У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2024 м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Кривошея С.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

До Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вивчивши матеріали цивільної справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до позовної заяви, місцем проживання відповідача ОСОБА_1 , є АДРЕСА_1 , однак з відповіді №669770 від 01 липня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований по АДРЕСА_2 по 12 липня 2011 року.

Вказана інформація підтверджується й відомостями, наданими департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 11 липня 2024 року, згідно яких, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований по АДРЕСА_2 по 12 липня 2011 року, за даною адресою його знято з реєстрації, подальше місце його реєстрації невідоме.

Додані до позову документи не містять доказів щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача.

Таким чином, останнім відомим місцем реєстрації відповідача є м.Київ.

Відповідно ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Обставин виключної підсудності чи підсудності за вибором позивача, визначених ст.ст. 28-30 ЦПК України з матеріалів справи, наданих позивачем при поданні позову, не вбачається.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вивчивши матеріали справи, та врахувавши те, що позов пред`явлено до фізичної особи, останнім відомим місцем проживання якої є місто Київ, яке знаходиться за межами територіальної юрисдикції (підсудності) Першотравенського міського суду Дніпропетровської області, приходжу до висновку, що справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, слід передати на розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст. 27, 30, 31 ЦПК України, - суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, передати за підсудністю на розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

Роз`яснити позивачу, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

СУДДЯ: С.С.Кривошея