Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2597/18
Провадження № 4-с/552/15/24
У Х В А Л А

іменем України

15.08.2024 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Резніченко О.С.,

за участю

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 03.06.2024 звернувся до Київського районного суду м. Полтави зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтави Східного міжрегіонального управління МЮ перебуває виконавче провадження № 56506307 з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Полтави в справі № 552/2597/18 про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказував, що 22.05.2024 боржником через представника отримано розрахунок заборгованості по аліментам від 06.05.2024 № 64040, з яким не погоджується.

Вважає розрахунок неправомірним, оскільки боржник має відповідний заробіток пенсію, тому нараховані за період з 01.01.2024 по 30.04.2024 суми підлягають скасуванню.

В своїй скарзі ОСОБА_2 просив визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо визначення заборгованості у виконавчому провадженні № 56506307 згідно з довідкою-розрахунком від 06.05.2023 № 640040 та зобов`язати державного виконавця скасувати довідку.

В судовому засіданні представник заявника повністю підтримала подану до суду скаргу, посилаючись на викладені в ній обставини.

Інші учасники в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про розгляд належним чином.

Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25.05.2018 в справі № 552/2597/18, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи з 08 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Судове рішення не виконується в добровільному порядку, по справі судом видано виконавчий лист, який стягувачем було пред`явлено на примусове виконання.

Також встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14.06.2022 в справі № 552/1187/22, яке набрало законної сили 23.01.2023, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 по зміну способу стягнення аліментів задоволено частково, змінено спосіб стягнення аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави від 25 травня 2018 року у справі №552/2597/18, з 1100,00 грн. на місяць на 1/6 частину його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України та ст.ст. 2,18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Закон України «Про виконавче провадження» встановлює саме обов`язок, а не право державного виконавця, відкрити виконавче провадження та прийняти виконавчий документ до виконання, вживати заходів щодо примусового виконання.

Як встановлено дослідженими в справі доказами, в провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконанні знаходиться виконавче провадження № 56506307 з примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі а 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Порядок стягнення аліментів врегульовано нормами ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження.

Відповідно до ч.ч.3,4,8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Тобто, саме державний виконавець наділений повноваженнями на обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів. В разі, якщо сторона виконавчого провадження фактично не погоджується з розміром заборгованості, визначеним державним виконавцем, між сторонами виконавчого провадження існує спір щодо розміру заборгованості, який вирішується в судовому порядку.

На це звертається увага в п.26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до якого спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи.

Окрім того, ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено систему процесуальних дій державного виконавця, які він вправі вчиняти з метою погашення платником аліментів заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

На час вирішення даної скарги судом заборгованість ОСОБА_2 по аліментам складає 27341,75 грн (станом на 01.08.2024), яка розрахована державним виконавче за період з липня 22023 року по липень 2024 року включно.

Зазначений розрахунок здійснений державним виконавцем виходячи із сум доходів отриманих боржником, інформація про які надана державному виконавцеві в період по червень 2024 року включно.

Жодні докази на спростування зазначеного розрахунку ОСОБА_2 суду не надано, матеріали справи не містять відомостей по доходи боржника, розмір його пенсійного забезпечення.

Не погоджуючись із діями державного виконавця, боржник в поданій до суду скарзі вказує на ту обставину, що попередній розрахунок здійснений державним виконавцем без врахування розміру отриманих ним доходів, а виходячи із розміру середньої заробітної плати по відповідній місцевості.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Будь які дані про те, що станом на час здійсненні державним виконавцем розрахунку, який відображено в довідці від 06.05.2023, ОСОБА_2 повідомив державного виконавця про розмір своїх доходів, надавши відповідні документи, матеріали справи не містять.

Звертаючись до суду і скаргою та на власний розсуд використовуючи свої процесуальні права, ОСОБА_2 докази на обґрунтування своїх тверджень щодо розміру доходів не надав і до суду.

Відповідно, ОСОБА_2 не доведено тієї обставини, що розрахунок державного виконавця від 06.05.2023 було здійснено необґрунтовано.

Окрім того, боржник ОСОБА_2 , будучи стороною виконавчого провадження, не позбавлений можливості ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та отримати копії документів.

Законом саме на боржника, яким є ОСОБА_2 покладено обов`язок невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а також про зміну місця роботи. За рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України. Повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини. Надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Частиною 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Аналогічні норми закріплено в п. 4 розділу XVI. Особливості виконання рішень про стягнення аліментів Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказ Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року N 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року N 2832/5), де також передбачено, що спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи вищеозначені вимоги закону та ту обставину, що незгода сторони виконавчого провадження із сумою заборгованості зі сплати аліментів є спором між стягувачем та боржником, в такому випадку існує між сторонами виконавчого провадження щодо розміру заборгованості за аліментами, то такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом.

Саме така позиція висловлена Верховним судом в постанові Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року у справі N 756/13754/14 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/74630110), Дайджест судової практики Верховного Суду у спорах, що виникають на стадії виконання судових рішень, лист від 01.08.2019.

Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом в постанові від 30 серпня 2018 року в справі № 2-191/2005, від 04 вересня 2019 року в справі № 399/343/17-ц.

Щодо пропуску заявником строків на оскарження дій державного виконавця судом враховується таке.

Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Рішення суду про стягнення аліментів є рішенням про стягнення періодичних платежів.

В силу норм ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Тому суд приходить до висновку, що заявником не пропущено строки звернення.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги в тому числі і на бездіяльність приватного виконавця суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, враховуючи, що державний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень, правомірно, суд приходить до висновку, що скарга є повністю безпідставною та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціївідмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Повний текст ухвали складено 15.08.2024.

Повний текст ухвали складено 13.07.2022.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко