29.05.2024 Єдиний унікальний номер 205/7728/22
Єдиний унікальний номер судової справи 205/7728/22
Номер провадження 2/205/921/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Зибалової П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу № 205/7728/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2022 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтований тим, що 31.01.2008 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № DNG0GК, за умовами якого позивач зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 78 300,00 доларів США терміном до 31.01.2028 року, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у строк та в порядку, встановленими договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в розмірі 78 300,00 доларів США. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом 20.10.2022 року утворилась заборгованість у розмірі 459 797,01 доларів США, яка складається з наступного: 64 086,56 доларів США заборгованість за тілом кредиту; 79 903,92 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 179,52 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 312 627,01 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Проте позивачем заявлено вимоги про повернення частини заборгованості в розмірі 150 583,10 доларів США, яка складається з наступного: 64 086,56 доларів США заборгованість за тілом кредиту; 79 903,92 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 179,52 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 3 413,10 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 11.12.2009 року по 11.06.2010 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки.

На підставі зазначеного позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DNG0GК від 31.01.2008 року станом на 20.10.2022 року в розмірі 150 583,10 доларів США, що за курсом 36,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.10.2022 року становить 5 505 318,14 грн., яка складається з наступного: 64 086,56 доларів США заборгованість за тілом кредиту; 79 903,92 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 179,52 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 3 413,10 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 11.12.2009 року по 11.06.2010 року, а також судові витрати.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В подальшому надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надав.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні позову. В подальшому надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позов не визнає. Також надала заяву про застосування строків позовної давності, яка обґрунтована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2014 року в справі № 205/2295/14-ц звернуто стягнення на предмет іпотеки, житловий будинок АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки. Після набрання законної сили вказаним рішенням позивач не звернувся своєчасно до суду за захистом своїх прав. Також позивачем пропущені строки, передбачені ст. 559 ЦК України. Порука ОСОБА_2 була припиненою на час звернення позивача до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, доходить висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

У ході судового розгляду встановлено, що 31.01.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № DNG0GК, згідно з умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 78 300,00 доларів США на наступні цілі: 63 000,00 доларів США на придбання нерухомості, а також 15 300,00 доларів США на оплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 2,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,48% річних від суми зарезервованих ресурсів з кінцевим терміном повернення 31.01.2028 року, а відповідач зобов`язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором (а.с. 9-11).

Відповідно до п. 8.4 кредитного договору при порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 31.08.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за умови якого поручитель зобов`язалась відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник (а.с. 13).

Відповідно до розрахунку заборгованості станом 20.10.2022 року за кредитним договором № DNG0GК від 31.01.2008 року утворилась заборгованість у розмірі 459 797,01 доларів США, яка складається з наступного: 64 086,56 доларів США заборгованість за тілом кредиту; 79 903,92 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 179,52 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 312 627,01 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с. 5-7).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2014 року по справі № 205/2295/14-ц у рахунок погашення заборгованості для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором № DNG0GК від 31 січня 2008 року в розмірі 208448,65 доларів США, що за курсом 8,93 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.02.2014р. складає 1 861 446,43 грн., яка складається з: 63 990,57 доларів США заборгованість за кредитом, 50 360,35 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 535,40 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 82 609,54 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 28,00 доларів США штраф (фіксована частина), 9 924,79 доларів США штраф (процентна складова) звернуто стягнення на предмет іпотеки а саме: на будинок загальною площею 64,40 кв.м., житловою площею 39,90 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Встановлено початкову ціну реалізації предмета іпотеки не нижче за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України в процедурі виконавчого провадження.

Вказане рішення набрало законної сили 06.06.2014 року.

У судовому засіданні представник Банку пояснив, що вказане рішення не було реалізовано. При цьому відповідач ОСОБА_2 зазначила, що жодних перешкод, які б перешкоджали реалізації предмета іпотеки, з її боку чи ОСОБА_1 не чинилися, навпаки ОСОБА_1 бажав відчуження майна для погашення заборгованості.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленого у постанові від 05.04.2023 року по справі № 910/4518/16, проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Банк, подавши 14.03.2014 року позов до ОСОБА_1 про звернення стягнення за кредитним договором № DNG0GК від 31.01.2008 року, тобто дострокове повернення боргу, який виник станом на 24.02.2014 року шляхом продажу предмета іпотеки, змінив строк дії договору. Таким чином, з цього часу кредитор втратив право на нарахування відсотків, передбачених договором.

