КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 464/8791/23
Провадження № 2/947/4322/24
УХВАЛА

15.08.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2023 року до Сихівського районного суду міста Львова, надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.08.2018 року у розмірі 79621 гривня 93 копійки та судові витрати.

Ухвалою судді Сихівського районного суду міста Львова Сабара Л.В. від 27.12.2023 року матеріали цивільної справи за вищевказаним позовом передано до Київського районного суду міста Одеси за територіальною юрисдикцією.

23.05.2024 року Сихівським районним судом міста Львова за вих. №464/9891/23/10158/24-Вих/2/464/2187/23 матеріали цивільної справи №464/8791/23 було скеровано на адресу Київського районного суду міста Одеси.

20.06.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надішли матеріали цивільної справи №464/8791/23.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2024 року, справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В. та передано головуючому по справі 21.06.2024 року.

Станом на час вирішення судом питання про відкриття провадження по справі, судом з поданих до позову документів було встановлено, що позивачем пред`явлено позову за правилами статті 27 ЦПК України, а саме за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, судом було здійснено перевірку місця реєстрації відповідача та встановлено, що у відповідності до відповіді №655546 від 21.06.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підсудна Нахімовському районному суду міста Севастополя.

Згідно з розпорядженням Верховного Суду від 05.07.2022 № 36/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (суди Автономної Республіки Крим та м. Севастополя)», територіальну підсудність судових справ Нахімовського районного суду міста Севастополя змінено на Київський районний суд міста Одеси.

За наслідком чого, суд дійшов до висновку що справа підсудна Київському районному суду міста Одеси.

Приймаючи вказаний висновок про підсудність справи Київському районному суду міста Одеси та відповідність позовної заяви вимогам ст.. 175, 177 ЦПК України, ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 21.06.2024 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце судового засідання з повідомленням сторін по справі на 15.08.2024 року о 10 год. 00 хв.

Додатково, з метою перевірки та актуальності даних щодо місця зареєстрованого перебування відповідача, приймаючи що зареєстрована адреса місця реєстрації останнього розташована на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим, судом було також надано відповідний запит до Управління соціального захисту населення в Київському районі міста Одеси для отримання чи перебуває ОСОБА_1 на обліку як внутрішньо-переміщена особа.

09.08.2024 року судом на вказаний запит отримано відповідь Управління соціального захисту населення в Київському районі міста Одеси від 15.07.2024 року за №260308/3094.

У судове засідання призначене на 15.08.2024 року сторони по справі не з`явились.

Однак, згідно з відповіддю Управління соціального захисту населення в Київському районі міста Одеси від 15.07.2024 року за №260308/3094, судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо-переміщених осіб Сихівського відділу соціального захисту, як внутрішньо-переміщена особа, місце проживання/перебування якого зареєстровано в АДРЕСА_2 .

Приймаючи викладене та оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (стаття 124 Конституції України).

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Цивільний процесуальний Кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (частина 1 статті 1 ЦПК України).

Загальні правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ врегульовано статтею 27 ЦПК України, якою проголошено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Станом на час вирішення питання про відкриття провадження по справі та постановляючи ухвалу суду від 21.06.2024 року суд виходив з підсудності справи Київському районному суду міста Одеси на підставі положень статті 27 ЦПК України, а саме за наявною інформацією про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 на тимчасово окупованій території України за адресою: АДРЕСА_1 .

Поряд з цим, як вбачається у відповідності до відповіді з Управління соціального захисту населення в Київському районі міста Одеси від 15.07.2024 року за №260308/3094, ОСОБА_1 перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, місце проживання/перебування якого наразі зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Частиною 1 статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що:

- вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати;

- місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги;

- місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Статтею 16 вказаного Закону передбачено, що місце проживання особи, яке на день набрання чинності цим Законом підтверджувалося пропискою або було відповідно зареєстроване, вважається зареєстрованим.

Згідно з п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади.

За нормами п.12 ч.1 ст.2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» , реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою:

1) створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом;

2) ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою;

3) використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках.

Згідно з ч.1 ст. 4 вказаного Закону, особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Відповідно до п. 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Отже, офіційною та підтвердженою для органів державної влади адресою місця проживання/перебування особи є адреса зареєстрованого/задекларованого місця проживання/перебування такої особи.

Згідно з ч.1 ст.5 Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено, що внутрішньо переміщена особа зобов`язана зокрема: 3) повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання.

Отже, адреса фактичного проживання особи, зазначена у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, є офіційною адресою фактичного місця проживання особи, яка встала на відповідний облік, на яку в свою чергу чинним законодавством покладено також обов`язок повідомляти про її зміну.

Як вже встановлено, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідач є громадянином України, взятий на облік внутрішньо переміщеної особи, місце проживання якого визначено за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, саме дана адреса зареєстрованого місця проживання відповідача, яка зазначена у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, є офіційною адресою місця проживання ОСОБА_1 , яка приймається судом під час визначення територіальної юрисдикції даної справи.

Враховуючи, що адреса місця проживання відповідача, як внутрішньо переміщеної особи, розташована поза межами Київського району міста Одеси, суд після відкриття провадження у справі встановив, що справа Київському районному суду міста Одеси не підсудна.

Одночасно судом приймається, що право на «суд, встановлений законом», охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність (рішення ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24), у тому числі всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ у справі Leo ZAND v. Austria, заява № 7360/76, § 68). Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» (рішення ЄСПЛ у справах Jorgic v. Germany, заява 74613/01, § 64).

Крім того, ухвалення судового рішення за наслідком розгляду справи з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) є підставою для скасування судового рішення згідно з положеннями ч. 1 ст. 378 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З урахуванням викладеного, оскільки визначення територіальної підсудності даної справи підлягає на підставі положень статті 27 ЦПК України, а місце проживання, як внутрішньо переміщеної особи, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , цивільну справу №464/8791/23 необхідно передати для розгляду до Сихівського районного суду міста Львова, за територіальною юрисдикцією.

Судом враховується, що статтею 32 ЦПК України встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 27, 31, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Передати цивільну справу №464/8791/23 за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, до Сихівського районного суду міста Львова за територіальною юрисдикцією.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Передачу справи на розгляд іншому суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Калініченко Л. В.