Справа № 157/896/24
Провадження №2/157/330/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позов мотивовано тим, що 14 травня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №6317801, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений у п. 10 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами та правилами надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил.

У подальшому, 24 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24112023, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24 листопада 2023 року до договору факторингу № 24112023 від 24 листопада 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12493 грн 10 к., з яких: 6700 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5793 грн 10 к. сума заборгованості за відсотками.

Разом із цим, 30 січня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем укладено кредитний договір № 00-6673395, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.п. 7.10 та п. 8 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до вказаного кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит в національній валюті на умовах, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором. Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту позичальника, емітовану банком України. Позичальник підтверджує, що йому була в чіткій формі надана інформація, вказана в с. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001, ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ознайомлений з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах кредиту ТОВ «Качай гроші», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, повний текст яких розміщений на сайті https://kachay.com.ua.

В подальшому між ТОВ «Качай гроші» та позивачем 30 серпня 2023 року було укладено договір факторингу №30082023/2, відповідно до умов якого ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 30 серпня 2023 року до договору факторингу № 30082023/2 від 30 серпня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 3729 грн 60 к., з яких: 1050 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2679 грн 60 к. сума заборгованості за звичайними відсотками.

Всупереч умовам вищевказаних кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів.

З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №6317801 в розмірі 12493 гривень 10 копійок, за кредитним договором №00-6673395 в розмірі 3729 гривень 60 копійок.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 6317801 в розмірі 12493 грн та за кредитним договором №00-6673395 в розмірі 3729 грн 60 к., що всього становить 16222 грн 70 к., а також понесені судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути без участі представника позивача, Щодо ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав заяву, де просив справу розглянути без його участі. Також зазначив, що позовні вимоги не визнає.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов безпідставним і таким, що до задоволення не підлягає.

Згідно зі статями 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частинами 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що 30 січня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №6317801 про надання споживчого кредиту на умовах строковості, зворотності, платності. Цей договір був підписаний електронним підписом позичальника та відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Сума кредиту за договором склала 6700 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 10 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, знижена процентна ставка 1,89% в день та застосовується відповідно у мов, передбачених у п. 1.5.2 договору. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 75218,24 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 71542,57% річних, орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 54698 грн 80 к, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 54632 гривні 14 копійок (а.с. 7-11).

24 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24112023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» (ціна продажу) за плату, а останнє відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Авентус Україна» (а.с. 13-15).

При цьому в якості доказів позивач надав лише акт прийому-передачі реєстру боржників від 24.11.2023 за договором факторингу №21442023 від 24.11.2023, у якому відсутня інформація до яких саме боржників переходить право вимоги (а.с. 16).

Не можна визнати належним доказом на підтвердження факту переходу від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитним договором №6317801 наданий позивачем витяг з Реєстру боржників від 24.11.2023 до договору факторингу №24112023 від 24.11.2023, зважаючи на те, що в цьому витягу зазначені лише номер і дата кредитного договору, прізвище позичальника та сума боргу, але не вказано, станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, напрямки та підстави їх нарахування та відсутні відомості про те, що матеріали кредитної справи (з даними про погашення кредиту та інше) передавались новому кредитору, як це передбачено ч. 1 ст. 517 ЦК України. Крім того, вказаний витяг не містить підписів уповноважених осіб та печаток клієнта й фактора, а сформований і підписаний лише представником однієї сторони договору представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 17).

Також у матеріалах справи відсутнє повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу такого повідомлення за договором факторингу № 24112023 від 24.11.2023.

Окрім того, позивачем не доведено факту отримання грошових коштів саме відповідачем, оскільки в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували перерахування кредитних коштів від ТОВ «Авентус Україна».

Разом з цим встановлено, що 30 січня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №00-6673395, який підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису, тобто у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 24-27). За умовами вказаного договору ТОВ «Качай гроші» надає ОСОБА_1 кредит у розмірі 1050 грн, а ОСОБА_1 зобов`язався протягом 120 днів до 30 травня 2023 року або достроково повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами в рекомендовану дату 19 лютого 2023 року протягом дії кредитної лінії. Також позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами. Тип процентної ставки фіксована.

Разом з тим, 30 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Качай гроші» укладено договір факторингу №30082023/2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «Качай гроші» суму фінансування, а ТОВ «Качай гроші» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно з реєстром боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с. 31-32).

При цьому в якості доказів позивач знову ж таки надав лише акт прийому-передачі реєстру боржників від 30.08.2023 за договором факторингу №30082023/2 від 30.08.2023, у якому відсутня інформація до яких саме боржників переходить право вимоги (а.с. 33).

Не можна визнати належним доказом на підтвердження факту переходу від ТОВ «Качай гроші» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитним договором №00-6673395 наданий позивачем витяг з Реєстру боржників від 30.08.2023 до договору факторингу №30082023/2 від 30.08.2023, зважаючи на те, що в цьому витягу зазначені лише номер і дата кредитного договору, прізвище позичальника та сума боргу, але не вказано, станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, напрямки та підстави їх нарахування та відсутні відомості про те, що матеріали кредитної справи (з даними про погашення кредиту та інше) передавались новому кредитору, як це передбачено ч. 1 ст. 517 ЦК України. Крім того, вказаний витяг не містить підписів уповноважених осіб та печаток клієнта й фактора, а сформований і підписаний лише представником однієї сторони договору представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 34).

Також у матеріалах справи відсутнє повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу такого повідомлення за договором факторингу №30082023/2 від 30.08.2023.

Окрім того, позивачем не доведено факту отримання грошових коштів саме відповідачем, оскільки в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували перерахування кредитних коштів від ТОВ «Качай гроші».

З наведеного вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не набуло право вимоги відносно ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язаннях, яке виникло на підставі кредитного договору №6317801 від 30 січня 2023 року укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 та договору кредитної лінії № 00-6673395 від 30 січня 2023 року укладеного між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 .

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача.

Відсутність порушеного, не визнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови у позові.

Зокрема, встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №910/15262/18, від 03 березня 2020 року у справі №910/6091/19, від 16 жовтня 2020 року у справі №910/12787/17.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним позивачем, оскільки не довело своє право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором №6317801 від 30 січня 2023 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 та договором кредитної лінії № 00-6673395 від 30 січня 2023 року, укладеним між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 , що є підставою для відмови у задоволенні позові.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, відмовляючи у позові, залишає за позивачем понесені ним судові витрати у справі.

Керуючись статтями 12, 76-78, 81, 89, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 205, 207, 514, 516, 517, 626, 638 суд

ухвалив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, ; відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий: Б.С. Гамула