Справа № 159/535/24
Провадження № 2/159/502/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участі секретаря судового засідання Конашук М.А.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представниці позивачки ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

В січні позивачка позивачка звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 понесені додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 80 649, 39 гривень.

В обґрунтування вимог позивачка зазначила, що шлюб з відповідачем розірвано. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.03.2021 стягнуто з відповідача аліменти на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 (одній тисячі п`ятсот) грн 00 коп на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Консультаційним висновком підтверджується, що дитина сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , страждає на ранній дитячий аутизм. Він потребує постійного оздоровлення та лікування, на що необхідні значні витрати. Протягом 2021-2024 позивачка понесла витрати на обстеження сина в розмірі 161298, 79, половина цих коштів становить 80649, 39. Оскільки, з батьком дитини не вдалося досягнути домовленості щодо відшкодування понесених витрат, просить стягнути їх в судовому порядку.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

08.03.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки надані позивачкою копії документів (консультативні висновки, товарні та касові чеки) прочитати не можливо. Крім того зазначає, що з копій фіскальних аптечних чеків не можливо зрозуміти для кого і для чого купувались аптечні ліки. Щодо додаткових витрат за послуги по підготовці дитини до школи, відповідач зазначив, що Мала дитяча академія не зареєстрована як суб`єкт господарювання, то на думку відповідача, чеки можуть фіктивні, крім того їх форма та зміст не відповідають чинному законодавству України. У відзиві відповідач зазначає, що 01.01.2023 передав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 108 000 гривень в рахунок майбутніх платежів по аліментах, він також несе додаткові витрати на утримання дітей: оплата операції, покупка велосипеда та інші.

18.03.2024 судове засідання відкладено за клопотанням позивачки.

26.03.2024 до суду надійшла відповідь на відзив в якому позивачка наголошувала, що їх з відповідачем спільна дитина страждає на ранній дитячий аутизм з порушенням соціальної взаємодії та комунікації та потребує постійного оздоровлення та лікування на що потрібні значні витрати. Просить суд позовні вимоги задовольнити.

18.04.2024 судове засідання відкладено для витребування доказів.

14.05.2024, 18.06.2024 судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.12.2021 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

Сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане 07.06.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області.

Згідно консультаційних висновків спеціаліста ТОВ «Медичний центр «Парацельс» Трудько Максим страждає на ранній дитячий аутизм.

Відповідно до довідки від 10.04.2024, виданої ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_5 відвідував курси раннього розвитку та підготовки до школи в центрі раннього розвитку «Мала Дитяча академія» з травня по червень 2022 року.

Згідно виписки з амбулаторної медичної карти та електронної системи охорони здоров`я КНП МТМО Ковельської міської ради Волинської області від 08.04.2024 № 5543/17-224 та від 12.04.2024 № 2536/10-2.24, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 15.02.2021 по 25.03.2024 проходив обстеження, звертався до лікарів в даному лікувальному закладі.

Дослідженими матеріалами виконавчого провадження № 70789922 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 03.03.2021 і до досягнення дітьми повноліття, встановлено, що заборгованості по стягненню аліментів ОСОБА_3 не має. Крім того, в матеріалах виконавчого провадження міститься розписка ОСОБА_1 від 27.12.2022 про отримання від ОСОБА_3 аліментів в розмірі 108 000, 00 гривень в рахунок майбутніх платежів, починаючи з 01.01.2023.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У Постанові Верховного Суду від 8 травня 2018 року у справі N 272/118/17-ц висловлено наступну правову позицію: "В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. При цьому позивач повинна довести їх необхідність".

В позовній заяві позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_3 понесені додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 80 649, 39 гривень.

Докази, надані суду мають бути належними, допустимими, достовірними і достатніми (статті 77-80 ЦПК України).

На підтвердження заявлених вимог щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 80649, 39 гривень позивачкою надано консультаційні висновки спеціалістів з яких вбачається, що дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на ранній дитячий аутизм та надано фіскальні чеки.

Однак, суд вважає, що позивачкою не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження понесених нею додаткових витрат на дитину, виходячи з того, що надані позивачкою платіжні документи не містять якісного зображення, що позбавляє суд можливості встановити, які саме ліки було придбано позивачкою та із якою метою.

Крім того, позивачкою не доведено ту обставину, що саме нею було понесені дані витрати, а також необхідність їх понесення, у тому числі придбання ліків, оплата відвідування центру раннього розвитку, придбання комп`ютерної техніки для малолітнього сина ОСОБА_5 .

Суд не погоджується із твердженням позивачки про те, що дані витрати є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки останньою не наведено наявності особливих обставин для їх понесення, а тому дані витрати охоплюються аліментними зобов`язаннями, які були стягнуті на користь позивачки рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.03.2021.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що надані позивачкою докази в розумінні сімейного законодавства України не є належними та допустимими, а відтак, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 200, 206, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивачки: ОСОБА_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 928 від 16.06.2017.

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: Борщ Олександр Іванович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 949 від 31.07.2017.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.07.2024.

Головуючий:А. В. ЧАЛИЙ