Справа № 136/1191/24
Провадження № 22-ц/801/1808/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванець О. Д.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 рокуСправа № 136/1191/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Берегового О. Ю. (судді доповідача),

суддів: Ковальчука О. В., Панасюка О. С.,

за участю секретаря судового засідання: Куленко О. В.,

учасники справи:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»

заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампіс Лігал»

розглянув цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», за участі заінтересованих осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватного виконавця Малкової Марії Вікторівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кампіс Лігал», про заміну сторони у виконавчому провадженні, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 28 червня 2024 року, постановлену місцевим судом під головуванням судді Іванця О. Д.,

встановив:

У червні 2024 року ТОВ «Дебт Форс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Дана заява обґрунтована тим, що на виконанні у приватного виконавця Малкової М. В. перебуває виконавче провадження №62940283, відкрите на підставі виконавчого напису №18129, вчиненого 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Горай О. С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості.

15 лютого 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» був укладений договір №15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №600145842.

11 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» був укладений договір №11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КампсісФінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №600145842.

01 листопада 2023 року ТОВ «Кампсіс Фінанс» змінило назву на ТОВ «Кампсіс Лігал».

Враховуючи викладене, на підставі ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, заявник просить суд замінити вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №18129, вчиненого 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Горай О. С., про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 28 червня 2024 року у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено.

Не погоджуючись із такою ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Дебт Форс» оскаржує її в апеляційному порядку. Вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною та не обґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження. Посилаючись на норми ст. 512 ЦК України, 442 ЦПК України, Законів України «Про виконавче провадження», «Про нотаріат», зазначає, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони кредитора у правовідносинах договору кредиту, заборгованість по якому посвідчена виконавчим написом нотаріуса, і переходу до іншої особи (нового кредитора) прав і обов`язків вибулої сторони. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні, необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони. Скаржник вважає, що, зазначаючи про розбіжність у складових заборгованості у виконавчому написі, постанові про відкриття виконавчого провадження та реєстрах боржників, суд першої інстанції не взяв до уваги, що законодавством передбачена заміна сторони стягувача у виконавчому провадженні із сумою боргу, яку містить виконавчий документ. Розмір боргу в укладених договорах про відступлення права вимоги чи який вказаний у постанові про відкриття виконавчого провадження не може змінити та не впливає жодним чином на розмір боргу, зазначений у виконавчому документі, оскільки в даному випадку має місце заміна сторони стягувача на правонаступника, а не стягнення заборгованості із боржника у судовому порядку. Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом за перевірки та надання оцінки доказам, наданим на обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону, при цьому, встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеної ст. 204 ЦК України.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Судом установлено, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №62940283 від 03 вересня 2020 року приватним виконавцем Малковою М. В. розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого напису №18129 від 14 серпня 2020 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 25359,72 грн.

У виконавчому написі №18129 від 14 серпня 2020 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №600145842 - заборгованість вказана також у розмірі 25359,72 грн.

Судом також встановлено, що у виконавчому написі сума заборгованості становить 24709,72 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7324,30 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 8 643,01 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 8742,41 грн.

15 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір №15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості, в тому числі за кредитним договором №600145842.

Відповідно до реєстру боржників за договором від 15 лютого 2023 року №15-02/23 про відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс», який долучений заявником, первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №600145842 на загальну суму заборгованості 30 537,18 грн.

11 травня 2023 між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір №11-05/23 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого права вимоги за кредитним договором №600145842 перейшли до ТОВ «Дебт Форс».

