Справа № 296/1256/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Сороки І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача - адвоката Бородька А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 09.02.2023 ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до ОСОБА_3 (далі також відповідач), в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 100 000 грн. та 100 000 грн. моральної шкоди.

1.2. Позов обґрунтовувався тим, що близько 20:30 18.06.2022 на території спортивного майданчику, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 «в ході хуліганства» завдав позивачу тілесних ушкоджень та шарпаючи за верхній одяг зірвав з нього золотий хрестик, який висів на ланцюжку у позивача на шиї, чим вчинив відносно позивача кримінальне правопорушення. В ході досудового розслідування слідчим 16.08.2022 необґрунтовано змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.4 ст.186 КК України на ч.2 ст.296 КК України, а 24.10.2022 прокурором Житомирської окружної прокуратури безпідставно кваліфікацію правопорушення змінено з ч.2 ст.296 на ч.1 ст.296 КК України.

Вироком Корольовського районного суду міста Житомира від 31.10.2022 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу.

Позивач вказує, що вироком суду встановлено протиправність хуліганських дій ОСОБА_4 , внаслідок яких позивач втратив золотий хрестик, а ланцюжок до нього був пошкоджений, в результаті чого позивачу завдано матеріальних збитків, що становлять вартість золотого хрестика разом із золотим ланцюжком у розмірі 50 000 грн. Також позивач поніс матеріальні збитки, завдані злочином, у вигляді вартості правничої допомоги в розмірі 50 000 грн., а всього сума завданих позивачу матеріальних збитків становить 100 000 грн.

1.3. Крім того, посилаючись на те, що протиправною поведінкою ОСОБА_3 , такою як завдання тілесних ушкоджень, втрата золотого хрестика, пошкодження ланцюжка і футболки позивача, йому, як інваліду другої групи, спричинено моральну шкоду, яка полягає тому, що в житті позивача відбулися зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його, як особистості; він переніс та продовжує зазнавати глибокі душевні, емоційні, моральні страждання. Через нестабільний нервовий стан, глибокі фізичні та душевні страждання, погіршення здібностей та можливості себе реалізувати, позивача переслідують постійні головні болі, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 27.03.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/1256/23, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні.

2.2. 30.06.2023 представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Бородько А.П. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 31.10.2022 не встановлено факту заподіяння ОСОБА_1 будь-якої матеріальної шкоди протиправними діями ОСОБА_3 . Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката, є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи в суді, такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом, їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положення цивільного законодавства України й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні. Крім того, ОСОБА_1 не надав суду доказів на підтвердження моральних страждань та не довів, що йому завдано моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. (а.с.125-138).

2.3. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю та просили позов задовольнити.

2.5. Відповідач та представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували, просили відмовити в задоволені позову.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. 07.07.2022 Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира Чішман Л.М. від 28.06.2022 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001257 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за фактом відкритого заволодіння майном ОСОБА_1 , що мало місце 18.06.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.07.2022 (а.с.11).

3.2. 16.08.2022 постановою слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Ткачука А. змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.4 ст.186 КК України на ч.2 ст.296 КК України з тих підстав, що причиною бійки між ОСОБА_1 та невстановленою особою був саме конфлікт на ґрунті незадовільної парковки ОСОБА_1 , при цьому без жодних вимог щодо передачі майна з боку третіх осіб, враховуючи відсутність відомостей, що свідчили б про відкрите заволодіння майном потерпілого (а.с.49-50)

3.3. 24.10.2022 прокурором Житомирської окружної прокуратури змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.2 ст.296 КК України на ч. 1 ст.296 КК України (а.с.62).

3.4. 31.10.2022 вироком Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/7341/22 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, за вчинення умисних дій, які виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень (а.с.6-8).

3.5. 15.04.2024 у судовому засіданні за клопотанням позивача був допитаний свідок ОСОБА_5 , який є приятелем позивача, який повідомив, що періодично грав з ОСОБА_1 у баскетбол та бачив на ОСОБА_1 ланцюжок і хрестик. Згодом ОСОБА_1 розповів йому про обставини втрати ланцюжка і хрестика, свідком яких ОСОБА_5 не був.

ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. За змістом частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3).

4.2. Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди

4.3. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

4.4. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

4.5. Згідно частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

4.6. Як передбачено частиною 1 статті 1177 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

4.7. Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

4.8. Відповідно до частини 7 статті 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. Позивач пред`явив до відповідача позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій відповідача.

