УХВАЛА

12 серпня 2024 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Тесленко І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД», третя особа: Територіальний Сервісний Центр МВС №5942 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській області,

ВСТАНОВИЛА:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД», третя особа: Територіальний Сервісний Центр МВС №5942 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській області, про визнання договору купівлі - продажу автомобіля недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння. Разом з позовною заявою подала заяву про забезпечення позову якою просить накласти арешт на автомобіль марки BMW, модель 4281, державний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 . В обґрунтування заяви зазначила, що нею на даний час подано до Солом`янського районного суду м. Києва позовну заяву про визнання договору купівлі - продажу автомобіля недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме - автомобіля марки BMW, модель 4281, держаний номер НОМЕР_3 VIN код НОМЕР_2 . Нещодавно вона дізналася, що відповідач продав її автомобіль, чим вона була дуже здивована, оскільки такого права йому не надавала і жодних документів не підписувала. Так, згідно відповіді Територіального Сервісного Центру МВС за №5942 від 09 квітня 2024 року, станом на 09 квітня 2024 року автомобіль марки BMW 4281, 2015 року випуску, зареєстровано за громадянкою ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 6546/23/1/017286 від 03 березня 2023 року, укладеного у суб`єкта господарювання ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД». Як вбачається з договору купівлі - продажу №6546/23/1/017286 від 03 березня 2023 року, його укладено між суб`єктом господарювання ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД», який є комісіонером та діє на підставі укладеного із власником транспортного засобу договором комісії № 6546/23/1/017286 від 02 березня 2023 року, в особі відповідального ОСОБА_4 , з однієї сторони та ОСОБА_3 , віншої. З наведеного вбачається, що позивачка подала позов, на обґрунтування якого посилається на незаконність вибуття майна з її володіння, а саме: автомобіля марки BMW, модель 4281, держаний номер НОМЕР_3 , VІN код НОМЕР_4, який є безпосереднім об`єктом спору, і у випадку його відчуження, рішення суду не зможе бути виконаним, а право власності позивача відновлено, тому вона вимушена звернутися із заявою про забезпечення позову до суду шляхом накладення арешту.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, матеріали позовної заяви, суддя приходить до наступного.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому у виконанні такого рішення.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Предметом позову, з яким звернулась заявник (позивач), є вимога про визнання договору купівлі - продажу автомобіля недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, що повністю кореспондується з видом забезпечення позову про який просить заявник (позивач).

Суддя зважає на те, що відповідно до договору купівлі - проваджу транспортного засобу №6546/23/1/017286 від 03.03.2023 року та договору комісії №6546/23/1/017286 від 02.03.2023 року, продаж транспортного засобу було вчинено за 5000,00грн., а також те, що Покупцем у договорі зазначено ОСОБА_3 , яка є співвідповідачем за позовом по справі, а також те, що відповідно до Інформації про задеклароване / зареєстроване місце проживання особи №116868705 від 05.08.2024 року, станом на момент розгляду справи відповідач ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_3 .

Враховуючи пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом спору, наявність обставин, які свідчать про можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення позову, застосування заходів забезпечення позову є доцільним.

Суддя вважає за необхідне зазначити, що вжиття заходів забезпечення позову з метою недопущення перереєстрації прав на це майно та його відчуження жодним чином не створює перешкоди та обмеження можливостей відповідача як власника майна користуватися цим майном, та не призведе до невідворотних наслідків.

Накладення арешту на спірне рухоме майно є співмірним із заявленими позовними вимогами та достатнім для ефективного захисту прав позивача.

Таким чином, з урахуванням наведеного, беручи до уваги предмет та підстави позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересів сторін, а також з врахуванням того, що невжиття такого заходу забезпечення позову як арешт майна може призвести до подальшого відчуження спірного майна будь - яким способом, не забороненим законом, що у разі задоволення позову призведе до нових спорів між особами, за якими буде зареєстровано право власності на спірний об`єкт рухомого майна, та позивачем, а також можливим порушенням їх прав як законних набувачів, суддя дійшла висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки BMW, модель 4281, державний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 - 153 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД», третя особа: Територіальний Сервісний Центр МВС №5942 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській області, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки BMW, модель 428І, державний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І.О. Тесленко