Провадження № 2/686/5209/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання - Сікори Ю.В.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого вказав, що 31 березня 2021 року, Хмельницькою обласною прокуратурою, була прийнята постанова про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, розмір шкоди встановлено 0 грн.00 коп. Дана постанова була предметом розгляду у цивільній справі № 686/19620/22 та скасована постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2023 року. Оскільки зазначеним вище судовим рішенням у справі № 686/19620/22 скасовано постанову прокуратури Хмельницької області, від 31.03.2021 «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», та встановлено факт не належного та ефективного виконання судового рішення, позивачу завдано моральної шкоди. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди позивач оцінює в розмірі 10 000 000 грн., що порівняно з характером та обсягом страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. В даній справі, на думку позивача, наявні усі складові цивільно-правової відповідальності, суд, приймаючи рішення, повинен врахувати тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, яких він зазнав внаслідок відмови в прийняті постанови, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. Крім того при винесені рішення потрібно враховувати, що: невиконання рішення суду є формою не фізичного насильства над людиною; посадові особи прокуратури навмисно не виконують рішення суду; невиконання судового рішення є приниження людської гідності; виконання судового рішення залежить від посадових осіб прокуратури; невиконання судового рішення є системним правопорушенням.

Ухвалою суду від 02.7.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

09.07.2024 представник відповідача подав відзив на позов, де вказав, що статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, частиною першою статті 42 ЦПК України передбачено, що учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Згідно із частиною четвертою статті 58 ЦПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

У свою чергу, під компетенцією розуміють сукупність предметів відання, завдань, повноважень, прав і обов`язків державного органу або посадової особи, що визначаються законодавством.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.03.2020 справа №641/8857/17 держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).

Згідно із частиною четвертою статті 58 ЦПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

У свою чергу, під компетенцією розуміють сукупність предметів відання, завдань, повноважень, прав і обов`язків державного органу або посадової особи, що визначаються законодавством.

Отже, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 (провадження № 12-161 гс 18) (пункт 6.22), від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (постанова № 14-316 цс 19) (пункт 33), від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц (провадження № 14-447 цс 19) (пункт 28), зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.

Міністерство юстиції України діє та керується у своїй діяльності Положенням про Міністерство юстиції України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №228, зі змінами від 06.05.2020 року №380 (далі - Положення №228), в якому закріплені основні завдання та повноваження Міністерства юстиції України.

Згідно з пунктом 4 Положення №228, Міністерство юстиції України бере участь у справі, діє в судах України від імені та в інтересах держави у випадках, передбачених законом.

У справі, що розглядається, Позивач просить відшкодувати шкоду заподіяну внаслідок прийняття протизаконної постанови прокуратури Хмельницької області «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 31.03.2021.

При цьому, Міністерство юстиції України не являється тим органом державної влади, який наділений повноваженнями реалізовувати від імені держави права та обов`язки у правовідносинах, які пов`язані з розглядом прокуратурою звернення ОСОБА_2 . За таких обставин, Міністерство юстиції України не наділене повноваженнями представляти державу в даній категорії справ.

ОСОБА_2 у позовній заяві просить суд стягнути з держави України в особі Мін`юсту на його користь 10000 000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до частини третьої статті 152 Конституції України матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

За загальним правилом особа підлягає цивільно-правовій відповідальності за наявності сукупності умов, які утворюють склад цивільного правопорушення.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Аналогічна правова позиція викладена у низці рішень Верховного Суду, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 по справі № 520/1665/18, постанові Верховного суду від 04.02.2019 по справі № 757/29051/17-ц, постанові Верховного Суду від 10.04.2018 по справі № 127/16051/16-а. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Відповідно для задоволення вимог Позивачу необхідно було довести цих три складові цивільно-правової відповідальності.

Заявляючи вимогу до Держави України в особі Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 не надав докази протиправності дій (бездіяльності) Міністерства юстиції України. Більше того, жодної вимоги до Міністерства юстиції України ОСОБА_2 не заявлено.

У відповідності до роз`яснень п. З постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Належних доказів заподіяння ОСОБА_2 моральної шкоди Державою Україною в особі Міністерства юстиції України у визначеному ним розмірі (10000 000 (десять мільйонів грн.)), до суду не надано. У справі відсутні довідки про стан здоров`я, пояснення свідків, які б свідчили про погіршення стану здоров`я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

В даному випадку, відсутній факт протиправної поведінки Міністерства юстиції України, відсутній причинний зв`язок між протиправною поведінкою (дією або бездіяльністю) Мін`юсту і заподіяною позивачеві шкодою, шкода не була завдана позивачеві внаслідок винних дій Міністерства юстиції України.

За таких обставин, в даних спірних правовідносинах відсутній склад умов, які надають право позивачу звертатись з вимогою про відшкодування шкоди саме до Міністерства юстиції України.

Відповідно до вимог ч.1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, вважає, що ОСОБА_2 не доведена протиправна поведінка Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, правові підстави для стягнення шкоди відсутні, як наслідок - у задоволенні позову до Міністерства юстиції України слід відмовити.

Ухвалою суду від 29.07.2024 підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду.

Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просить в позові відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області В.Балюка від 31.03.2021 року, прийнятою на виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2017 року у справі №822/1816/17, відшкодовано заробіток та інші грошові доходи ОСОБА_2 , а також іншу шкоду, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 16.05.2014 року, в розмірі 0 грн. 0 коп.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14.03.2023 справу № 686/19620/22 скасовано постанову прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Хмельницької обласної прокуратури Балюка Віталія Олександровича від 31 березня 2021 року, якою відшкодовано заробіток та інші грошові доходи ОСОБА_2 , а також іншу шкоду, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 16.05.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України року в розмірі 0 грн. 0 коп.

Позивач звертаючись до суду із вказаним позовом, вказав, що внаслідок прийняття протизаконної постанови прокуратури Хмельницької області «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 31.03.2021, йому заподіяна моральна шкода.

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (частина перша та друга).

За змістом частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В силу частини першої статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Як передбачено частиною першою статті 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

У справі відсутні належні та допустимі докази того, що внаслідок дій і рішень прокуратури ОСОБА_2 завдано моральної шкоди.

Само по собі винесення постанови, яка у подальшому була скасовані судом не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди. Факт завдання потерпілому такої шкоди має бути обов`язково підтверджений об`єктивними доказами.

Враховуючи вищевикладене, позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт заподіяння йому шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між діями та рішеннями прокуратури та настанням шкоди, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду, тому в разі відмови у задоволенні позову судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 30, 48, 76, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 23, 48, 170, 1173, 1174 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд

ухвалив:

В позові ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Держава Україна в особі Міністерства юстиції України, , вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01601.

Дата складення повного тексту судового рішення: 22.08.2024.

Суддя: