РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1000/24

Провадження № 2/293/433/2024

12 серпня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.

за участі секретаря судового засідання Мудрик В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів справу за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (адреса: вул. Батумська, 11, м. Дніпро, 49074, )

до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 , відповідно до змісту якого просить стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства "Акцент Банк" заборгованість за договором б/н від 21.08.2016 про надання кредиту в розмірі 51 288,16 грн, з яких 31 013,73 грн - заборгованість за кредитом; 20 274,43 грн заборгованість по відсоткам.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору б/н від 21.08.2016 про надання кредиту.

27.06.2024 суд у порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України звернувся до виконавчого комітету Черняхівської селищної ради з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 .

02.07.2024 на адресу суду з виконавчого комітету Черняхівської селищної ради надійшов лист, згідно якого встановлено, що гр. ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

04.07.2024 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Розгляд справи по суті призначив на 12.08.2024 року.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позов обґрунтовано тим, що 21.08.2016 ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в "А-Банку" з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, за умовами якого відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Доводить, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач вказує, що на виконання умов кредитного договору надав відповідачу у користування кредитні кошти відповідно до умов договору, однак відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконав неналежним чином, в результаті чого станом на 05.06.2024 у останньої утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 51288,16 грн, з яких: 31013,73 грн заборгованість за кредитом, 20274,43 грн заборгованість по відсоткам.

У судове засідання позивач повноважного представника не направив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В прохальній частині позову позивач просив здійснювати розгляд справи у відсутності представника АТ «А-Банк» (а.с.3).

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки, що направлена за зареєстрованим місцем проживанням (а.с.54).

22.07.2024 представник відповідача направив суду відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що позовні вимоги відповідачем не визнаються в повному обсязі.

Мотивуючи відзив на позовну заяву, представник позивача зазначає що документи надані позивачем не містять належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів щоб вказували на укладення договору та наявності заборгованості у відповідача станом на 05.06.2024 у сумі 51288,16грн.

Представник позивача зазначає, що у Анкеті-заяві відсутні відомості, що відповідач бажає скористатися кредитним продуктом банку та відсутнє прийняття умов та їх підписання відповідачем. Відсутня ідентифіковані Умови та Правила надання банківських послуг, що в свою чергу вказувало б що саме 21.08.2016 року вони погоджені з відповідачем. Наявні розбіжностей в Анкеті-заяві та "Умовах та Правилах", а саме в частині ідентифікації позивача ПАТ "Акцент- Банк" (анкеті заяві відбиток печатки) та АТ "Акцент- Банк" (витяг умов та правил із сайту), що вказує на те, що редакція Умов та Правил станом на 21.08.2016 не діяла.

Представник позивача вказує, що надані позивачем докази: довідка за кредитом та довідка за лімітом, розрахунок заборгованості за договором №Б/Н від 2016-08-21, виписка по карті не можуть свідчити про передачу відповідачу кредитних коштів та про наявність основного боргу. Також доводить, що в деяких документах наданих позивачем відсутні обов`язкові реквізити такі як дата та реєстраційний індекс, що в свою чергу свідчить про відсутності юридичної сили в таких документах.

Представник відповідача вказує, що надана виписка по рахунку не містить обов`язкових реквізитів, не зазначено: суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку, вихідного залишку окремо по основному боргу та окремо по процентам, що в свою чергу не можуть бути підставою для висновку про наявність розміру заборгованості по кредиту.

За викладених обставин відповідач просить відмовити в задоволення позову, а розгляд справи 12.08.2024 проводити без участі відповідача. (а.с. 57-69).

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 49 цього кодексу, позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Суд враховує заяви сторін, щодо проведення розгляду справи у їх відсутності.

Відповідно до ч.1ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, позицію щодо виниклих спірних правовідносин сторонами висловлено у поданих ними заявах, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні 12.08.2024 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд підписав вступну та резолютивну частини рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Акціонерне товариство "Акцент-Банк" є правонаступником Публічного акціонерного товариства "Акцент-банк", що стверджується витягом із статуту, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягом з державного реєстру банків (а.с.31з/с-32,33,34-36).

21.08.2016 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку, що стверджується копією анкети-заяви (а.с. 10).

В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладання та згоден з його умовами.

Позивач до позову додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк" розміщений на сайті https://a-bank.com.ua/terms у розділі "Умови та правила" (а.с. 23-29) та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» розміщені на сайті ttps://a-bank.com.ua/terms у розділі "Умови та правила" Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» (а.с.29з/с-30).

Згідно із довідкою позивача ОСОБА_1 (відповідач) на виконання підписаного договору банк відкрив рахунок № НОМЕР_2 та видав картку: № НОМЕР_3 зі строком дії до березня 2022 року (а.с. 21).

