метою забезпечення якісного, гарантованого обслуговування та ремонту житлових будинків, його технічного обладнання та надання житлово-комунальних послуг надає послуги з утримання житлових будинків, споруд і прибудинкових територій, житлово-комунальні послуги власникам та користувачам житлових та/або нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі публічного Договору укладеного між Заявником та Боржником.

За умовами вищевказаного договору, ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» надає наступні послуги з утримання будинків: підмітання території, прибирання та транспортування сміття в установлене місце, прибирання сміття з газонів, транспортування сміття в установлене місце, утримання у справному та охайному стані урн, очищення їх від сміття, транспортування сміття в установлене місце, скошування трави ручними мотокосами (трімерами), прибирання опалого листя в осінній період, підмітання снігу, який щойно випав, товщиною шару 2 см., згрібання снігу до купи або валів, посипання території піском (частково), зсування снігу, який щойно випав, товщиною шару понад 2 см. движком до валу або купи, очищення території від ущільненого снігу скрібачком, згрібання снігу до купи або валу, збирання, зберігання, перевезення, утилізація, знешкодження та захоронення твердих побутових відходів, повне технічне обслуговування ліфтів та ліфтового обладнання, підтримання у робочому стані систем ліфтів, звільнення пасажирів з кабін ліфтів, що зупинилися, незаплановані ремонти за викликом у разі несанкціонованої зупинки ліфта, огляд обладнання системи холодного водопостачання, огляд обладнання системи гарячого водопостачання (при наявності), огляд обладнання системи теплової енергії (при наявності), огляд обладнання системи гарячого водопостачання, огляд системи водовідведення, усунення засмічень внутрішньобудинкових водопровідних та каналізаційних мереж (крім квартир), ремонт та заміна регульованих кранів, вентилів, засувок, заміна невеликих ділянок трубопроводу (крім стояків та внутрішньоквартирних мереж), роботи з усунення незначних аварій, ремонт та заміна окремих несправних фасонних частин. Огляд системи водовідведення. Усунення засмічень внутрішньобудинкових водопровідних та каналізаційних мереж (крім квартир), ремонт та заміна регульованих кранів, вентилів, засувок, заміна невеликих ділянок трубопроводу (крім стояків та внутрішньоквартирних мереж), роботи з усунення незначних аварій, ремонт та заміна окремих несправних фасонних частин, послуги з поточного ремонту та технічного обслуговування електрообладнання та електричних мереж (заміна перегорілих ламп в місцях загального користування (вхід/вихід, технічний поверх, сходові клітки) та заміна електричних пристроїв (вимикачів, патронів), постачання силової електроенергії для роботи ліфтів за договором з енергопостачальною організацією, освітлення місць загального користування, облік спожитої електроенергії, перевірка вентиляційних каналів житлового будинку.

Згідно Оборотної відомості, виданої на ім`я ОСОБА_1 , заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2016 року по 26.12.2022 року, становить 13 342,09 грн.

Оскільки відповідач не виконав грошове зобов`язання, а отже він відповідно до положень статті 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» зазначає, що пеня є різновидом неустойки відповідно статті 549 Цивільного кодексу України. Таким чином, в разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду від 18.04.2019 у справі N 914/1126/14 викладений наступний правовий висновок: "Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", статтею З якого передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Зазначена правова позиція щодо розміру обчислення пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України є сталою та зокрема викладена в постановах Верховного Суду України від 24.10,2011 у справі N 25/187 та від 07.11.2011 у справі N 5002-2/5109-2010. Аналогічна правова позиція щодо розміру обчислення пені на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України також викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі N 910/10224/14, від 23.05.2018 у справі N 910/15492/17 та від 06.03.2019 у справі N 916/4692/15.

На підставі вищевказаного ТОВ «ЖЕК Полтавського ДБК» нарахувало наступні штрафні санкції, а саме 2 728,82 грн. - інфляційне збільшення, 6 217,01 грн. - подвійна облікова ставка НБУ, 861,86 грн. - 3% річних.

У судове засідання представник позивача не з`явився надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача адвокат Сидоренко Ю.В. надав до суду заяву з проханням розглядати справу у відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги визнав частково, а саме суму боргу за період з 28.12.2019 року по 26.12.2022 року, просив застосувати строки позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату», надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно яких забезпечується надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1

Боржник оплату за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не проводить, але фактично ними користується.

ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 , забезпечує управління та утримання житловим будинком, виконує договірні зобов`язання, забезпечує дотримання інтересів всіх мешканців зазначеного будинку. З метою забезпечення якісного, гарантованого обслуговування та ремонту житлових будинків, його технічного обладнання та надання житлово-комунальних послуг надає послуги з утримання житлових будинків, споруд і прибудинкових територій, житлово-комунальні послуги власникам та користувачам житлових та/або нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі публічного Договору укладеного між Заявником та Боржником.

