Справа №: 398/4315/23
провадження №: 2/398/565/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" липня 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі: головуючої судді Голосеніної Т.В.,

за участю секретаря Шаповал І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:Олександрійський відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про виключення з реєстру записів про реєстрацію обтяження майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:Олександрійський відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи № 26895827 та № 26895873 про реєстрацію обтяжень належної позивачці квартири АДРЕСА_1 .

Позивач обґрунтовує свій позов тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 08.02.2019 року. Попереднім власником даної квартири був ОСОБА_2 , який був боржником у виконавчому провадженні № 52130701, відкритому на підставі виконавчого документа № 398/5891/15-ц про стягнення на користь ОСОБА_3 7 273 доларів США, що є еквівалентом 171 253,07 грн., 74 649,25 грн. процентів за договором позики, 15 131,16 грн. трьох відсотків річних за прострочення грошового зобов`язання та судових витрат на суму 2 610,24 грн. 13.02.2017 року державним виконавцем було описано і арештовано майно ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . Реалізувати квартиру боржника відділу ДВС не вдалося, тому ОСОБА_3 було запропоновано залишити квартиру за собою, на що вона погодилась. Згідно акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 15.08.2017 року зазначена квартира була передана ОСОБА_3 у рахунок погашення боргу згідно виконавчого документа № 398/5891/15-ц. 08.02.2019 року між ОСОБА_3 та позивачкою укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом. Згідно листа Олександрійського відділу ДВС позивачкою встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні записи № 26895827 від 23.04.2013 року та № 26895873 від 27.03.2013 року про обтяження квартири АДРЕСА_1 , внесені на підставі постанови про арешт нерухомого майна в межах виконавчого провадження № 36889143 з виконання виконавчого листа № 2-23880/2011 від 25.07.2012 року про стягнення на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 86 565,46 грн. з ОСОБА_2 , яка на момент винесення постанови про арешт нерухомого майна являлась власником квартири. Відповідно до листа зняти арешт Олександрійський відділ ДВС не має можливості, оскільки ОСОБА_2 не виконала фінансові зобов`язання за виконавчим документом. Наявність записів № 26895827 та № 26895873 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт належної позивачці квартири перешкоджає їй у вільному розпорядженні своїм майном, тому просить виключити з реєстрів вказані записи про обтяження майна позивача.

Від представника АТ КБ «Приватбанк» надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Зазначив, що рішення суду, на підставі якого був виданий виконавчий документ № 2-2380/2011 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в сумі 86 075,08 грн., на теперішній час не виконане, тому наявні підстави для арешту квартири, яка належала ОСОБА_2 . Позивачем не надано доказів наявності арешту квартири.

Ухвалою від 26.09.2023 року відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.02.2024 року прийнято уточнення позовних вимог, закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Представник позивачки в судове засідання подав письмову заяву, якою підтримав вимоги позовної заяви та просив суд розглянути справу без його участі та позивачки.

Представник АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, просив провести розгляд справи без участі представника банку, у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причину неявки не повідомила.

Представник третьої особи Олександрійський відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи без участі представника відділу.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що згідно акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 15.08.2017 року в ході виконавчого провадження № 2130701, відкритого згідно виконавчого документа № 398/5891/15-ц від 05.09.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 7 273 доларів США, що є еквівалентом 171 253,07 грн., 74 649,25 грн. процентів за договором позики, 15 131,16 грн. трьох відсотків річних за прострочення грошового зобов`язання та судових витрат на суму 2 610,24 грн., ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу передано у власність квартиру АДРЕСА_1 , яка раніше належала ОСОБА_2

08.02.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири, згідно якого ОСОБА_1 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Як зазначено у п. 4 договору купівлі-продажу квартири від 08.02.2019 року, відсутність заборони відчуження (арешту, іпотеки), податкової застави вказаної квартири та щодо її власника підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави, виданими 08.02.2019 року.

Належність позивачці квартири АДРЕСА_1 підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.02.2019 року № 155656025.

Відповідно до копії листа Олександрійського відділу ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області від 27.09.2021 року № 85072 згідно відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено, що на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт, про що наявні відповідні записи про обтяження № 26895827 від 23.04.2013 року та № 26895873 від 27.03.2013 року. Обтяження на квартиру накладено на підставі постанови про арешт нерухомого майна, яка винесена в межах виконавчого провадження № 36889143 з виконання виконавчого листа № 2-23880/2011 від 25.07.2012 року, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення боргу на користь АТ КБ «Приватбанк» в сумі 86 565,46 грн. з ОСОБА_2 , яка на момент винесення постанови про арешт нерухомого майна являлась власницею зазначеної квартири. Зняття арешту станом на 27.09.2021 року неможливе, оскільки боржницею за виконавчим документом не виконано фінансові зобов`язання, покладені на неї судом.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.02.2024 року № 367657390 у Державному реєстрі речових прав наявні записи № 26895827 від 23.04.2013 року та № 26895873 від 27.03.2013 року про арешт нерухомого майна боржника ОСОБА_2 згідно постанови державного виконавця ВДВС Олександрійського МРУЮ від 19.03.2013 року у виконавчому провадженні № 36889143.

В судовому засіданні було встановлено, що на теперішній час виконавче провадження № 36889143 завершене. Так, з листа-відповіді Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) від 29.07.2024 року вбачається, що 24.07.2014 року у виконавчому провадженні № 36889143 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого провадження на адресу стягувача через відсутність майна у боржника, на яке можливо було звернути стягнення. Станом на 26.07.2024 року в автоматизованій системі виконавчого провадження за виконавчим листом №2-2380/2011, виданого Олександрійським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 86565,46 грн. не виконано.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст.ст. 8, 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав.

Відповідно до п.п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Таким чином, позовні вимоги про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна записів про обтяження суперечать чинному Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який є спеціальним законом у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

З наведених підстав у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:Олександрійський відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про виключення з реєстру записів про реєстрацію обтяження майна відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

представник позивача: адвокат Ковальов Андрій Ігорович, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Григорія Усика, 38;

відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_3 ;

третя особа: Олександрійський відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , адреса: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 138.

Суддя Т.В. Голосеніна