ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року

м. Харків

справа №490/7811/21

провадження № 22-ц/818/2082/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Бурлака І.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна»,

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку ст. 369ЦПК України без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна, -

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 березня 2024 року, постановлене суддею Шиховцовою А.О.

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року представник позивач АТ «СК «Країна» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з відповідача на користь АТ «СК «Країна» безпідставно отримане страхове відшкодування у сумі 53071,89 грн та сплачений при поданні позову судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 березня 2024 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Країна», посилаючись на незаконність та необґрунтованість, а також на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Наголошує, що судом не досліджено належним чином обставини справи. Викладені судом висновки не відповідають обставинам справи. Оскільки відповідач після отримання страхового відшкодування подав до виконання виконавчий лист про отримання у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, тим самим позбавив страховика можливості пред`явити вимогу в порядку суброгації. Таким чином відповідач двічі отримав право на отримання матеріальних збитків за звітом про пошкодження транспортного засобу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Заворотній А.В. просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що спірні правовідносини між сторонами виникають із страхування, яке є зобов`язанням, тому виплачені позивачем кошти не є коштами, які можуть бути стягнуті з відповідача на його користь, на підставі статті 1212 ЦК України.

Такий висновок суду відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на вчинення певних дій позивач, в силу ст. 12 ЦПК України, зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Судом установлено, що25.03.2019 між ПАТ «Страхова компанія «Країна» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № УА/197498, предметом якого виступало страхування автомобіля „Volkswagen Golf Variant", д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.31-32).

Згідно з заявою на страхування автотранспортного засобу (додаток №1 до Договору) ОСОБА_2 до договору № УА/197498 застраховано транспортний засіб „Volkswagen Golf Variant", д.н.з. НОМЕР_1 з 25.03.2019 по 24.03.2020 (а.с. 29).

Цього ж дня представником АТ «СК «Країна» за участю ОСОБА_2 було проведено огляд автомобіля „Volkswagen Golf Variant", д.н.з. НОМЕР_1 на день страхування, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу (а.с.33).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником „Volkswagen Golf", д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.10-11).

19.06.2019 ОСОБА_2 звернувся до АТ «СК «Країна» із повідомленням про настання страхового випадку, згідно з яким 19.06.2019 близько 06 години 30 хвилин, в м. Харкові, вул. Єлизаветинська, 3б, парковка, невідома особа пошкодила двері водія, задні ліві та праві двері автомобілю „Volkswagen Golf", д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.6).

Характер пошкоджень автомобілю „Volkswagen Golf", д.н.з. НОМЕР_1 , визначений протоколом огляду транспортного засобу від 19.06.2019, складеним представником АТ СК «Країна» за участю страхувальника ОСОБА_2 (а.с.34-35).

Відповідно до рахунку-фактури №ADZN034142-01 від 19 червня 2019 року, складеного ТОВ «Автодом Харків», відповідно до якого вартість виконаних робіт по відновленню автомобіля „Volkswagen Golf", д.н.з. НОМЕР_1 та використаних матеріалів склала 67321,89 грн з ПДВ (а.с.36).

26.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Країна» із заявою на виплату страхового відшкодування, в зв`язку зі страховим випадком від 19.06.2019 та просив перерахувати страхове відшкодування на користь ТОВ «Автодом Харків» в сумі, визначеній у рахунку-фактурі №ADZN034142-01 від 19 червня 2019 року (а.с.59).

Згідно зі страховим актом №02/54538/2.1.5.1 від 01.07.2019 розмір страхового відшкодування, що підлягав виплаті з вирахуванням несплаченої частки страхових платежів за Договором страхування склав 53071,89 грн (а.с.58).

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «Автодом Харків» в розмірі 53071,89 грн, що підтверджується платіжним дорученням №10901 від 02.07.2019 з призначенням платежу: «Стр. відш. по стр/а №02/54538/2.1.5.1 від 01.07.19р (отр. ОСОБА_1 , інн НОМЕР_2 , НОМЕР_1 без ПДВ) (а.с.60).

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.09.2019 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 108437,83 грн, цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 повернутий без розгляду на підставі заяви ОСОБА_1 про повернення (а.с.25-28).

27.11.2020 АТ «Страхова компанія «Країна» на адресу відповідача направлено претензію про повернення безпідставно набутих коштів, яка залишилася без реагування (а.с.61).

Як убачається з відповідь з Салтівського ВДВС у м. Харкові СМУМЮ за вих.№201510 від 27.12.2023, відповідно до якої 24.02.2020 Салтівським ВДВС відкрите виконавче провадження № 61360946 з примусового виконання виконавчого листа №646/5130/19, виданого 09.12.2019 Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 108437,83 грн за відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. 25.01.2021 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону Украни «Про виконавче провадження».

Станом на 27.12.2023 на депозитний рахунок ВДВС кошти для задоволення вимог стягувача не надходили, повторно виконавчий документ до примусового виконання не пред`явлений.

Звертаючись до суду із позовом, позивач наголошував, що оскільки, вироком суду було задоволено позов потерпілого, це призвело до неможливості реалізувати право на повернення коштів в порядку ст. 993 ЦК України з винної особи та п. 14.8 Договору страхування. Отже, ОСОБА_1 безпідставно отримав страхове відшкодування від АТ «СК «Країна».

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в Главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Згідно статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідач не є особою винною у заподіяній шкоді, та не перешкоджав позивачу у стягненні збитків з винної особи, а відшкодування було здійснено добровільно на підставі договору добровільного страхування та з дотриманням порядку виплати, на основі договору та страхового акту.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-88цс13 зроблено висновок, що зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Позивач не довів, у чому полягає безпідставність набуття відповідачем грошових коштів, адже кошти були сплачені за договором добровільного страхування. Факту недобросовісного набуття отриманих грошових коштів, а також наявності рахункової помилки не встановлено.

Встановивши, що відсутні умови для застосування статей 993, 1212 ЦК України, суд першої інстанції обґрунтовано зробив обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так як апеляційна скарга залишається без задоволення, то судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст.367, 368, 369, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: І.В. Бурлака

О.Ю.Тичкова