Провадження №: 2/755/7541/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" серпня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Вивчивши матеріали заяви вважаю, що вона не відповідає вимогам ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету .

Натомість, в порушення вище вказаних норм, в позовній заяві відсутні відомості відповідача і позивача, а саме: відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Вказані вимоги до позовної заяви, щодо обов`язкової наявності відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету до ЦПК України внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 року, який набрав чинності 21.07.2023 року та введений в дію 18.10.2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Тому позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо дотримання процесуального порядку форми та змісту позовної заяви.

За загальним правилом підсудності, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

При подачі позовної заяви до суду позивачем зазначено адресу реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, суддею, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи обласного рівня щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи.

Згідно отриманої судом відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 732187 від 09.08.2024 року за введеним запитом, а саме: ОСОБА_2 такої людини не знайдено.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» витяг з реєстру територіальної громади - документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу; декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади.

Згідно ч. 5 «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265, громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні.

Отже, з поданої позивачем позовної заяви відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що зазначена у позові адреса Відповідача: АДРЕСА_1 , є адресою реєстрації відповідача або його останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування.

Відсутність зазначених вище доказів позбавляє суд можливості правильно визначити підсудності цієї справи, виконати дії, передбачені ч. 9 або ч. 10 ст. 187 ЦПК України.

Суд приймає до уваги, що дотримання принципу процесуальної рівності сторін, закріпленого статтею 6 Конвенції, полягає серед іншого й в належному інформування сторін про провадження у їхніх справах.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З метою недопущення порушення правил підсудності та забезпечення права сторін на розгляд їх справи судом, встановленим законом, яке гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху з наданням строку усунення недоліків.

Недоліки позовної заяви мають бути усунуті шляхом надання суду доказів щодо адреси реєстрації відповідача або його останнього відомого зареєстрованого місця проживання чи перебування, та також шляхом подачі позовної заяви в новій та виправленій редакції з зазначенням відомостей , а саме: відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси, адреси електронної пошти та відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 176, 177 185, 260 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- залишити без руху.

Встановити позивачеві строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 3 дні з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання цієї ухвали, у зазначені вище строки, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію ухвали направити позивачеві.

Суддя Яровенко Н.О.