СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-к/759/6/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравченко Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Щербатюк Наталією Володимирівною, про відкликання клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2024 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2024 головуючим суддею визначено Кравченка Юрія Вікторовича. Справа передана судді 08.08.2024.

14.08.2024 до суду надійшла заява про відкликання зазначеного клопотання.

Дослідивши заяву та додатки до неї, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність.

Принцип диспозитивності полягає, зокрема, у тому, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Норми глави 2 розділу ІХ ЦПК України не встановлюють наслідків подання заяви про відкликання клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Водночас відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коди до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення.

Отже, відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 2-591/11 від 08.06.2022.

З урахуванням наведеного, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, і застосувавши за аналогію п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суддя дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, а клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню повернути ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 13, 10, 185, 258, 260, 353-355ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Щербатюк Наталією Володимирівною, про відкликання клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, задовольнити повністю.

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, та додані до нього документи повернути ОСОБА_1 .

Копію ухвали направити ОСОБА_1 разом з клопотанням та доданими до нього документами.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню із клопотанням до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ю.В. Кравченко