Провадження №2/523/2069/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Саінчук А.О., з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_7 , в якій просила визнати дійсним договір №2919 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під номером АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що діяла від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яка діяла від імені неповнолітніх доньок: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» 11 липня 1997 року, зареєстрований у КП «Одеське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 125, у реєстровій книзі 216пр на сторінці 19, реєстраційний запис зроблено 15.07.1997 року.

Позов мотивується тим, що 11 липня 1997 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що діяла від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яка діяла від імені неповнолітніх доньок: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» уклали договір №2919 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під номером АДРЕСА_1 , який зареєстрували у КП «Одеське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 125, у реєстровій книзі 216пр на сторінці 19, реєстраційний запис зроблено 15.07.1997 року.

ОСОБА_10 та ОСОБА_12 одружилися.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_1 .

ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач прийняла спадщину після смерті матері, однак нотаріусом роз`яснено необхідність позивачу звернутися до суду поскільки:

-відсутні правовстановлюючі документи на успадковану частку квартири АДРЕСА_1 ;

-квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , при цьому 19 червня 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано право приватної спільної сумісної власності за ОСОБА_13 , розмір частки 1/1 та за ОСОБА_7 , розмір частки 1/1.

Посилаючись на те, що сторони по договору №2919 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під номером 116 досягли усіх істотних умов по договору, виконали договір купівлі-продажу в повному обсязі, договір зареєстрований на товарній біржі, право власності зареєстровано в бюро технічної інвентаризації, при цьому відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору №2919, позивач звернулася з вказаною позовною заявою.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася.

В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_14 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення з відміткою про вручення. Від відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог (а.с.99, Том 1).

В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_6 не з`явилася.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_15 не заперечувала проти задоволення позову.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, дійшов наступного:

11 липня 1997 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що діяла від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яка діяла від імені неповнолітніх доньок: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» уклали договір №2919 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під номером АДРЕСА_1 , який зареєстрували у КП «Одеське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 125, у реєстровій книзі 216пр на сторінці 19, реєстраційний запис зроблено 15.07.1997 року.

Вказана нерухомість належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого УЖКХ Одеського виконкому 13.02.1997 року, зареєстрованого в МБТІ м. Одеси 19 березня 1997 року під № 216 пр стор 18 р№125.

Квартира під номером АДРЕСА_1 , була продана за 9 944,00 гривень.

В п.9 Договору зазначено, що відповідно до ст. 227 ЦК України даний договір підлягає реєстрації в МБТІ м. Одеси на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 .

Крім того, у договорі зазначено, що він подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

Договір був зареєстрований 11.07.1997 року в ОМБТІ та РОН за реєстровим номером 125, у реєстровій книзі 216пр на сторінці 19 (а.с. 40-41, Том 1).

Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками ОСОБА_10 є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.42, Том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_8 (а.с.55, Том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.51, Том 1).

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , 20 березня 2004 року ОСОБА_12 уклав шлюб з ОСОБА_10 (а.с.44, Том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_1 , батьками якої є ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.45, Том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_12 помер (а.с.51, Том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_13 (а.с.52, Том 1).

ОСОБА_13 по день смерті була зареєстрована за адресою: квартира АДРЕСА_1 (а.с.53, Том 1).

З витребуваних судом, за клопотанням сторони позивача, копій спадкових справ вбачається, що:

- 07 березня 2022 року ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_13 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 , шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. (а.с.130, Том 1);

- постановою від 29.11.2023 року, державний нотаріус Приморської державної нотаріальної конторі у місті Одесі А.М.Ворсуляк відмовила ОСОБА_7 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що є у спільній сумісній власності, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , частина якої належала ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.166-167, Том 1).

З відповіді приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. на звернення ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 матері ОСОБА_13 , вбачається, що оригінали документів, що підтверджують право власності на успадковану ОСОБА_1 частку квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , відсутні. Крім того, з листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради №24351/04-04 від 17.05.2023 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано за фізичними особами: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на підставі договору №2919 купівлі-продажу нерухомого майна,11.07.1997 року. Разом з тим, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в записі про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано: 1/1 частки спільної сумісної власності за ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , 1/1 частки спільної сумісної власності за ОСОБА_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 на підставі договору №2919 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого товарною біржею «Центральна Одеська біржа» 11.07.1997 року (а.с. 28, Том 1).

Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли під час дії Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами.

Відповідно до ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі продажу в 1995 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемним є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядаю справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі продажу квартири, що розташована за адресою : АДРЕСА_3 , та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані.

При вчиненні правочину дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України.

При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги правомірні, підтверджені нормами ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі продажу і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожному доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

У зв`язку з тим, що можливість нотаріального посвідчення угоди втрачена, правочин підлягав державній реєстрації і така реєстрація не була проведена, враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав шляхом задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 5,6,10, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 47, 227 ЦК України в редакції 1963 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_6 , про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним- задовольнити.

Визнати договір №2919 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під номером АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що діяла від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яка діяла від імені неповнолітніх доньок: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» 11 липня 1997 року, зареєстрований у КП «Одеське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 125, у реєстровій книзі 216пр на сторінці 19, реєстраційний запис зроблено 15.07.1997 року-дійсним.

Стягнути, в рівних частинах, з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП: НОМЕР_7 , на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 09.08.2024 року.

Суддя