Дата документу 14.08.2024 Справа № 336/5778/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1687/24 Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрюк О.В.
Є.У.№ 336/5778/24 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Кухаря С.В.,

Гончар М.С.,

секретар: Остащенко О.В.,

розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Тішиної Ірини Вікторівни, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Іванісов Володимир Сергійович, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 р. ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Іванісов В.С.,звернувся до районного суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Зазначав, що 19.04.2011 держаним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області була прийнята постанову про відкриття виконавчого провадження № 26122178 та № 52146118 з примусового виконання виконавчого листа №2-1436/2010, виданого 27.07.2011 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АКБ «БАНК ФОРУМ» заборгованості за договором кредиту в розмірі 2 443 634,53 грн.

26.12.2012 в порядку п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження та направлена до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ за місцем знаходження майна боржника.

Пізніше виконавчий лист № 2-1436/2010, що виданий 27.07.2011 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя був пред`явлений до виконання у 2016 році.

23.08.2016 було відкрито виконавче провадження № 52146118.

26.03.2019 між стягувачем АКБ «БАНК ФОРУМ» та TOB «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА» був укладений договір № 0002/19/5 про відступлення прав вимог, на підставі якого, новим кредитором став ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА».

30.01.2020 на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 21.06.2019 у справі № 336/3556/19 замінено стягувача АКБ «БАНК ФОРУМ» на TOB «Фінансова компанія «Веста», про що державним виконавцем була винесена відповідна постанова про заміну сторони виконавчого провадження.

26.02.2020 у порядку п. 5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Сума боргу, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуті/погашені не були.

26 червня 2020 року між новим кредитором TOB «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА» (TOB « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «IHBECTOXIЛЛС ВЕСТА») та ОСОБА_2 був укладений договір № 0312/08/07-Anewv/l про відступлення прав вимог за кредитним договором, на підставі якого новим кредитором став ОСОБА_4

ОСОБА_2 не звертався до виконавчої служби з правом вимоги або зміни стягувача. Документи, які б вказували на стягнення коштів при виконанні виконавчого листа № 2-1436/2010 виданого 27.07.2011 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, відсутні.

При перевірці інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, скаржнику ОСОБА_1 стало відомо про арешт всього нерухомого майна.

Підставою обтяження є постанова про відкриття виконавчого провадження №26122178 від 19.04.2011, винесена старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ Харченко О.Г. Реєстраційний номер обтяження 11114897, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно в межах суми боргу 2 443 634,53 грн.

Не погоджуючись з даним арештом, скаржник звернувся до державного виконавця з заявою про зняття арешту.

Листом від 20.12.2023 за № 105851, скаржнику було відмовлено в задоволені заяви про зняття арешту з нерухомого майна, посилаючись на те, що на виконанні перебувало виконавче провадження № 26122178 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1436/2010 виданого 27.07.2011 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «ФОРУМ» заборгованості за договором кредиту в розмірі 2 443 634,53 грн. Провадження було закрито. Пізніше виконавчий лист пред`являвся у 2016 повторно та після повернення виконавчого документа стягувачу не був стягнутий виконавчий збір, тому підстави для зняття арешту відсутні.

Не погоджуючись з відмовою про зняття арешту, скаржник звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою про зняття арешту з нерухомого майна.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі № 280/594/24, позовні вимоги скаржника задоволенні у повному обсязі, визнано протиправною бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного згідно з постановою № 26122178 від 19.04.2011, винесеною старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ Харченко О.Г., реєстраційний номер обтяження - 11114897, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно в межах суми боргу 2 443 634,53 грн. та зобов`язано Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт, накладений на все нерухоме майно ОСОБА_1 згідно з постановою № 26122178 від 19.04.2011, винесеною старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ Харченко О.Г., реєстраційний номер обтяження - 11114897, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно в межах суми боргу 2 443 634,53 грн. Стягнуто на користь скаржника понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024 у справі № 280/594/24, апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.02.2024 по справі №280/594/24 повернуто скаржнику, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі № 280/594/24 набрало законної сили.

04.06.2024 головним держаним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було знято арешт, що був накладений відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 26122178 від 19.04.2011, винесеної старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ Харченко О.Г. Реєстраційний номер обтяження 11114897, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно в межах суми боргу 2 443 634,53 грн..

Проте, 04.06.2024 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Тішиною І.В. винесено постанову про арешт коштів боржника за виконавчим провадженням № 52146118.

Скаржник вважає, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів боржника є протиправними, прийнятими з порушенням вимог нормативно-правових актів України та постанова підлягає скасуванню, оскільки винесена після повернення виконавчого документа стягувачу та знищення самих матеріалів виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із ухвалою, ОСОБА_1 інтереси якого представляє адвокат Іванісов В.С., подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовані фактичні обставини, які мають значення для справи. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не правильно визначився з предметом спору. Суд першої інстанції не звернув уваги на доводи заявника про те, що новий кредитор ОСОБА_2 не має жодних претензій до ОСОБА_1 , а отже в потребі накладення арешту на майно боржника не було, тому дії державного виконавця щодо накладення арешту на грошові кошти боржника є протиправними. Окрім того, ОСОБА_1 звертав увагу суду на те, що виконавче провадження відсутнє, його матеріали були знищені. На думку скаржника, оскільки відсутнє виконавче провадження, то дії державного виконавця стосовно винесення постанови про стягнення з боржника додаткових витрат, які пов`язані із виконавчим провадження також є противправними.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Адвокат Іванісов В.С. просив розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи державного виконавця Тішиної І.В., яка заперечувала проти задоволенн6я скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення.

Відмовляючи у задоволені скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що підстави для скасування постанови про арешт коштів боржника від 04.06.2024 чи зняття арешту з коштів відсутні, оскільки постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.02.2020 скасована начальником Центрального ВДВС 04.06.2024, виконавче провадження триває, доказів належного виконання судового рішення боржником не надано..

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків оскільки невірно визначив предмет спору.

Так скаржник зазначає, що звернувся до суду із вказаною скаргою, оскільки вважає, що державний виконавець безпідставно відмовляє йому скасуванні постанови про накладення арешту на майно боржника. ОСОБА_2 вказує, що вимоги ОСОБА_2 , як нового кредитора до нього, як боржника відсутні, тому державний виконавець не мав права накладати арешт на майно боржника.

Відповідно до частин 1,2 статті 56 ЗУ «Про виконавче провадження», Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 4 статті 59 Закону 1404-VIII встановлений вичерпний перелік підстав для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як було вказано, 26.02.2020 у порядку п. 5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану (а.с.63).

Сума боргу, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуті/погашені не були.

26 червня 2020 року між новим кредитором TOB «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА» (TOB « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «IHBECTOXIЛЛС ВЕСТА») та ОСОБА_2 був укладений договір № 0312/08/07-Anewv/l про відступлення прав вимог за кредитним договором, на підставі якого, новим кредитором став ОСОБА_4

ОСОБА_2 не звертався до виконавчої служби з правом вимоги або зміни стягувача. Документи, які б вказували на стягнення коштів при виконанні виконавчого листа № 2-1436/2010 виданого 27.07.2011 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, відсутні.

Проте, 04.06.2024 начальником відділу Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пенязевим О.В. винесено постанову про скасування документу «Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу» від 26.02.2020, що видав державний виконавець ОСОБА_7 .

Вказана постанова, якою фактично відновлено виконавче провадження, боржником не оскаржена, дії начальника Центрального ВДВС неправомірними не визнавалися.

04.06.2024 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Тішиною І.В. винесено постанову про арешт коштів боржника за виконавчим провадженням № 52146118 (а.с.88).

На підставі вказаної постанови державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Тішиною І.В. вчинялись дії щодо реалізації виконавчого провадження, а саме надсилались запити щодо встановлення наявності майна боржника, отримання ним доходів(а.с.72-88).

Частиною восьмою статті 48 Закону 1404-VIII передбачено, що державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Вказане свідчить про те, що дії державного виконавця Тішиної І.В. відповідають нормам ЗУ «Про виконавче провадження» та не є протиправними.

Окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів того, що новий кредитор ОСОБА_2 претензій до боржника щодо сплати кредиту не має.

Установивши, що виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_1 не закінчено, доказів належного виконання судового рішення і сплати виконавчого збору останнім не надано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій державного виконавця.

Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги, а тому колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу у відповідності до норм статей 374,375 ЦПК України слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст.374,375,381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2024 року.

Головуюча І.В. Кочеткова

Судді: С.В. Кухар

М.С.Гончар