Справа № 713/3466/23
Провадження №2/713/89/24
РІШЕННЯ

іменем України

31.07.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд, Чернівецької області, в складі головуючого судді Осокіна А.Л., при секретарі Колотило М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник в інтересах яких діє адвокат Шеремета Ігор Степанович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на обов`язкову частку у спадщині, третя особа: Берегометська селищна рада об`єднаної територіальної громади, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на обов`язкову частку у спадщині, третя особа: Берегометська селищна рада об`єднаної територіальної громади Вижницького району, посилаючись на таке.

Станом на 15.04.1991 рік господарство, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відносилось до суспільної категорії колгоспних дворів. Його членами були: ОСОБА_4 , - чоловік, ОСОБА_1 дружина та ОСОБА_3 син. Кожен з вказаних вище осіб мав право на 1/3 частку будинковолодіння, як члени колгоспного двору. Але право власності вони за собою не зареєстрували.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина.

На день смерті ОСОБА_4 , у вказаному будиковолодінні були зареєстровані та проживали позивачі: ОСОБА_1 дружина померлого та ОСОБА_3 його син.

Позивачі не можуть оформити право власності за собою на вказане майно.

Інших спадкоємців за законом немає, є спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 .

Рішенням Вижницького районного суду від 04.03.2022 по справі №713/1943/22 за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на 1/3 частину спірного будинковолодіння.

Рішенням Вижницького районного суду від 27.07.2023 по справі №713/1027/23 за відповідачем ОСОБА_2 визнано право власності на 5/18 частин спірного будинковолодіння. При цьому вказаним рішенням встановлено, що позивачу ОСОБА_5 , як непрацездатній вдові померлого належить право на обов`язкову частку у спадщині в розмірі 1/18 ідеальна частина спірного будинковолодіння.

Виходячи з вищевикладеного позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/18 частину спірного будинковолодіння як на обов`язкову частку у спадщині.

Позивачі в судове засідання не з`явилися. Їх представник адвокат Шеремета І. надав заяву про розгляд справи у відсутності позивачів та представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Його представник адвокат Померанськй І.В. надав заяву про розгляд справи без участі ОСОБА_2 . Відзив на позов суду не надав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає.

Представник Берегометської селищної ради в судове засідання не з`явився, їх представник надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги визнали у повному обсязі, не заперечують щодо їх задоволення.

Суд знаходить можливим провести розгляд справи у відсутності сторін на підставі наданих документів, та ухвалити рішення.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису за відсутності учасників справи - не здійснювався.

Дослідженими доказами встановлено, що станом на 15.04.1991 рік в будинковолодінні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке відносилося до суспільної категорії колгоспного двору, були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , - чоловік, ОСОБА_1 дружина та ОСОБА_3 син.

Вказане будинковолодіння, згідно технічного паспорта складається з: житлового будинку літ. «А-І», літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В, Г, Д», убиральні літ. «Ж», колонки літ. «К».

Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Частина 2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином кожен з вказаних вище осіб мав право власності на 1/3 частку будинковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина.

На день смерті ОСОБА_4 , в вищевказаному будиковолодінні зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 дружина та ОСОБА_3 син, що підтверджується довідкою Лукавецької сільської ради №298 від 06.02.2019 р., тим самим прийняли спадщину після смерті спадкодавця.

Інших спадкоємців за законом немає, є спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 , який являється відповідачем по даній справі.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Рішенням Вижницького районного суду від 04.03.2022 по справі №713/1943/22 за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на 1/3 частину спірного будинковолодіння. Вказане підтверджується копією рішення суду.

Рішенням Вижницького районного суду від 27.07.2023 по справі №713/1027/23 за відповідачем ОСОБА_2 визнано право власності на 5/18 частин спірного будинковолодіння. При цьому вказаним рішенням встановлено, що позивачу ОСОБА_5 , як непрацездатній вдові померлого належить право на обов`язкову частку у спадщині в розмірі 1/18 ідеальна частина спірного будинковолодіння. Вказане підтверджується копією рішення суду.

Згідноч.4 ст.82 ЦПК України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин суд вважає доведеним, що після визнання права власності за позивачем ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на 1/3 ідеальну частину спірного будинковолодіння за кожним та після визнання за ОСОБА_2 права власності на 5/18 ідеальних частин цього будинковолодіння як на спадщину за заповітом, залишилось 1/18 ідеальна частина будинковолдіння, право власності на яку не було визнано за спадкоємцями.

Так, згідно ч.1 ст.1241 ЦК України Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Зважаючи на ту обставину, що позивач ОСОБА_1 є непрацездатною вдовою померлого ОСОБА_4 , тому вона має право на обо`язкову частку у спадщині після смерті свого чоловіка на спадкове майно, яке спадкодавцеь заповів ОСОБА_2 .

З наведених вище підстав суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 81,83, 141, 223, 259, 263-265, 267, 273, 280- 282 ЦПК України, та на підставі ст.ст. 1218, 1216, 1226, 1241 ЦК, ст. 120, 123 ЦК УРСР суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на обов`язкову частку у спадщині задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/18 частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, до Чернівецького Апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Повний текст рішення складено 02.08.2024 р.

Суддя Андрій ОСОКІН