Згідно із довідкою банку відповідачу за кредитним договором б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFС1) від 21.08.2016, за період з 21.08.2016 року по 05.06.2024 року встановлений кредитний ліміт у розмірі 2000 грн, 21.08.2016 кредитний ліміт збільшено на суму 8 000,00 грн, 29.08.2017 кредитний ліміт збільшено до 8000,00 грн, 21.09.2017 кредитний ліміт збільшено до 11000 грн, 06.03.2020 кредитний ліміт збільшено до 22000,00 грн, до 16.06.2020 кредитний ліміт збільшено до 37000 грн, 11.12.2021 кредитний ліміт зменшено до 34320 грн, 11.12.2021 кредитний ліміт зменшено до 34320 грн, 29.08.2023 кредитний ліміт зменшено до 31013,73 грн, 22.12.2023 кредитний ліміт зменшено до 31100 грн (а.с.20).

Згідно банківської виписки суд встановив, що відповідач користувався наданими позивачем кредитними коштами (а.с. 11-19).

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості позивач вказує, що станом на 05.06.2024 у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором у розмірі 51288,16грн, з яких: 31013,73грн заборгованість за кредитом, 20274,43 грн заборгованість по відсоткам (а.с. 6-9).

Оскільки відповідач допустив порушення виконання прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду.

Відповідач не визнав позов, посилаючись на відсутність допустимих, достовірних та достатніх доказів наданих позивачем до позову, в задоволенні позову просив відмовити.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності з ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини між сторонами склалися у зв`язку з підписанням відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк" від 21.08.2016 (а.с.10).

Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 21.08.2016.

Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту, а також факт укладення договору на умовах зазначених позивачем.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Акцент-Банк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Позивач обґрунтував свої вимоги письмовими доказами: анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 21.08.2016; витягом з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк" розміщених на сайті https://a-bank.com.ua/terms у розділі "Умови та правила" (а.с. 23- 29) та витягом з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті ttps://a-bank.com.ua/terms у розділі "Умови та правила" Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», випискою по рахунку; розрахунком заборгованості за договором б/н від 21.08.2016, довідкою про відкриття рахунку та довідкою за лімітами, встановлених за кредитним договором.

Дослідивши надану позивачем анкету-заяву, підписану відповідачем, суд встановив, що остання не містить умов щодо розміру тіла кредиту (кредитного ліміту), строку дії кредитного договору, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитом, вид кредитної карти, тобто відсутні дані про вид і характер банківських послуг, які АТ "Акцент-Банк" має надати відповідачу.

Анкета-заява містить текст про ознайомлення споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.

Долучений до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк", розміщений на сайті https://a-bank.com.ua/terms, яким передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом процентів, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг, - відповідачем не підписаний, а матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці витяги з тарифів та умов розумів відповідач, ознайомлена та погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку.

Зокрема, із доданого до позову витягу убачаються умови обслуговування кредитних карт ПАТ КБ «ПриватБанк», а не АТ «Акцент-Банк» до умов яких за анкетою-заявою приєднався відповідач.

За відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві умови та правила надання банківських послуг, а також за відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредиту, порядок його погашення та сплати процентів, надані банком витяг із Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» і Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», "Універсальна GOLD" не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного сторонами договору.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позивач не надав жодного належного та допустимого доказу щодо типу виданої відповідачу кредитної картки, яка саме картка, коли і з яким кредитним лімітом видавалась відповідачу, здійснивши нарахування процентів виходячи зі ставки, зазначеної в розрахунку заборгованості.

Таких відомостей не містять і довідки позивача щодо відкриття рахунку та визначеного ліміту за кредитним договором.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів" (далі - Закон №1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року №543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, слід зазначити, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ "Акцент-Банк" дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 .

Відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У той же час суд зазначає, що банк зважаючи на норми ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, боржник вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості та банківську виписку по рахунку відповідача за період з 21.08.2016 по 05.06.2024 суд встановив, що фактично відповідач отримав кредитні кошти та за вказаних обставин має заборгованість за отриманим та непогашеним перед позивачем кредитом у розмірі 31013,73 грн.

Станом на день вирішення спору у суді матеріали справи не містять доказів погашення відповідачем заборгованості у сумі 31013,73 грн, відтак вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованою, правомірною та підлягає задоволенню у розмірі 31013,73 грн.

В частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 20274,43 грн суд зазначає про таке.

Оскільки Умови та Правила надання банківських послуг не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору, тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ "Акцент-Банк" заборгованості за відсотками у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті у анкеті-заяві від 21.08.2016, а також зважаючи на відсутність доказів отримання відповідачем взагалі кредитних коштів на умовах певної кредитної картки, зокрема, за встановленими Тарифами таких кредитних карток, наданими позивачем.

Подібна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 190/1419/19.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача на загальну суму 31013,73 грн.

В частині стягнення 20274,43 грн заборгованості суд відмовляє у позові.

Розподіл судових витрат

У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру обґрунтовано заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13,79,81, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (адреса: вул. Батумська, 11, м. Дніпро, 49074, )

-31013,73 грн заборгованості за кредитом;

- 1831,02 грн судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:Акціонерне товариство "Акцент-Банк" (адреса місцезнаходження : вул. Батумська, 11, м. Дніпро, 49074, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Повний текст рішення складено та підписано: 16.08.2024

Суддя Людмила ЛОСЬ