Провадження № 2-др/161/84/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2024 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :
головуючого судді Філюк Т.М.
за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення недоотриманої пенсії,
29 липня 2024 року від представник позивач - адвокат Шляхтур Н.В. звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення недоотриманої пенсії задоволено частково. Однак, під час ухвалення судом рішення не було вирішено питання розподілу судових витрат. З врахуванням вимог ст. 137, 141, 142 ЦПК України, просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1211 грн 20 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 8 000 гривень.
Розглянувши питання про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвали заочне рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Суд увалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч. 3ст. 270 ЦПК України).
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення недоотриманої пенсії задоволено частково. Ухвалено зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплатити ОСОБА_1 , як спадкоємцю за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , нараховану та невиплачену суму пенсії у розмірі 100 002 ( сто тисяч дві) гривні 61 копійка.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, однак в резолютивній частині рішення судом не вирішено питання про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 право власності на майно, а саме на пенсію у розмірі 100 002, 61 гривень, що була нарахована за період з 01.04.2019 по 31.07.2022 та не виплачена ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, заяв, запитів, клопотань, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача було подано до суду наступні документи: копію договору про надання правової допомоги від 24 вересня 2023 року, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 17 травня 2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 17 травня 2024 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 54/23 від 24 травня 2024 року.

Визначаючи розмір витрат, понесених позивачем суд враховує вимоги ч.2 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому, з врахуванням вищенаведеної норми закону відшкодуванню позивачу підлягає сума понесених витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 4000 гривень.

Керуючись ст. ст. 137, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Доповнити рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2024 року у справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення недоотриманої пенсії.

Відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 право власності на майно, а саме на пенсію у розмірі 100 002, 61 гривень, що була нарахована за період з 01.04.2019 по 31.07.2022 та не виплачена ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 гривень 20 копійок та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 гривень.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту додаткового рішення 12 серпня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.М. Філюк