Справа № 536/1335/24
Провадження № 2/536/809/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.

позивача прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Шайдук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 22 травня 2024 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що ОСОБА_1 , громадянка російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом АВМ №517301, на підставі розпорядження Кременчуцької районної державної адміністрації № 59 від 09.02.2000 переоформила на себе сертифікат на право на земельну частку (пай), що перебував у колективній власності КСП «Маяк» площею 4 га без визначення меж в натурі та був виданий ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 від 30.01.1997 зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів № 406 від 15.01.1997. В подальшому, ОСОБА_1 , як власнику земельної частки (паю) у відповідності до розпорядження голови Кременчуцької районної державної адміністрації № 423 від 01.08.2007 було виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 3, 26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка була поділена на дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 3 га з кадастровим номером :05:000:0113, розташована на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, оформлена на праві приватної власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №685914 від 07.04.2008 та з кадастровим номером :06:000:0113 площею 0,26 га, розташована на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, оформлена на праві приватної власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 685913 від 07.04.2008.

Зазначає, що відповідач отримавши вказані земельні ділянки у приватну власність, до теперішнього часу їх не відчужила, хоча зобов`язана була це зробити не пізніше 07.04.2009, тому такі земельні ділянки підлягають конфіскації за рішенням суду.

Вказує, що оскільки, Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області не вжито заходів, спрямованих на їх конфіскацію у власність держави, тому ним подано вказаний позов.

Просив суд конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області належну громадянці рф ОСОБА_1 на праві приватної власності земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0113 площею 3 га та кадастровим номером :06:000:0113 площею 0,26 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташована на території Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та стягнути з відповідача на користь Полтавської обласної прокуратури судові витрати.

В судовому засіданні позивач прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Шайдук В.В. позов підтримала та просила задовольнити, про обставини та підстави якого пояснила так, як це викладено в заяві.

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують та просять задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення на вебсайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, причини неявки не повідомила.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як вказано в п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Представництво інтересів громадянина або держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Частина третя цієї статті визначає, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Так, листом №52-5823 вих-24 від 16 квітня 2024 року Кременчуцька окружна прокуратура у порядку абзацу 3 частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомила ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді щодо звернення до суду з позовом про конфіскацію не відчужених земельних ділянок громадянкою рф ОСОБА_1 у встановлений законом строк. Одночасно просили вжити заходів, спрямованих на усунення зазначених порушень та повідомити причини та позицію з цього приводу.

Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 15 травня 2024 року №10-16-0.63-2407/2-24, повідомлено, що Головне управління немає можливості самостійно вжити відповідних заходів, направлених на реальний захист та поновлення інтересів держави, а саме звернення до суду з метою конфіскації у власність держави земельних ділянок приватної форми власності сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :05:000:0113, :06:000:0113 у зв`язку з відсутністю фінансування.

Установлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом АВМ №517301, на підставі розпорядження Кременчуцької районної державної адміністрації № 59 від 09.02.2000 ОСОБА_1 , громадянка російської федерації, переоформила на себе сертифікат на право на земельну частку (пай), що перебував у колективній власності КСП «Маяк» площею 4 га без визначення меж в натурі та був виданий ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 від 30.01.1997 зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів № 406 від 15.01.1997.

У відповідності до розпорядження голови Кременчуцької районної державної адміністрації № 423 від 01.08.2007 ОСОБА_1 було виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 3, 26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка була поділена на дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 3 га з кадастровим номером :05:000:0113, розташована на території Піщанської (колишньої Ялинцівської) сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, оформлена на праві приватної власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №685914 від 07.04.2008 та з кадастровим номером :06:000:0113 площею 0,26 га, розташована на території Піщанської (колишньої Ялинцівської) сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, оформлена на праві приватної власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 685913 від 07.04.2008.

Статтями 13, 14 Конституції України визначається, що земля та інші природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Правовий режим земельних відносин, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування земельними ділянками визначаються законами.

За змістом положень ст. 41 Конституції України, ст. 319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) визначені і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.

Згідно з ч. 1 ст. 39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону (ч.2 ст. 373 ЦК України).

Згідно ч.1,2,4 ст. 374 ЦК України суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Іноземці, особи без громадянства можуть набувати право власності на землю (земельні ділянки) відповідно до закону. Права та обов`язки суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом.

У п. а) ч.1 ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ЗК України іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Згідно ч. 3 ст. 81 ЗК України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Згідно п.п. д), е) ч.1ст. 140 ЗК України, підставою припинення права власності на земельну ділянку є конфіскація за рішенням суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Разом з тим, відповідно до п. в) ч.1 ст. 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Також п. 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі конфіскації.

Частиною 5 ст. 41 Конституції України встановлено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 354 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.

Згідно ч.4 145 ЗК України позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Отже, оскільки відповідачка ОСОБА_1 , будучи іноземною громадянкою, в порушення вимог ч. 4 ст. 81 ЗК України, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які знаходяться на території Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, добровільно їх не відчужила, то слід припинити її право власності та конфіскувати вказані вище земельні ділянки у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

З огляду на викладене, суд позов задовольняє.

Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн, що підтверджено документально.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації.

Конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області належні громадянці рф ОСОБА_1 на праві приватної власності земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0113 площею 3 га та кадастровим номером :06:000:0113 площею 0,26 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавської обласної прокуратури (м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, р/р 6160 банк ДКСУ м. Київ МФО 820172, ЗКПО 02910060, код класифікації видатків бюджету -2800) судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС. М. Клименко

Повне судове рішення складено 16.08.2024.