Справа № 309/2771/24
Провадження № 2-о/309/241/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Савицький С.А.

з участю секретаря судових засідань Мацунич В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Хустської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся із заявою до суду, в якій просить встановити факт, що він є єдиною особою, яка здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 , що його потребує відповідно до законодавства України.

ОСОБА_2 є батьком заявника.

ОСОБА_2 має когнітивні порушення, унаслідок яких він потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.

ОСОБА_1 являється єдиною особою, яка здійснює постійний сторонній догляд, утримання та піклується про ОСОБА_2 , а саме постійно доглядає його, купує необхідні ліки, продукти харчування, сплачує комунальні послуги, оскільки він є людиною похилого віку.

Крім ОСОБА_1 такий догляд здійснювати за ОСОБА_2 нема кому.

Заявник в судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву в якій вимоги викладені в своїй заяві підтримав та просив задовольнити дану заяву.

Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Хустської міської ради в судове засідання не з`явився. Представник Хустської міської ради подав заяву про розгляд справи у відсутності їх уповноваженого представника, вирішення заяви залишають на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_2 .

Відповідно до виписки з протоколу засідання лікарської консультативної комісії №21/49 від 08.05.2024 року ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду.

Необхідність здійснення за ОСОБА_2 постійного стороннього догляду підтверджується також висновком про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №21/49 від 08.05.2024 року.

Відповідно до посвідчення помічника фізичної дієздатної особи №632 ОСОБА_1 є помічником фізичної дієздатної особи ОСОБА_2 .

Відповідно до акту депутата від 05.06.2024 року, заявник та його батько фактично проживають разом за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 фактично являється єдиною особою, яка здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 . ОСОБА_1 постійно доглядає за ОСОБА_2 , купує необхідні ліки, продукти харчування, сплачує комунальні послуги, оскільки він є людиною похилого віку. Крім ОСОБА_1 такий догляд здійснювати за ОСОБА_2 нема кому.

Протягом тривалого часу на прохання ОСОБА_2 , який являється заявнику ОСОБА_1 , батьком, здійснює постійний сторонній догляд за ним, так як останній у зв`язку зі станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

Стан здоров`я батька заявника, не дозволяє йому забезпечувати собі умови проживання, а його умови залежать від заявника, оскільки його батько має повну нездатність до самообслуговування.

На даний час заявник є єдиною особою, яка здійснює догляд та піклується за батьком так як він постійно його доглядає, прибирає житло, готує їжу, сплачує комунальні послуги, купує необхідні ліки та продукти харчування, оскільки батько самостійно не може цього зробити, а інші особи не мають можливості здійснювати догляд.

У зв`язку із вищевказаним догляд за ОСОБА_2 здійснює його син, заявник ОСОБА_1 , так як інші особи відсутні, або не мають можливості здійснювати такий догляд.

Встановлення факту здійснення постійного стороннього догляду за батьком заявника необхідне йому для можливості офіційного підтвердження такого догляду у органах місцевого самоврядування та органах державної влади.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги.

Спору про право не має, встановлення даного факту не суперечить закону і ніяким чином не порушує прав і законних інтересів інших осіб.

З огляду на встановлене суд констатує, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення і на думку суду такі підстави встановлені в судовому засіданні, а тому відповідно до ст. 315 ЦПК України дані вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 229, 235, 247 ч.2, 263-265, 314, 315,319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є єдиною особою, яка здійснює постійний сторонній догляд за ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за станом здоров`я згідно висновку ЛКК, потребує постійного стороннього догляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.