(і) Щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди

5.2. Пред`явлений ОСОБА_1 позов мотивовано тим, що під час вчинення ОСОБА_3 неправомірних дій, останній заподіяв позивачу тілесні ушкодження, зірвав з позивача ланцюжок з золотим з хрестиком, внаслідок чого ланцюжок було розірвано, а хрестик загубився, чим завдано позивачу матеріальної та моральної шкоди. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

5.3. З матеріалів справи слідує, що вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 31.10.2022 у справі №296/7341/22 ОСОБА_3 визнано винуватим за вчинення умисних дій, які виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю.

5.4. Вказаним вироком суду встановлено, що 18.06.2022 ОСОБА_3 діючи з прямим умислом заподіяв ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді садна на виличній ділянці зліва, синця на боковій поверхні черевної стінки справа, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.

5.5. Суд враховує положення частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України щодо обов`язковості вироку суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок суду, однак лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

5.6. Обставини щодо вчинення ОСОБА_3 вказаного кримінального проступку сторонами не заперечувалися.

5.7. Разом з тим, факт зірвання з позивача ланцюжка з хрестиком саме відповідачем та втрата хрестика внаслідок хуліганських дій останнього, позивачем не доведено. Вироком суду обставин, на які посилається позивач не встановлено. Не підтвердив наявності таких обставин і свідок, допитаний в судовому засіданні.

5.8. Відповідно до частин 1, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

5.9. Верховний Суд у постанові від 27.05.2021 у справі №761/12945/19 наголосив, що стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

5.10. За вказаних обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є недоведеними, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

(іі) Щодо вимог про стягнення матеріальних збитків, пов`язаних з оплатою правової допомоги

5.11. У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на понесення матеріальних збитків, пов`язаних з оплатою правової допомоги, наданої йому адвокатом Пшевлоцьким О.Й. згідно договору про надання правової допомоги від 27.06.2022 та Акту приймання-передачі наданих послуг від 06.01.2023 за договором про надання правової допомоги від 27.06.2022.

5.12. Зі змісту наданого позивачем Акту приймання-передачі наданих послуг від 06.01.2023 вбачається, що адвокатом надано юридичні послуги в розмірі 50000 грн. під час досудового розслідування кримінального провадження №0001257 та розгляду Корольовським районним судом міста Житомира кримінального провадження у судовій справі №296/7341/22.

5.13. Разом з тим, Суд зазначає, що витрати, зокрема, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні.

5.14. У пункті 6.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі № 925/1196/18 зазначено, що за висновками Великої Палати Верховного Суду процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову; такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством.

5.15. Отже, витрати, пов`язані із наданням правової допомоги (оплата послуг адвоката) не є тотожними реальним збиткам (грошовій вартості втраченого майна та додаткових витрат на його відновлення) та не набувають відповідних ознак унаслідок нереалізації права на їх відшкодування у передбаченому законом порядку.

5.16. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що вимога про стягнення вартості правничої допомоги в розмірі 50 000 грн. могла заявлена в рамках судового провадження з розгляду вищезазначеного кримінального провадження, а тому позов ОСОБА_1 в цій частині задоволенню є безпідставним та задоволенню не підлягає.

(ііі) Щодо стягнення моральної шкоди

5.17. Так, пред`являючи вимогу про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 посилався на те, що після подій, які мали місце 18.06.2022, у його житті відбулися зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, він зазнає по теперішній час глибоких душевних, емоційних, моральних страждань, його переслідують постійні головні болі; закинув суспільне дозвілля; побоюючись за життя та здоров`я дружини і дітей змушений посилювати заходи безпеки стосовно них.

5.18. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 №4 роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

5.19. Отже, під моральною шкодою розуміється втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі. При цьому, у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

5.19. Водночас, на підтвердження наявності обставин, які б вказували на завдання йому душевних страждань, або інших негативних явищ, внаслідок дій відповідача та на які посилався позивач, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин позивачем суду не надано.

5.20. З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем в порушення статті 81 Цивільного процесуального кодексу України не доведено завдання йому матеріальної та моральної шкоди з боку відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Враховуючи, що докази понесення сторонами будь-яких судових витрат у справі відсутні, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд не вбачає підстав для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

ОСОБА_3 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_3

фактичне місце проживання за адресою:

АДРЕСА_4

РНОКПП невідомий

Суддя Олена РОЖКОВА