ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

14 серпня 2024 року

м. Харків

справа № 638/14775/17

провадження № 22-ц/818/1764/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Грошевої О.Ю.

за участю секретаря судових засідань Львової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, звернення стягнення не предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 січня 2024 року, постановлену суддею Подус Г.С., -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 січня 2024 року заяву ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , просить ухвалу суду від 24 січня 2024 року скасувати та постановити нову про задоволення її заяви, а саме вирішити питання з повороту виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року у даній справі в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що інших вимог, окрім повороту виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , заявником не ставилось помилковими. Такі висновки спростовують матеріали справи в яких міститься заява від 30 листопада 2022 року, в якій вона просила вирішити питання про поворот виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задовольнню.

Постановляючи ухвалу про залишення без задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції виходив з того, що ухвалу суду від 06 грудня 2023 року про задоволення заяви про поворот виконання судового рішення постановлено в межах вимог прохальної її частини та на підставі доданих до заяви доказів.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу.

Як на підставу для ухвалення додаткового рішення ОСОБА_2 посилається на те, що судом не було розглянуто її заяву про поворот виконання судового рішення у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, звернення стягнення не предмет іпотеки.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова 06 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 02 червня 2010 року у сумі еквівалентній 100 000 доларів США, 3% річних у сумі 19 250 доларів США, всього в сумі еквівалентній 119 250 доларів США, що на час пред`явлення позову складає 3 209 446грн.

В рахунок погашення заборгованості, за договором позики від 02 червня 2010 року у сумі еквівалентній 100 000 доларів США, 3% річних у сумі 19 250 доларів США, всього в сумі еквівалентній 119 250 доларів США, що на час пред`явлення позову складає 3 209 446грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,3кв.м., житловою площею 35,6 кв.м., яка розташована на першому поверсі 5 поверхового будинку, - із застосуванням визначеної ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_1 права продажу предмета іпотеки будь-якій третій особі - покупцю на її власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з можливістю здійснення ОСОБА_1 всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для здійснення продажу предмету іпотеки;

Вжито заходів щодо забезпечення збереження предмета іпотеки шляхом передачі його в управління ОСОБА_1 на період до його реалізації.

Встановлено початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за 800 000грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 7 000грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 320грн.

Ухвалою цього ж суду від 12 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляда заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись із заочним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08 січня 2020 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 06 грудня 2017 року залишено без змін.

На вказані судові рішення ОСОБА_2 подала касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 20 травня 2020 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 06 грудня 2017 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 січня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано.

В задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині відмовлено.

Постанову Харківського апеляційного суду від 08 січня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 08 листопада 2020 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 06 грудня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики скасовано.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволені цих позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 7 000грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у розмірі 28 664,80грн.

Постановою Верховного Суду від 30 березня 2023 року постанову Полтавського апеляційного суду 08 листопада 2022 року залишено без змін.

10 червня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про поворот виконання рішення суду у даній справі, в якій просила вирішити питання виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року у даній справі в частині звернення стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,3кв.м, житловою площею 35,6кв.м, яка розташована на першому поверсі 5-ти поверхневого будинку.

02 грудня 2022 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява від ОСОБА_2 від 30 листопада 2022 року про поворот виконання рішення суду у даній справі, в якій остання просила суд вирішити питання з повороту виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року у даній справі, в цілому посилаючись на остаточне судове рішення у справі, яким відмовлено у стягненні боргу.

Отже, з викладеного вбачається, ОСОБА_2 фактично було уточнено вимоги заяви, та замість часткового повороту виконання судового рішення остання вже просила здійснити його у повному обсязі.

Як свідчать матеріали справи ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2023 року заяву ОСОБА_2 про поворот виконання рішення у даній справі задоволено.

Допущено поворот виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року шляхом відновлення державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_4 , подала апеляційну скаргу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 13 липня 2023 року ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2023 року скасовано та постановлено нову про задоволення заяви ОСОБА_2 про поворот виконання рішення у даній справі.

Допущено поворот виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року шляхом відновлення державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

З викладеного вбачається, що під час розгляду судом першої інстанції заяви ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду було вирішено питання в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, у вигляді допущення виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2017 року шляхом відновлення державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Разом з тим, в іншій частині заява судами не розглядалась.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права (пункт 4 частини першої статті 379 ЦПК України).

З урахування викладеного, ухвала суду першої інстанції від 24 січня 2024 року підлягає скасуванню з поверненням справи до того ж суду для продовження розгляду в частині вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає розгляду справи, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 січня 2024 року скасувати і справу в частині вирішення питання про ухвалення додаткового рішення направити для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Грошева

О.В. Маміна