ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/2316/23

Провадження № 22-ц/4820/1315/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Талалай О.І., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2024 року (суддя Бондар О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі ПАТ «НАСК «ОРАНТА»), третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 червня 2020 року на автодорозі Н-03 297 км (с. Колибаївка Кам`янець-Подільського району) ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Toyota Sequoia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вчинив ДТП, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу на праві власності автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Керування автомобілем позивача на час ДТП здійснював його син ОСОБА_3 . Відповідно до постанови Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06 вересня 2021 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, провадження в справі щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. Дана постанова була оскаржена відповідачем, проте апеляційну скаргу залишено без задоволення.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

З моменту вчинення ДТП свою вину ОСОБА_2 повністю заперечував, намагався всіма зусиллями як довести свою невинуватість у спричиненому ДТП так і затягнути процес розгляду справи.

Розгляд справи щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП тривав більше двох років з вересня 2020 року по 23 грудня 2022 року, що стало об`єктивною причиною звернення позивача до страхової компанії з відповідною заявою лише після прийняття відповідного судового рішення. Проте страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування, з посиланням на ст. 37.1.4 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пропуском річного строку звернення за страховою виплатою.

Розмір вартості завданого позивачу матеріального збитку в результаті пошкодження транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 . складає 202010,00 грн. Розрахунок завданого збитку було виконано оцінювачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

З огляду на завдання власнику транспортного засобу матеріальної шкоди, внаслідок його пошкодження в результаті ДТП, спричиненої винними діями ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА», змушений звернутись до суду за захистом прав.

В процесі розгляду справи позивачем уточнювались позовні вимоги, змінено статус учасників процесу, визначено відповідачем тільки ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Із урахуванням викладеного та заяви про зміну предмету позову, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на його користь 202 010,00 грн. майнової шкоди.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 195609 грн. 67 коп.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь держави судовий збір в сумі 1955 грн. 45 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 діяв добросовісно, 20 липня 2022 року звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування, реалізувавши відповідне право, враховуючи тривалість встановлення вини ОСОБА_2 у вчинені спірної ДТП, яка відбулась 22 червня 2020 року, що не залежало від волі позивача. Остаточне судове рішення у адміністративній справі №676/4947/20, яким встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП було ухвалене Хмельницьким апеляційним судом 23 грудня 2022 року, з заявою про виплату страхового відшкодування звернувся до страхової компанії 20.07.2022 року. З позовом ОСОБА_1 звернувся 28 березня 2023 року, тобто у межах трирічного строку позовної давності. Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач, як потерпілий, пропустив річний строк звернення до страховика з поважних причин, а тому не втратив право на відшкодування шкоди зі страхової компанії через пропуск річного строку. Процесуальна поведінка позивача була спрямована на активну реалізацію волевиявлення з метою отримання страхового відшкодування матеріального збитку, спричиненого в результаті ДТП. Суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення зі страховика у рахунок відшкодування майнової шкоди позивача 195609,67 грн. розмір якої підтверджується висновком представника страхової компанії оцінювачем, та визнався представником страхової компанії в судовому засіданні.

В апеляційній скарзі ПАТ «НАСК «ОРАНТА», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів скарги зазначено, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заявлених позовних вимог. Зведена таблиця даних про розмір збитку не може бути належним доказом на підтвердження вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Крім того, позивачем пропущено строк на подання заяви про страхове відшкодування, а судом необґрунтовано поновлено строк позивачу для звернення із заявою про виплату страхового відшкодування. Посилаючись на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03.10.2018 року у справі №753/5293/16, апелянт зазначив, що строк, зазначений у пп.37.1.4 п.37.1 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є присічним і поновленню не підлягає.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. На думку позивача рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, наведений ним розмір матеріальної шкоди підтверджений доданими до позовної заяви доказами, який не заперечувався відповідачем. Також вважає обґрунтованим, та таким, що підтверджений судовою практикою висновок суду щодо можливості отримання страхового відшкодування потерпілою особою навіть у випадку пропуску річного строку для звернення із заявою про виплату страхового відшкодування за умови добросовісної поведінки потерпілої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 22 червня 2020 року о 21 год. 00 хв. на автодорозі Н-03 297 км, керуючи автомобілем Toyota Sequoia, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Хотин Чернівецької області, в напрямку до м. Кам`янця-Подільського Хмельницької області, в порушення вимог п.2.3.б,14.2.в ПДР, перед початком маневру обгону не впевнився, що смуга зустрічного руху, на яку він виїжджає, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого створив аварійну обстановку водію ОСОБА_3 , який, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався в зустрічному для водія ОСОБА_2 . напрямку зі сторони м. Кам`янця-Подільського до м. Хотин, при цьому змусив ОСОБА_3 змінити напрямок руху, внаслідок чого транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , виїхав за межі проїзної частини на узбіччя, та будучи в стані заносу, виїхав на зустрічну для водія ОСОБА_3 смугу руху та допустив наїзд на припаркований в зустрічному напрямку транспортний засіб Scania R420, д.н.з. НОМЕР_3 , з причіпом Wielton PS16ST, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Під час даної події транспортні засоби Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , Scania R420, д.н.з. НОМЕР_3 з причіпом Wielton PS16ST, д.н.з. НОМЕР_4 , отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2021 року залишеною без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 23 грудня 2022 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, провадження в справі щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

09 січня 2021 року між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/6954806 від 09.01.2020 року, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну 130 000 грн., розмір франшизи - 0 рн.

Одночасно із укладенням договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортах засобів від 09.01.2020 року №АО/6954806, ОСОБА_2 уклав із ПАТ «НАСК «ОРАНТА» також договір добровільного комплексного страхування «Автопарасолька» від 09.01.2020 року № 0095402, щодо розширення страхової суми за шкоду, заподіяну майну за участю забезпеченого транспортного засобу до 500 000 грн. (додатковий ліміт відповідальності).

