Справа № 344/5997/24
Провадження № 2/344/2100/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням дорожньо-транспортної пригоди, стягнення судових витрат

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням дорожньо-транспортної пригоди, стягнення судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.09.2023 року близько 14 год 00 хв по вул. Тисменицька, 249б, у м. Івано-Франківську водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки Ford Fusion з д.н.3. НОМЕР_1 невірно оцінив дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення з автомобілем марки Renault Megane з д.н.3. НОМЕР_2 , у результаті чого даний автомобіль отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками, що підлягають відшкодуванню. Одразу після ДТП за взаємною згодою обох її учасників складено «Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду» від 17.09.2023, тобто так званий «Європротокол», у пункті 14 якого ОСОБА_3 своїм особистим підписом засвідчив визнання ним власної вини щодо наслідків ДТП. Наступного дня ним було письмово поінформовано ПАТ НАСК «ОРАНТА». 26.09.2023 представником ПАТ НАСК «ОРАНТА» було проведено огляд автомобіля та складено відповідний протокол. Для відновлювального ремонту його пошкодженого транспортного засобу марки Renault Megane з д.н.3. НОМЕР_2 він поніс витрати коштів на загальну суму 43229 грн 20 коп, що складає величину реальних збитків, які підлягали відшкодуванню в повному обсязі. 03.10.2023 він письмово звернувся до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування. 16.10.2023 на його розрахунковий рахунок надійшли кошти у сумі 18 475 грн. 14 коп від ПАТ НАСК «ОРАНТА» у вигляді часткового страхового відшкодування завданих внаслідок ДТП збитків (матеріальної шкоди). 23.10.2023 він повторно письмово звернувся до ПАТ НАСК «ОРАНТА» із заявою, з метою відшкодування повного обсягу завданих збитків у вигляді здійснення додаткової доплати різниці коштів між отриманою сумою і розміром затрат на відновлювальний ремонт для приведення у придатний за цільовим призначенням стан автомобіля марки Renault Megane з д.н.з. НОМЕР_2 , що був до дорожньо-транспортної пригоди. Однак, у відповідь листом ПАТ НАСК «ОРАНТА» від 17.11.2023 за №09-02-17/9248 було поінформовано, що страховою компанією 12.10.2023 проведено розрахунок страхового відшкодування нібито з урахуванням «коефіцієнту фізичного зносу». 30.11.2023 на адресу ПАТ НАСК «ОРАНТА» він вкотре подав письмове звернення для забезпечення повної компенсації завданих збитків, пов?язаних із понесеними затратами на відновлювальний ремонт свого автомобіля внаслідок ДТП. Листом від 13.12.2023 за № 09-02-17/10150 повідомлено, що страхова компанія не вбачає підстав для доплати страхового відшкодування у заявленому розмірі. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Ford Fusion 3 д.н.3. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який керував джерелом підвищеної небезпеки і згідно з пунктом 14 Європротоколу визнав себе винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженні автомобіля, на час ДТП була застрахована в ПАТ НАСК «ОРАНТА» за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 216164266 від 08.08.2023. Згідно з цим полісом ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень, франшиза 0 (нуль) грн 00 коп. Таким чином, оскільки втрати, яких він зазнав у зв`язку зі пошкодженням належного йому транспорту внаслідок ДТП, а також витрати, які він зробив для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) з даного приводу складають їх обсяг у розмірі 43229 грн 20 коп, з яких представництвом ПАТ НАСК «ОРАНТА» відшкодовано йому тільки 18 475 грн 14 коп, то решту витрачених ним коштів у сумі 24 754 грн 06 коп. (43229,20 -18 475,14 = 24 754,06) повинен відшкодувати завдавач шкоди ОСОБА_3 .

Моральна шкода пов`язана із тим, що з вини відповідача ОСОБА_3 внаслідок ДТП було пошкоджено належний йому транспортний засіб - марки Renault Megane з державним номерним знаком НОМЕР_3 , який тривалий час було неможливо експлуатувати через перебування в ремонті. Ця обставина спричинила дискомфорт та непередбачувані незручності, пов`язані із значними затратами часу на формальні процедури з приводу відновлення порушеного права, в тому числі для вжиття заходів з метою відшкодування завданої матеріальної шкоди (збитків), а також пошуку необхідних запчастин (бувших у використанні) з метою максимального здешевлення послуг для ремонту мого авто. Пошкодження його майна спричинило йому душевні страждання та значні незручності особистого характеру, оскільки вказані вище обставини змусили змінити звичний побут та заплановані заходи членів моєї сім`ї. Крім цього, відповідач ОСОБА_4 відмовився врегулювати спір в добровільному порядку, посилаючись на наявність цивільного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Враховуючи всі вищенаведені факти і обставини, завдану йому моральну шкоду в грошовому еквіваленті він оцінює в 5000 гривень, яку слід стягнути з відповідача ОСОБА_3

