Справа № 212/7681/24
У Х В А Л А

15 серпня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкін І.Б., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

В провадження Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями візначено головуючого у справі ОСОБА_2 .

У вказаній позовній заяві позивачка зазначила, що останнім відомим місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, частиною 9 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Таким чином, процесуальний закон вказує на те, що підсудність справ визначається саме за місцезнаходженням майна відповідача або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування чи постійного його заняття (роботи). У зв`язку з цим, виходячи з аналізу ст. ст. 27, 28 ЦПК України, місцезнаходження майна відповідача або останнє відоме зареєстроване місце його проживання чи перебування майна мають бути встановлені достеменно.

Всупереч наведеного, позивачкою не надано відомостей: про зареєстроване останнє відоме місце проживання/перебування відповідача у Покровському районі міста Кривого Рогу чи про перебування на території вказаного району його майна, або постійного його заняття (роботи).

Окрім цього, як вбачається з долученої до позовної заяви копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 є громадянином Республіки Польща.

Відповідно до положень ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ у спорах, в яких беруть участь іноземці, а також у спорах, в яких хоча б одна із сторін, проживає за кордоном, визначається законами України або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Закон України «Про міжнародне приватне право» визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи. (п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Загальні правила підсудності судам України цивільних справ з іноземним елементом визначені у ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження по справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави такої підсудності відпали або змінились, крім випадків, передбачених у ст. 76 цього Закону.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», в якій містяться підстави для визначення підсудності справ судам України, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; якщо на території України відповідач має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме майно чи нерухоме майно, на яке можна покласти стягнення, або знаходиться філія або представництво юридичної особи відповідача.

Статтями 3, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що місце перебування фізичної особи - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців за рік.

Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в України, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно матеріалів позовної заяви та зробленим запитам, місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . є не зареєстрованим.

За наведених обставин, наявні підстави для залишення позову без руху та надання позивачці строку для усунення недоліків, оскільки позивачем не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження місця проживання відповідача в Україні, що є обов`язковою обставиною для визначення підсудності даного спору місцевому загальному суду з урахуванням положень ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право».

А відтак, позовна заява підлягає уточненню з питання підсудності спору Жовтневому районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Таким чином, позивачці слід усунути недоліки, шляхом подання уточненої позовної заяви, яка за формою та змістом має відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України, із зазначенням та підтвердженням зареєстрованого місця проживання та/чи перебування відповідача.

Згідно із ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ч. 1 ст. 185, ст. ст. 260, 261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Про залишення позовної заяви без руху повідомити позивачку та надати строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя І. Б. Чайкін