РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року

м. Рівне

Справа № 564/711/24

Провадження № 22-ц/4815/773/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Сергія Леонідовича на заочне рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 30 квітня 2024 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ухвалене у складі судді Цвіркуна О. С. в м. Костопіль, повний текст рішення складено 03 травня 2024 року,

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Мотивуючи вимоги позову вказувала на те, що згідно судового наказу Костопільського районного суду Рівненської області №564/2689/20 від 03.11.2020 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що згідно розрахунку зі сплати аліментів Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.02.2024 за відповідачем станом на 01.02.2024 існує заборгованість в розмірі 114848,43 грн. Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24.04.2023 року у справі № 564/217/23 стягнуто з ОСОБА_2 неустойку по сплаті аліментів за період з 28.10.2020 по 31.12.2022, однак відповідач продовжує ухилятися від сплати аліментів, а тому враховуючи законодавче обмеження нарахування пені за несвоєчасну сплату аліментів, просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів за період 01.01.2023 року по 27.02.2024 року в розмірі 114383,90 грн.

Заочним рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 30 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів у розмірі 37335 грн. 75 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_1 адвокат Ковальчук С. Л., подав апеляційну скаргу. Зазначає: суд встановив, що відповідно до розрахунку розміру неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів, наданого позивачем, розмір пені за прострочення у період з 01 січня 2023 року по 27 лютого 2024 року складає 114383,90 грн. Суд зазначив, що враховуючи стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 28.10.2020 по 31.12.2022, то при визначенні суми неустойки (пені), яка має бути стягнута в даному випадку з відповідача на користь позивачки, суд бере до уваги лише розмір заборгованості по сплаті аліментів, яка виникла за період з 01 січня 2023 по січень 2024 року, яка згідно розрахунку по сплаті аліментів наданого Костопільським відділом державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції становить - 37335,75 грн. Тобто, суд прийшов до висновку, що на користь позивачки підлягає до стягнення пеня за прострочення сплати аліментів в розмірі 37335,75 грн.

Такі висновки суду є помилкові, оскільки суд взяв лише розмір заборгованості по сплаті аліментів, яка виникла з 01 січня 2023 по січень 2024, при цьому, суд не взяв до уваги розрахунок зі сплати аліментів, виданий Костопільським відділом державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.02.2024, де вказано, що за відповідачем станом на 01.02.2024 існує заборгованість в розмірі 114848,43 грн

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надходило.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Костопільського районного суду Рівненської області №564/2689/20 від 03.11.2020 року з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня звернення до суду, а саме з 28.10.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24.04.2023 року у справі № 564/217/23 з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 28.10.2020 по 31.12.2022 в сумі 54084,46 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилалась на розрахунок заборгованості по сплаті аліментів №5115 від 26.02.2024, наданий Костопільським відділом державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, де вказано, що заборгованість по сплаті аліментів за відповідачем станом на січень 2024 року становить 114848,43 грн.

Частково задовольняючи вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у сумі 37335,75 грн., суд першої інстанції враховував те, що з відповідача на користь позивачки було стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 28.10.2020 по 31.12.2022, тому взято до уваги лише розмір заборгованості по сплаті аліментів, яка виникла за період з 01 січня 2023 по січень 2024 року і яка становить 37335,75 грн.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України).

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що:«правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.(постанова Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 провадження № 61-18434св21).

Аналіз законодавчих норм, що регулюють порядок нарахування та стягнення пені за несплату аліментів, вказує, що розмір пені розраховується за кожним місячним платежем, який несплачений. Законодавство не передбачає, що за несплачений місячний платіж по аліментах може бути двічі нарахована пеня.

Місцевий суд правильно враховував, що розмір заборгованості по аліментах становить 37335,75 грн., а розмір пені, яка підлягає стягненню, не може перевищувати 100% заборгованості по сплаті аліментів, При цьому в оскаржуваному рішення суд навів розрахунок заборгованості, який є правильним.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Сергія Леонідовича залишити без задоволення.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 30 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 8 серпня 2024 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Шимків С. С.