Справа № 214/5891/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 серпня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Криворізької міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на квартиру, третя особа Друга криворізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Одеса), -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить суд встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 проживали однією сім`єю більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, а також просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом та законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є спадкоємицею за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та за законом після смерті вітчима ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Так, за життя ОСОБА_2 оформила заповіт від 15.04.2000 року, за яким заповіла належну їй частину квартири АДРЕСА_2 своїй дочці ОСОБА_1 . 13.01.2022 року позивач звернулась до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але ІНФОРМАЦІЯ_5 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній факт проживання ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 однією сім`єю більше п`яти років до час відкриття спадщини. Відтак, оскільки позивач має намір оформити права на спадщину та отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті вітчима ОСОБА_3 та за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , вона вимушена була звернутись до суду із даною позовною заявою.

Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Разом з тим, у попередньому засіданні позивач зазначала, що у 1969 році вони отримали квартиру АДРЕСА_2 , в якій мешкали усі разом вона, мама, вітчим та бабуся (мати батька), але батьки не були офіційно розписані. Після смерті вітчима матір не оформлювала прав на спадщину.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду.

Від третьої особи до суду також надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Допитана у судовому засідання свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_5 це мама позивача, а ОСОБА_6 вітчим, проте вона весь час вважала його рідним батьком позивача. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 жили як чоловік та дружина у квартирі з серпня 1969 року та до самої смерті ОСОБА_6 . Вона добре знає позивача та її батьків починаючи з 1969 року, оскільки вони були не тільки сусідами, а й друзями.

Свідок ОСОБА_8 , будучи допитаною у судовому засіданні показала, що позивача вона знає з моменту заселення у квартиру у 1969 році. ОСОБА_5 це матір позивача, а ОСОБА_3 батько. Вони разом жили в одній квартирі до самої смерті ОСОБА_6 . Вона із родиною позивача товаришувала, були сусідами, а ОСОБА_6 навіть працював на одному підприємстві з її чоловіком.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Згідно Свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 її батьками зазначено: батько ОСОБА_9 та матір ОСОБА_2 .

Згідно Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 08.09.1995 року, квартира АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_10 . Зазначене також підтверджується Довідкою КП «Криворізьке РБТІ» ДОР №200437 від 02.03.2023 року.

Відповідно до Свідоцтв про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За життя ОСОБА_2 оформила заповіт, який 15.04.2000 року було посвідчено державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В. та яким ОСОБА_2 заповіла належну їй частину квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 .

За інформацією з Довідки №921 від 18.01.2022 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 : ОСОБА_2 - з 08.09.1970 року та ОСОБА_3 - з 28.02.1975 року. Були зняті з реєстраційного обліку за даною адресою у зв`язку зі смертю.

Згідно інформації зі спадкової справи №09/2022, заведеної після смерті ОСОБА_2 , до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 . Постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , яка була спадкоємицею ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з тим, що відсутній факт проживання ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 однією сім`єю більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Так, факт постійного проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, а також добутими в судовому засіданні, зокрема показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги в частині встановлення факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо решти позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Суд, на підставі письмових доказів та пояснень свідків встановив, що ОСОБА_2 постійно проживала із ОСОБА_3 до дня його смерті, та у подальшому продовжила проживати у квартирі АДРЕСА_2 , отже фактично прийняла спадщину, що відкрилась після його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З інформації зі спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , судом було встановлено, що позивач виявила бажання оформити свої права на спадщину, подавши до нотаріуса відповідну заяву. При цьому, єдиною перешкодою для позивача в отриманні свідоцтва про право на спадщину є постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Отже, виходячи з вищевикладеного, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог в частині визнання права власності та задовольняє їх.

У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1233, 1261, 1264, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 141, 142, 200, 206, 263-265, 268, 273, 315, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю більше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом та законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.