Провадження № 2/761/7335/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.

за участю секретаря Решти Д.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права особистої приватної власності на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з вказаним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовна заява надійшла в провадження судді Романишеної І.П.

Ухвалою суду від 20.05.2024 року у цій справі було відкрито провадження та призначено її до судового розгляду в загальному позовному провадженні в підготовче засідання на 20.06.2024р., яке в подальшому було відкладено за клопотанням позивача.

В підготовчому судовому засідання було поставлено на обговорення клопотання предствника позивача про витребування доказів, а також клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цій справі.

Так, мотивуючи клопотання про витребування інформації про доходи відповідача з 2017 року по серпень 2019 року представник позивача зауважує, що витребувана судом інформація може підтвердити факти, викладені в позові, і має істотне значення для повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вказане клопотання, а представник відповідача заперечував щодо його задоволення.

В свою чергу, клопотання про зупинення провадження у справі мотивовано тим, що Шевченківським районним судом міста Києва розглядається цивільна справа №761/37532/23 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Так, судом вирішується спір сторін щодо визнання спірної квартири спільною власністю колишнього подружжя та поділ по 1/2 частини за кожним співвласників. Представник зауважує, що в разі якщо позов у вказаній справі буде задоволено, це однозначно призведе і до вирішення спору у цивільній справі №761/17678/24, отже є абсолютна логіка та процесуальна доцільність зупинити провадження у цивільні справі №761/17678/24 (провадження у якій відкрите пізніше) до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі №761/37532/23 (провадження у якій відкрите раніше і яка перебуває на стадії розгляду по суті).

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вказане клопотання, а представник позивача заперечував щодо його задоволення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №761/33089/20 вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто, неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

У сімейному законодавстві передбачено два режими власності подружжя - особиста приватна власність дружини, чоловіка, тобто кожного з подружжя (стаття 57 СК України), та спільна сумісна власність подружжя (стаття 60 СК України).

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто (ст. 57 СК України).

Так, предметом розгляду у даній справі є вимога про визнання за позивачем права особистої власності на квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому, судом встановлено, що в провадженні судді Шевченківського районного суду міста Києва Фролової І.В. перебуває цивільна справа №761/37532/23, в рамках якої розглядаються позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, а саме: визнання квартири АДРЕСА_1 спільним сумісним майном подружжя та поділ по 1/2 частини за кожним співвласників.

Вказане свідчить, що за результатами розгляду цивільної справи №761/37532/23 буде визначено правовий режим власності спірного майна, який є предметом спору обох справ, що свідчить про наявність тісного матеріально-правового зв`язку між ними.

Отже, існує об`єктивна неможливість розгляду справи №761/17678/24 до набрання законної сили рішення у справі № 761/37532/23 у якій судом встановлюються обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника відповідача та зупинення провадження у справі.

Щодо клопотання представника позивача про витребування доказів.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч.1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд зауважує, що згідно п.2 ч.2 ст.84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

В даному випадку, представником позивача не обгрунтовано, які обставини зазначені у позовній заяві відповідна інформація про доходи відповідача може підтвердити, або які аргументи відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву відповідний доказ може спростувати, тому відповідне клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.

Клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, - задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права особистої приватної власності на квартиру до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №761/37532/23 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16.08.2024 року.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА