Справа № 675/1247/24
Провадження № 2-о/675/76/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" серпня 2024 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі : головуючого -

судді Демчука П.В.,

з участю секретаря судового засідання Григор`євої О.С.,

заявниці ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Ізяслав цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа - ОСОБА_2 . Заяву обґрунтовує тим, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 . Разом з нею проживає дочка- ОСОБА_3 .Співмешканець ОСОБА_1 - ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 , протягом останнього року постійно вчиняє щодо заявниці та її доньки психологічне насильство, що проявляється шляхом погроз фізичною розправою, принижує честь та гідність, постійно здійснює психологічний тиск.

Заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів х метою захисту своїх прав, кривдника притягували до адміністративної відповідальності, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя заявниці, її доньки.

За таких обставин, заявниця просить суд видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , поклавши на нього на строк шість місяців обов`язки: заборонити ОСОБА_2 спілкуватися із ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_2 особисто чи через третіх осіб вести листування із ОСОБА_1 , телефонувати їй особисто або через третіх осіб.

Під час судового розгляду заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала з зазначених у ній підстав та просила її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 при вирішенні заяви поклався на розсуду суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 . Разом з нею проживають дочка - ОСОБА_3 . Співмешканець заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 .

20 серпня 2023 року близько 12 години 20 хвилин ОСОБА_2 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_3 , тобто умисні дії психологічного характеру, що виражалося у висловленні на її адресу нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Також, 20 серпня 2023 року близько 14 години 20 хвилин ОСОБА_2 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, вчинив відносно ОСОБА_3 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, що виражалося у висловленні на її адресу нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої та не виконав заборонний припис серії АА № 126469 від 20 серпня 2023 року.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04.09.2023 року № 675/1457/23 ОСОБА_2 визнано виним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

04 листопада 2023 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_2 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_3 , тобто виганяв її з будинку, ображав нецензурними словами, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14.11.2023 року № 675/1875/23 ОСОБА_2 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

14 лютого 2024 року о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_2 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_1 , в ході якого ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_1 .

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21.02.2024 року № 675/262/24 ОСОБА_2 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

24 квітня 2024 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_2 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП згідно з постановою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21.02.2024 року, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дочки своєї співмешканки - ОСОБА_3 , а саме: умисно ображав словами нецензурної лайки, голосно кричав, виганяв з помешкання, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16.05.2024 року № 675/749/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Основним нормативно-правовим актом, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, є Закон України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII).

Відповідно до п.п. 3, 4, 7, 9, 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Однією з основних засад запобіганню та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2229-VIII).

За змістом ч. 1 ст. 21 Закону № 2229-VIII постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону № 2229-VIII).

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4, 8 ст. 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України).

Із положень ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України слідує, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

У заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено, в тому числі, обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності) (п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України).

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів даної справи вбачається, що протягом 2023-2024 роківОСОБА_2. вчиняв домашнє насильство стосовно ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_3 , у зв`язку з чим його неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Факти вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства встановлено постановами суду у справах про адміністративне правопорушення.

Врахувавши характер вчинених ОСОБА_2 протиправних дій, ризики їх продовження та вірогідність повторного вчинення домашнього насильства, взявши до уваги відсутність у нього щирого каяття та нагальну необхідність захисту прав ОСОБА_1 та її доньки від насильства в сім`ї, суд прийшов до висновку про можливість застосування до ОСОБА_2 обмежувального припису у вигляді заборони ОСОБА_2 спілкуватися із ОСОБА_1 ; заборони ОСОБА_2 особисто чи через третіх осіб вести листування із ОСОБА_1 , телефонувати їй особисто або через третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 265, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 спілкуватися із ОСОБА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 особисто чи через третіх осіб вести листування із ОСОБА_1 , телефонувати їй особисто або через третіх осіб.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.

Про видачу судового припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити відділ поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Шепетівську районну державну адміністрацію Хмельницької області та виконавчий комітет Ізяславської міської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя П.В.Демчук