Справа № 401/2155/24;
Провадження 2/401/1506/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2024 р. м. Світловодськ.

Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Макарова Ю.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів шляхом розірвання договору, стягнення збитків і відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2024 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , про захист прав споживачів шляхом розірвання договору, стягнення збитків і відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 29 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з несплатою позивачем, судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди.

12 серпня 2024 року позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви разом з клопотанням про звільнення від сплати судового збору. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 09 серпня 2024 року за період з І кварталу 2023 року по І квартал 2024 року - інформація щодо позивача відсутня. Враховуючи викладене позивач немає фінансової можливості сплатити судовий збір, тому просить суд звільнити її від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України - суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір".

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Вирішуючи такі заяви, суд повинен враховувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді в суду є підстава для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору.

Крім того, судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, враховуючи положення п.1 ст.6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя в цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані із судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 133, 136 ЦПК України, Закону України Про судовий збір, а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Приписами ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому положення Закону України Про судовий збір кореспондуються з положеннями ст.2 ЦПК України, якими розкривається зміст однієї із засад цивільного судочинства, а саме, рівності всіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. Так, згідно приписів вказаної статті усі учасники цивільного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників цивільного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов`язків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору.

У розумінні приписів ст.8 Закону України Про судовий збір відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, позивач має довести існування фінансових труднощів.

Водночас, позивачем не надано суду достатніх та належних доказів наявності обставин щодо відсутності коштів на оплату судового збору, як підстави для звільнення від сплати судового збору.

Позивачем на підтвердження майнового стану надано Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 09 серпня 2024 року виданим Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області, за період з І кварталу 2023 року по І квартал 2024 року, інших доказів на підтвердження майнового стану та джерел доходу позивачем не надано.

Надана позивачем довідка не може свідчити про те, що позивач не має коштів для сплати судового збору, оскільки позивач є працездатною особою може отримувати допомогу по безробіттю та інші доходи. Позивачем не надано доказів перебування на обліку Державного центру зайнятості або відомості про надання статусу малозабезпеченої родини та ін.

Аналогічні позиції викладені Верховним Судом в ухвалах від 10 жовтня 2019 року по справі №215/3329/19; від 16 жовтня 2019 року по справі №215/5288/18 ; від 18 жовтня 2019 року по справі №215/5427/18 ; від 21 жовтня 2019 року по справі №215/1025/19 та інших.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, статтею 136 ЦПК України передбачено право (а не обов`язок) суду щодо відстрочення, розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору.

Суд зазначає, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України, у зв`язку з чим, безпідставне звільнення від його сплати окремих осіб може свідчити про надання одній із сторін незаконної переваги перед іншою.

Враховуючи викладені обставини клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Частиною першою ст.187 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України - до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів шляхом розірвання договору, стягнення збитків і відшкодування моральної шкоди підлягає повторному залишенню без руху в зв`язку з несплатою судового збору та невідповідності вимогам ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року, судовий збір станом на 01 січня 2024 року становить 1211 грн. 20 коп.

Враховуючі викладені обставини, беручи до уваги розмір моральної, позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 1211грн. 20коп..

Згідно ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 136, 177, 185 ЦПК України, Закон України "Про судовий збір", суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів шляхом розірвання договору, стягнення збитків і відшкодування моральної шкоди - повторно залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність, на протязі п`яти днів з моменту отримання копії ухвали виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви, а саме:

- надати документ що підтверджують сплату судового збору, за кожну із позовних вимог, у встановленому законом порядку і розмірі;

Судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. сплатити за реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Кіров.обл./тг м.Світловодськ; Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37918230; Рахунок отримувача UA0011563; Код класифікації 22030101.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.І. Макарова