Справа № 442/2223/18
Провадження № 2-с/442/88/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 р.м. Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Гарасимків Л.І., розглянувши в м.Дрогобичі заяву ОСОБА_1 до КП «Дрогобичводоканал» про скасування судового наказу №442/2223/18 (2-н/442/85/2018р.),-

в с т а н о в и л а:

11.05.2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області видав судовий наказ №442/2223/18 про стягнення з нього, ОСОБА_1 в користь Комунального підприємства "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради 7287,82 грн. заборгованості та 176,20 грн. судового збору.

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.10.2009 року та Свідоцтва про право власності від 28.09.2009 року він являється власником квартири АДРЕСА_1 .

З даним судовим наказом не погоджуєся, оскільки він зареєстрований, але взагалі не проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Це підтверджує Довідка Бочковецького старостинського округу Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №437 від 26.06.2024 року. Згідно даної довідки він проживає в с.Бочківці Чернівецького району Чернівецької області з 2000 року.

Відповідно водою він не можє користуватися взагалі, оскільки в м.Дрогобичі не проживає. За адресою АДРЕСА_3 співвласником квартири також є його син ОСОБА_2 , однак його син ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджує Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 17.04.2014 року, тобто за адресою АДРЕСА_4 , ніхто фактично не проживає.

Повідомляє, що ним складено Заповіт 01.09.2015 року на ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Комунальне підприємство «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради жодним можливим шляхом до нього не зверталося щодо виникнення будь-якої заборгованості. Про виникнення даної заборгованості як вважає Комунальне підприємство «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради, він дізнався коли йому було накладено арешт на його кошти та рахунки Державною виконавчою службою. Оскаржуваний судовий наказ він не отримував. Просить скасувати судовий наказ.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню, а судовий наказ скасуванню, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.05.2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області видав судовий наказ №442/2223/18 про стягнення з ОСОБА_1 в користь Комунального підприємства "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради - 7287,82 грн. заборгованості та 176,20 грн. судового збору.

П.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У п.9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Оцінивши викладені заявником обставини, вивчивши матеріали справи наказного провадження за заявою Комунального підприємства "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги за водопостачання - 7287,82 грн. заборгованості та 176,20 грн. судового збору, вважає, що оскільки заборгованість виникла через розбіжності, а тому судовий наказ від 11 травня 2018 року, слід скасувати.

Одночасно суд роз`яснює, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Крім того, розглянувши клопотання про поновлення пропущеного строку для подачі заяви про скасування судового наказу, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Неможливість поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу ЦПК України не встановлено, а навпаки за змістом статей 170, 171 цього Кодексу разом із заявою про скасування судового наказу боржник має право подати клопотання про поновлення процесуального строку, якщо така заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою статті 170 ЦПК України (пункт 3 частини п`ятої статті 170 ЦПК України).

Судом встановлено, що останнім днем подання заяви про скасування зазначеного судового наказу до суду є строки, визначені ч.1 ст. 170 ЦПК України, однак оскільки про зміст і дату судового наказу боржник дізнався тільки після арешту його рахунків, приходжу до висновку про те, що строк на подання заяви про скасування зазначеного судового наказу пропущений з поважних причин та підлягає поновленню на ст. 126 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 127, 261, 170, 171, 258-261 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку задовольнити та поновити строк на подачу заяви про скасування судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

Скасувати судовий наказ №442/2223/18 (№ провадження 2-н/442/85/2018р.), виданий Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області від 11 травня 2018 за заявою Комунального підприємства "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради заборгованості за водопостачання в розмірі - 7287,82 грн. заборгованості та 176,20 грн. судового збору.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст.261 ЦПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Гарасимків