29.04.2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що усі заподіяні відповідачем пошкодження транспортного засобу зафіксовані в протоколі огляду транспортного засобу та додатку до цього протоколу. Ремонтна калькуляція складена за наслідком зафіксованих пошкоджень, а в страховому акті відображені наслідки розрахунку та висновок страховика щодо сплати страхового відшкодування. Ремонтна калькуляція містить відомості про транспортний засіб, що досліджується. перелік зафіксованих у протоколі огляду пошкоджень та вартість типу ремонтної операції. Ця калькуляція виготовлена за допомогою системи Audatex, яка є єдиним ліцензійним програмно-технічним комплексом із розрахунку вартості відновлювальних ремонтів транспортних засобів з використанням рекомендованих нормативів заводу виробника та цін на запасні частини, що рекомендовані імпортером, який використовується судовими експертами на території України. Тобто позивачем безпідставно зазначено про здійснення витрат: в сумі 3 000 гривень за демонтаж/монтаж стелі - такий вид робіт не зазначений ні в калькуляції, ні в протоколі (акті) огляду транспортного засобу представником страхової компанії, пошкодження стелі відсутнє; в сумі 600 гривень за заміну електропроводки кришки багажника - такий вид робіт не зазначений ні в калькуляції, ні в протоколі (акті) огляду транспортного засобу представником страхової компанії. Пошкодження електропровдки відсутне; в сумі 2 885 гривень на придбання позивачем стоп-фари - таке пошкодження в протоколі (акті) огляду транспортного засобу представником страхової компанії не зазначене. Кришка багажника має лише зовнішні пошкодження; в сумі 1 728 гривень поштових витрат - позивач на власний розсуд обрав продавця необхідної йому запчастини, хоча міг обрати запчастину, яка знаходиться за місцем проживання. Вважає такі витрати позивачем понесені на власний розсуд і не перебувають у прямому звязку із завданням механічних пошкоджень його автомобілю; в сумі 5 000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди. Так, в позові ОСОБА_1 зазначає про те, що він не міг користуватися автомобілем, що спричинило йому тяжкі моральні страждання. В той же час позивачем замовчується той факт, що його транспортний засіб зазнав незначних зовнішніх пошкоджень, які не перешкоджали експлуатації транспорного засобу - деформація кришки багажника та його складових, пошкодження фари, пошкодження додаткових елементів багажника та рамки номерного знака. Після ДТП позивач на цьому ж автомобілі власних ходом переміщався по своїм справам. А згідно доданого до позову акту наданих послуг щодо ремонту авто, ремонт транспортного засобу був виконаний за один день; в сумі 10 000 гривень витрат на правовоу допомогу. Так, до позову додано акт приймання-передачі наданих послуг адвокатом від 28.03.2024, згідно якого до оплатних витрат включені суми, які по суті не є правовою допомогою- складання договору про надання правової допомоги, виготовлення копій документів та їх завірення, вивчення номративної бази, консультація з цього приводу відправлення адвокатського запиту - виконання таких дій повністю входить до підстав та процесу написання позову, його обгрунтування. При цьому оплата в розмірі 5000 гривень заявлена як оплата підготовки та подання позовної заяви. Проте, таку суму вважаю завищеною, оскільки судом 01.04.2024 позовну заяву було залишено без руху, у звязку з недоліками наявними у позовній заяві. Просить у задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1 відмовити в частині стягнення з нього матеріальних збитків в сумі 24 754 гривні, задоволити позов в частині стягнення з нього 5 074,82 гривень матеріальних збитків. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з нього моральної шкоди, витрат на правову допомогу відмовити (а.с.67-72).

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити.

Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову.

Представник ПАТ Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 17.09.2023 року близько 14 год 00 хв по вул. Тисменицька, 249б, у м. Івано-Франківську водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки Ford Fusion з д.н.3. НОМЕР_1 не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення з автомобілем марки Renault Megane з д.н.3. НОМЕР_2 , у результаті чого даний автомобіль отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Зазначена ДТП сталася з вини водія транспортного засобу Ford Fusion з д.н.3. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , що підтверджується спільно складеним учасниками ДТП повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 17.09.2023 року (а.с.18).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Ford Fusion з д.н.3. НОМЕР_1 ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ НАСК «ОРАНТА».

18.09.2023 року ОСОБА_1 було письмово поінформовано ПАТ НАСК «ОРАНТА» про ДТП (а.с.19-20).