За умовами вище вказаного договору, ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» надає наступні послуги з утримання будинків: підмітання території, прибирання та транспортування сміття в установлене місце, прибирання сміття з газонів, транспортування сміття в установлене місце, утримання у справному та охайному стані урн, очищення їх від сміття, транспортування сміття в установлене місце, скошування трави ручними мотокосами (трімерами), прибирання опалого листя в осінній період, підмітання снігу, який щойно випав, товщиною шару 2 см., згрібання снігу до купи або валів, посипання території піском (частково), зсування снігу, який щойно випав, товщиною шару понад 2 см. движком до валу або купи, очищення території від ущільненого снігу скрібачком, згрібання снігу до купи або валу, збирання, зберігання, перевезення, утилізація, знешкодження та захоронення твердих побутових відходів, повне технічне обслуговування ліфтів та ліфтового обладнання, підтримання у робочому стані систем ліфтів, звільнення пасажирів з кабін ліфтів, що зупинилися, незаплановані ремонти за викликом у разі несанкціонованої зупинки ліфта, огляд обладнання системи холодного водопостачання, огляд обладнання системи гарячого водопостачання (при наявності), огляд обладнання системи теплової енергії (при наявності), огляд обладнання системи гарячого водопостачання, огляд системи водовідведення, усунення засмічень внутрішньобудинкових водопровідних та каналізаційних мереж (крім квартир), ремонт та заміна регульованих кранів, вентилів, засувок, заміна невеликих ділянок трубопроводу (крім стояків та внутрішньоквартирних мереж), роботи з усунення незначних аварій, ремонт та заміна окремих несправних фасонних частин. Огляд системи водовідведення. Усунення засмічень внутрішньобудинкових водопровідних та каналізаційних мереж (крім квартир), ремонт та заміна регульованих кранів, вентилів, засувок, заміна невеликих ділянок трубопроводу (крім стояків та внутрішньоквартирних мереж), роботи з усунення незначних аварій, ремонт та заміна окремих несправних фасонних частин, послуги з поточного ремонту та технічного обслуговування електрообладнання та електричних мереж (заміна перегорілих ламп в місцях загального користування (вхід/вихід, технічний поверх, сходові клітки) та заміна електричних пристроїв (вимикачів, патронів), постачання силової електроенергії для роботи ліфтів за договором з енергопостачальною організацією, освітлення місць загального користування, облік спожитої електроенергії, перевірка вентиляційних каналів житлового будинку.

Згідно Оборотної відомості, виданої на ім`я ОСОБА_1 , заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2016 року по 26.12.2022 року, становить 13 342, 09 грн.

Відповідно до вимог ст. ст. 316, 317, 322 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників, згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них.

Власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках.

Згідно положень ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належить, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до ст. ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідачем та представником відповідача було заявлено про застосування строків позовної давності,а отже суд виходить з наступного.

Відповідно до положення статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України)

Згідно частини першої ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

За частиною п`ятою статті 267 Цивільного кодексу України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно п. 118 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19: позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладений обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин.

При цьому питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини (пункт 23.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 706/1272/14-ц (провадження № 14-456цс18)). (п. 119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19)

Згідно пунктів 121, 122 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19: за змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому, так і в позасудовому порядку.

Закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском позовної давності. Тому це питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу. При цьому поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим.

Оскільки позивачем при зверненні до суду з даним позовом, а саме 28.12.2022 року, дійсно пропущено строки позовної давності, отже позовні вимоги в частині стягнення суми осново боргу підлягають частковому задоволенню та стягненню боргу за період з 28.12.2019 року по 26.12.2022 року в сумі 7528,15 грн.

Відповідно дост.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання його умов не допускається.

Вимоги ст. 629 ЦК України визначають, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» зазначає, що пеня є різновидом неустойки відповідно статті 549 Цивільного кодексу України. Таким чином, в разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду від 18.04.2019 у справі N 914/1126/14 викладений наступний правовий висновок: "Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", статтею З якого передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Зазначена правова позиція щодо розміру обчислення пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України є сталою та зокрема викладена в постановах Верховного Суду України від 24.10,2011 у справі N 25/187 та від 07.11.2011 у справі N 5002-2/5109-2010. Аналогічна правова позиція щодо розміру обчислення пені на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України також викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі N 910/10224/14, від 23.05.2018 у справі N 910/15492/17 та від 06.03.2019 у справі N 916/4692/15.

На підставі вищевказаного, оскільки представником позивача ТОВ «ЖЕК Полтавського ДБК» не надано належної якості та зрозумілих розрахунків нарахування штрафні санкції, а саме 2 728,82 грн. - інфляційне збільшення, 6 217,01 грн. - подвійна облікова ставка НБУ, 861,86 грн. - 3% річних, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в даній частині.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення.

Відповідно до частин другої та третьої статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкової території.

Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає на таке.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами/ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України/.

Згідно акта приймання - передачі наданих послуг від 26.12.2022 року сторони погодили повне виконання послуг адвоката: 1400, 00 грн. за складання позовної заяви та 5000,00 грн. за забезпечення представництва інтересів замовника під час розгляду справи. Вартість наданих послуг у сумі 6400,00 грн. Будь яких інших документів на підтвердження понесених витрат позивачем надано не було.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду , викладених у додатковій постанові від 7 липня 2021 року у справі № 910/12876/19, провадження № 12-94гс20 .

За частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою N 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Згідно з правових висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладених у додатковій ухвалі від 21 липня 2020 року справа № 915/1654/19, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

При цьому Касаційний господарський суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, при зверненні за відшкодуванням варто пам`ятати, що при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)

Враховуючи викладене та те, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн., 1400 грн. та 700,00 грн., є недоведеними, суд дійшов висновку, що в їх задоволенні слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору в розмірі 227, 00 грн., також є недоведеними, оскільки позивачем не надано відповідну квитанцію.

Витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 7, 8, 12, 13, 19, 30, 81, 141, 210, 228-229, 258- 274, 354,430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» (), суму заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкової території в розмірі 7528,15 грн. - сума основного боргу.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» () судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн.

Відмовити за недоведеністю в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 2 728,82 грн. - інфляційне збільшення; 6 217,01 грн. - подвійна облікова ставка НБУ; 861,86 грн. - 3% річних, а всього 9807,69 грн.

Відмовити за недоведеністю в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн., 1400 грн. та 700,00 грн. а всього на суму 7100 грн.00 коп..

Відмовити за недоведеністю в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору в розмірі 227, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. Г. Потетій