Згідно реєстру боржників до договору №11-05/23 від 11 травня 2023 року про відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ «Кампсіс Фінанс» (первісний кредитор) та ТОВ «Дебт Форс» (новий кредитор), який долучений заявником, первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №600145842 на загальну суму заборгованості 30 537,18 грн.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що у виконавчому написі, постанові про відкриття виконавчого провадження та реєстрі боржників до договору №15-02/23 від 15 лютого 2023 року, реєстрі боржників до договору №11-05/23 від 11 травня 2023 року вказані різні суми заборгованості, а саме 25 359,72 грн та 30 537,18 грн відповідно з різними складовими вказаних сум. Відтак вважав, що заявником не надано до суду належних та допустимих доказів щодо обсягу прав, які існували та які отримав в результаті відступлення права вимоги, а тому дійшов висновку, що заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, він зроблений за неповного з`ясування обставин справи, за неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно з абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу (постанова Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13)

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 жовтня 2022 року в справі №183/4196/21 відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 280/456/20 (провадження № К/9901/32676/20) та від 22 липня 2019 року у справі № 822/1659/18 (провадження № К/9901/63678/18), про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства. Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи на виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

За висновком Верховного Суду, викладеного у справі № 0910/2-103/2011, розглядаючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни; при цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності, проте на цій стадії не передбачено право суду надавати оцінку оспорюваним правочинам.

Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 у справі № 752/8842/14-ц, від 21 січня 2019 року у справі № 909/1411/13, від 13 жовтня 2021 року у справі № 910/11177/20).

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як убачається із матеріалів справи на даний час виконавчий напис №18129, вчинений 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, знаходиться на примусовому виконанні, виконавче провадження №62940283 не закінчене та заборгованість за кредитним договором не погашена.

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ТОВ «Дебт Форс» надано до суду: копії договору №15-02/23 про відступлення права вимоги від 15 лютого 2023 року, акту приймання-передачі реєстру боржників за договором №15-02/23, акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 27 лютого 2023 року, реєстру боржників до договору №15-02/23, договору №11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 11 травня 2023 року та додаткової угоди №1 від 27 червня 2023 року до цього ж договору, акту приймання-передачі реєстру боржників за договором №11-05/23, платіжної інструкції від 23 жовтня 2023 року №393720007, витяг від 27 травня 2024 року з додатку №3 до договору №11-05/23 - реєстр боржників з договору №11-05/23, а також копію постанови про відкриття виконавчого провадження №62940283 від 03 вересня 2020 року та копію виконавчого напису нотаріуса від 14 серпня 2020 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 виснувала, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Таким чином, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, слід дійти висновку, що внаслідок укладення вказаних договорів відбулася зміна кредитора, а саме ТОВ «Дебт Форс» набуло статусу нового кредитора/стягувача у виконавчому провадженні №62940283 з примусового виконання виконавчого напису №18129, вчиненого 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» суд першої інстанції вважав недоведеним обсяг прав, які існували та які заявник отримав у результаті відступлення права вимоги через розбіжності у сумі заборгованості, зазначеної у виконавчому написі, постанові про відкриття виконавчого провадження та реєстрах боржників за договорами №15-02/23 від 15 лютого 2023 року та №11-05/23 від 11 травня 2023 року.

Як достеменно убачається, наявність заборгованості за сумою кредиту у розмірі 7324,30 грн відображена однаково як у виконавчому написі №18129 від 14 серпня 2020 року, так і у реєстрах боржників за договорами №15-02/23 від 15 лютого 2023 року та №11-05/23 від 11 травня 2023 року, тоді як мають місце різниця у сумі заборгованості за нарахованими процентами та пенею між періодом визначення заборгованості на час вчинення виконавчого напису нотаріусом та відступленням права вимоги.

Проте розбіжності у складових заборгованості за кредитом не є предметом оцінки при розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження та не можуть бути підставою для відмови у її задоволенні. Крім того, розмір заборгованості може бути оспорений боржником у судовому порядку за наявності на те правових підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» задовольнити.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 28 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, 02121, м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 201/203, літера 2А, офіс 602) у виконавчому провадженні №62940283 з примусового виконання виконавчого напису №18129, вчиненого 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. Ю. Береговий

Судді О. В. Ковальчук

О. С. Панасюк