Справа № 304/870/24 Провадження № 2/304/273/2024
У Х В А Л А

05 серпня 2024 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Ганька І. І.,

з участю секретаря судового засідання Галас Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 304/870/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення на його користь майнової шкоди у розмірі 172 699 грн. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником транспортного засобу марки «Фольксваген Пасат», р/н НОМЕР_1 , яким користується його колишня дружина ОСОБА_3 . Вказує, що за участю вказаного транспортного засобу та транспортного засобу відповідача марки «Мерседес Бенц», р/н НОМЕР_2 , у місті Перечин 07 жовтня 2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2023 року, яка набрала законної сили 06 листопада 2023 року, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. При цьому цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як водія на дату ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 3999193 від 08 квітня 2023 року, а відтак страховиком було виплачено страхове відшкодування у сумі 156 800 грн. У той же час за експертним висновком вартість заподіяного його матеріального збитку як власнику транспортного засобу марки «Фольксваген Пасат» станом цін на 07 жовтня 2023 року склала 329 499 грн, а відтак просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 різницю такої вартості, що становить 172 699 грн.

У судове засідання позивач не з`явився, однак його представник ОСОБА_4 подав суду заяву, в якій вказував, що у зв`язку з позасудовим врегулюванням спору та повним відшкодуванням шкоди, просить прийняти відмову від позову та закрити провадження у цивільній справі; наслідки такого закриття йому повністю відомі та зрозумілі.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні.

У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши подану представником позивача заяву та матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ч. 3 ст. 206 ЦПК).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ч. 3 вказаної норми учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову, і відмова прийнята судом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що підстав для неприйняття заяви про закриття провадження по справі судом не встановлено, зважаючи на те, що відмова від позову є правом сторони, передбаченим цивільним процесуальним законодавством, яким позивач (його представник) наділений розпоряджатися на власний розсуд, суд прийшов до висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди підлягає закриттю у зв`язку з відмовою представника позивача від позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду регламентується статтею 142 ЦПК України.

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 3 ст. 7 Закону).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про можливість повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, згідно квитанції до платіжної інструкції від 12 квітня 2024 року, код квитанції: 9338-9411-4300-5704, на загальну суму 1 726,99 грн, оскільки представник позивача відмовився від позову до початку розгляду справи по суті в суді.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 256, ст. 7, 10, 13, 18, 142, 258-261, 263 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

прийняти відмову від позову представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, а провадження у справі закрити.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з державного бюджету 50 відсотків суми сплаченого згідно квитанції до платіжної інструкції від 12 квітня 2024 року, код квитанції: 9338-9411-4300-5704, при зверненні до суду з позовною заявою судового збору у розмірі 863 (вісімсот шістдесят три) грн 49 коп.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.