Справа № 638/5338/24
Провадження № 2-з/638/78/24
УХВАЛА

Іменем України

16 серпня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться справа за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення.

15.08.2024 Позивач звернувся з заявою про забезпечення позову, у якій просить суд накласти арешт на нежитлове приміщення 2-го поверху №№ 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5 в літ «Б-3, В-2», загальною площею 108,1 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у спільній власності, у частках у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , шляхом заборони його відчуження.

Заява про забезпечення позову відповідно до частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 15.08.2024, у зв`язку з хворобою судді Тимченка А.М., для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Малахову О.В.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути подану заяву без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд керується таким.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 149 ЦПК України).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.03.2024 у справі № 296/10297/23, від 02.04.2024 у справі №465/4475/23).

Предметом спору у справі є стягнення відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Позивач посилається, зокрема, на те, що з 27.01.2022 по теперішній час від Відповідачів, які є власниками приміщення, не надійшло відповіді на його пропозиції щодо добровільного відшкодування збитків, завданих в результаті залиття магазину ФОП ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 31,8 кв.м. Також Позивач зазначає про те, що незабезпечення позову шляхом накладення арешту на приміщення яке належить Відповідачам може утруднити виконання рішення суду у майбутньому, в той час як вжиття відповідних заходів гарантовано забезпечить наявність грошових коштів для його виконання, у разі задоволення позову.

До заяви Позивач додав докази сплати судового збору та витяг з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з якого вбачається, що Відповідачі є власниками приміщення, щодо якого Позивач просить вжити заходи забезпечення позову.

Суд враховує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як Позивача, так і Відповідачів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що: «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Враховуючи вищезазначене, а також те, що доказів на підтвердження того, що Відповідачі будуть діяти недобросовісно або що невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення (відсутність грошових коштів, іншого майна у Відповідачів тощо) Позивачем не надано, керуючись статтями 149153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 638/5338/24.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.В. Малахова