26.09.2023 представником ПАТ НАСК «ОРАНТА» було проведено огляд автомобіля Renault Megane та складено відповідний протокол (а.с.21-23).

Згідно страхового акту № ОЦВ-23-09-98006/1 від 16.03.2023 року ПАТ НАСК «ОРАНТА», дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце події 17.09.2023 року, на підставі діючого законодавства України, умов укладеного договору страхування, проведеного розслідування, подія визнається «страховим випадком». Сума страхового відшкодування ОСОБА_1 складає 18 4750,14 грн. (а.с.30-33, 34).

За результатом розгляду заяви позивача ОСОБА_1 про здійснення страхового відшкодування (а.с.24), ПАТ НАСК «ОРАНТА» відшкодувала позивачу 18 475,14 грн.

23.10.2023 ОСОБА_1 письмово звернувся до ПАТ НАСК «ОРАНТА» із заявою, в якій просив доплатити суму 25 129,00 грн, внаслідок фактичних затрат на ремонт авто після ДТП (а.с.35).

У відповідь листом ПАТ НАСК «ОРАНТА» від 17.11.2023 за №09-02-17/9248 було поінформовано, що страховою компанією 12.10.2023 проведено розрахунок страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (а.с.36).

30.11.2023 на адресу ПАТ НАСК «ОРАНТА» ОСОБА_1 подав повторну заяву для забезпечення повної компенсації завданих збитків, пов`язаних із понесеними затратами на відновлювальний ремонт свого автомобіля внаслідок ДТП (а.с. 37).

Листом від 13.12.2023 за № 09-02-17/10150 ПАТ НАСК «ОРАНТА» повідомила, що страхова компанія не вбачає підстав для доплати страхового відшкодування у заявленому розмірі (а.с.38).

При цьому, позивач зазначає, що його фактичні витрати на відновлення транспортного засобу (придбання запасних частин, матеріалів та вартість виконаних робіт) значно перевищили суму вказаної страхової компенсації, таким чином, залишається ще невідшкодована сума матеріального збитку у розмірі 24 754,06 грн., яку він просить стягнути з відповідача на свою користь.

У відповідності до вимог ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За приписами п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно- правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Отже, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, в порядку визначеному законом.

У пп.33.1.4 п.33.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено обов`язок особи, як водія транспортного засобу, причетного до ДТП, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Метою такого обов`язку є надання страховику можливості перевірити обставини ДТП і запобігти необґрунтованим виплатам.

Водночас, згідно з п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язковестрахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Крім того, відповідно до абз.2 п.36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Постановою Правління Національного банку України від 30 травня 2022 року №108 визначено, що максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України, становлять 80 000 гривень на потерпілого.

В силу ч.1 п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно з поважних причин помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22, ст. 1192 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Разом з тим, згідно положень викладених Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 жовтня 2018 року (справа № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18), відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-ІУ у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Судом встановлено, що позивач не оскаржував рішення страховика про виплату страхового відшкодування у виплаченому йому розмірі, який є менший від понесених ним фактичних витрат.

З огляду на викладене, за договором страхування цивільно-правової відповідальності страховиком відшкодовується лише шкода, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому законом. При цьому, позивачем не було надано суду оцінений у встановленому законодавством порядку розмір заподіяної йому шкоди внаслідок ДТП з вини відповідача. Також позивачем не надано доказів, що у страховика був відсутній обов`язок виплатити страхове відшкодування у заявленому позивачем розмірі.

Враховуючи вище викладене та те, що обов`язок з виплати страхового відшкодування покладається на страховика та розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, у задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, суд виходить до наступного.

Згідно вимог, ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Разом з тим, згідно абзацу другого п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так, позивач зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача йому завдано моральну шкоду, оскільки було пошкоджено його власне майно, що негативно вплинуло на його маральний стан, призвело до душевних страждань та необхідності докласти додаткових зусиль для його відновлення. Завдану моральну шкоду позивач оцінив у 5000,00 грн.

При цьому, суд вважає, що позивачем не доведено, якими саме діями відповідача було завдано йому моральну шкоду та причинний зв`язок між ними. Вимоги позивача полягають у недостатності страхових виплат на покриття понесених ним витрат на ремонт власного транспортного засобу.

Таким чином, з огляду на викладене в контексті наведених правових норм, суд вважає, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в ході дослідження наданих позивачем та наявних у справі доказів, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно до ч. 1, 2 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 23, 82, 979, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст.12, 13, 83, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, Суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням дорожньо-транспортної пригоди, стягнення судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 09.08.2024 року.

Суддя Пастернак І.А.