ОСОБА_1 є власником автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

28 вересня 2020 року ПАТ НАСК «ОРАНТА» було отримано повідомлення про ДТП від ОСОБА_3 З повідомленням про ДТП позивачем було надано усі необхідні документи, копії довіреності, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, паспорт, ідентифікаційний код, посвідчення водія. У відповідь страхова компанія повідомила, що із заявою про виплату страхового відшкодування необхідно звернутись після прийняття судового рішення про визнання особи винною у вчиненні ДТП, внаслідок якої пошкоджено автомобіль.

З зведеної таблиці даних про розмір збитку, яка складалася аварійним ОСОБА_5 за повідомленням від 28.09.2020 року про спірну ДТП від ОСОБА_3 , предмет дослідження - № НОМЕР_2 , по справі №37326 від 30 жовтня 2020 року, вбачається, що розмір завданого збитку становить 202 010 грн., вартість металобрухту складає 6 400,33 грн.

20 липня 2022 року ПАТ НАСК «ОРАНТА» було отримано заяву ОСОБА_1 про страхове відшкодування, дані обставини підтверджуються копією листа №09-02-17 від 01 лютого 2023 року.

Листом №09-02-22/3833 від 26 липня 2022 року, ПАТ НАСК «ОРАНТА» відмовило ОСОБА_1 у здійсненні виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Volkswagen Passat, д.р.н. НОМЕР_2 .

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної шкоди) та моральної шкоди іншій особі.

За загальним принципом, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, винна особа - володілець транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховій компанії (страховику).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»( далі Закон № 1961-IV).

Як право потерпілого на відшкодування заподіяної шкоди так і кореспондуючий обов`язок страховика (страхової компанії) здійснити його відшкодування виникає на підставі настання страхового випадку - ДТП.

При цьому зазначений закон встановлює як підстави відшкодування шкоди і відмови страховика у такому відшкодуванні, так і процедури, за якими така шкода відшкодовується.

Слід також зазначити, що відповідно до статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відтак зазначена норма визначає, що саме законом встановлюється випадки, коли право особи припиняється внаслідок його нездійснення.

Відповідно до Закону № 1961-IV та статті 13 ЦК України сторони повинні діяти добросовісно, не порушуючи права інших осіб - учасників цих правовідносин.

За змістом зазначених норм права встановлюється, як добросовісність поведінки особи, чиї права порушено, так і передбачається, що припинення права може бути лише у випадках, передбачених законом.

Зміст суб`єктивного цивільного права становлять такі юридичні правомочності, як реалізація особою права на дії; можливість вимагати певної поведінки від інших; можливість захисту порушеного права в юрисдикційному порядку (зокрема, у досудовому та судовому порядку).

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови страховиком (страховою компанією) у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV), зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків (пункт 331.1статті 331 Закону № 1961-IV).

Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року справа №147/66/17, з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.

Виходячи із принципів добросовісної поведінки та спрямованість позивача на відновлення порушеного права, а саме подачу в порядку та в строки, визначені законом, повідомлення страховій компанії про даний страховий випадок, очікування ним як доказу вини ОСОБА_2 , постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, яка розглядалася судами першої та апеляційної інстанції більше двох років, судове рішення щодо встановлення винної особи за адміністративним правопорушенням було постановлено 06 вересня 2021 року та набрало законної сили - 23 грудня 2022 року, після апеляційного перегляду, слід дійти висновку, що строк пропущено позивачем через незалежні від нього причини, з позовом до суду позивач звернувся в межах строку позовної давності, а тому ОСОБА_1 має право на відшкодування в межах страхової суми за рахунок страхової компанії ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо добросовісної поведінки позивача та що строк пропущено ним через незалежні від нього причини.

Щодо розміру страхового відшкодування

Згідно з зведеною таблицею даних про розмір збитку, дослідження № НОМЕР_2 -2 складеного 30.10.2020 року, додатків до не ї(ремонтних калькуляцій, протоколу огляду транспортного засобу, складених представником страхової компанії), вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Passat, д.р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу складає 195352,67, в той час вартість автомобіля на час ДТП складає 202 010,00 грн. У такому випадку оцінювачем зазначено, що матеріальний збиток визначений за вартістю КТЗ до ДТП, а саме 202010,00 грн. Вартість металобрухту ним же зазначено 6400,33 грн.

В судовому засіданні представником страхової компанії визнано зазначені обставини, не заперечувала щодо спричиненої позивачу матеріальної шкоди в розмірі 202 010,00 грн., тому в силу частини першої статті 82 ЦПК України судом першої інстанції правильно зазначено, що вони не підлягають доказуванню.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2021 року у справі № 204/5314/18 (провадження № 61-17280св20), від 02 грудня 2021 року у справі № 753/17190/18 (провадження № 61-4879св21).

Враховуючи, що у ОСОБА_1 у власності та у повному розпорядженні залишився пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль, вартість якого оцінена, то відшкодуванню підлягає різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП, у сумі 195609,67 (202101,00 грн-6400,33 грн.), що знаходиться в межах ліміту страхування.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що в даному випадку розмір відшкодування, що підлягає стягненню на користь позивача, із урахуванням розміру ліміту страхового відшкодування за пошкоджене майно за договором страхування винної особи, при розмірі франшизи 0, становить 195609,67 грн. (202 010,00 - 6 400,33 ).

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, не спростовують висновків суду першої інстанції, фактично апелянт наводить ті ж аргументи, яким дана оцінка судом в мотивувальній частині рішення, а тому такі доводи апелянта слід відхилити.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «ОРАНТА» залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Т.О. Янчук

О.І. Талалай

О.І. Ярмолюк