Так само позивач втратив право нараховувати інші платежі, передбачені кредитним договором.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, Банк продовжував нараховувати відсотки до 01.10.2020 року включно, а також пеню до 01.03.2020 року та комісію до 01.09.2020 року. В результаті вказаних нарахувань заборгованість у розрахунку позивача збільшувалася.

Отже, оскільки сума заборгованості за кредитним договором була визначена судовим рішенням від 26.05.2014 року, яке набрало законної сили, в розмірі 208448,65 доларів США, а продовження нарахування кредитором відсотків та інших платежів, встановлених договором не відповідає чинному законодавству України, суд доходить висновку, що заборгованість за кредитним договором № DNG0GК від 31.01.2008 року обмежується сумами, визначеними в рішенні суду при достроковому зверненні стягнення, а саме: рішення визначено складові заборгованості в розмірі 208448,65 доларів США: 63 990,57 доларів США заборгованість за кредитом, 50 360,35 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 535,40 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 82 609,54 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 28,00 доларів США штраф (фіксована частина), 9 924,79 доларів США штраф (процентна складова).

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У позові Банк просить стягнути наступні складові заборгованості: 64 086,56 доларів США заборгованість за тілом кредиту; 79 903,92 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 179,52 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 3 413,10 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 11.12.2009 року по 11.06.2010 року.

Враховуючи встановлені рішенням суду по справі 205/2295/14-ц складові суми заборгованості на час дострокового стягнення, а також положення ст. 13 ЦПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість суми заборгованості за кредитним договором № DNG0GК від 31.01.2008 року: 63 990,57 доларів США заборгованість за кредитом, 50 360,35 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 535,40 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 3 413,10 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 11.12.2009 року по 11.06.2010 року, а всього 119 299,42 доларів США.

Згідно з п. 12 договору поруки від 31.01.2008 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Враховуючи, що строк повернення кредиту змінено у зв`язку з достроковим звернення стягнення, суд доходить висновку, що порука за договором припинилася 07.06.2019 року, тобто після спливу 5 років після набрання рішенням суду про звернення стягнення законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки.

У постанові від 04.07.2024 року по справі № 303/8078/22 Верховний Суд вказав, що порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, установлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора на задоволення його вимог. Останнє означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, на відміну від строків позовної давності, припиняє суб`єктивне право, та полягає в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені. Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обов`язок боржника за договором. Припинення поруки зі спливом строку, установленого в договорі поруки, означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобов`язання за договором поруки у зв`язку з припиненням такого зобов`язання поручителя.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про відсутність права Банку на звернення з вимогами щодо стягнення заборгованості за кредитним договором до поручителя ОСОБА_2 у зв`язку з припиненням поруки до дати звернення з даним позовом.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 та відмову в позові в цій частині.

ОСОБА_2 подала до суду заяву про застосування строків позовної давності. Однак, враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з поручителя по суті, підстави для застосування строку позовної давності до вказаних вимог відсутні.

При цьому, з урахуванням вищевикладеного в сукупності суд, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № DNG0GК від 31.01.2008 року в розмірі 119 299,42 доларів США, з яких: 63 990,57 доларів США заборгованість за кредитом, 50 360,35 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 535,40 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 3 413,10 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 11.12.2009 року по 11.06.2010 року.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позову до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості в розмірі 31 283,68 доларів США, з яких: 95,99 доларів США заборгованість за кредитом, 29 543,57 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 644,12 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, у зв`язку з необґрунтованістю.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, відзив на позов, заяву про застосування строку позовної давності до суду не подав.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № DNG0GК від 31.01.2008 року в розмірі 119 299,42 доларів США, з яких: 63 990,57 доларів США заборгованість за кредитом, 50 360,35 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 535,40 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 3 413,10 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 11.12.2009 року по 11.06.2010 року.

Отже, суд задовольняє позов частково.

Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з ОСОБА_1 на користь Банку підлягає стягненню судовий збір у розмірі 65 423,80 грн. (119 299,42 * 82 579,77 / 150 583,10).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 16, 267, 559, 1048 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 80, 81, 133, 137, 141, 247, 263, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , заборгованість за кредитним договором № DNG0GК від 31.01.2008 року в розмірі 119 299,42 доларів США, з яких: 63 990,57 доларів США заборгованість за кредитом, 50 360,35 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 535,40 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 3 413,10 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 11.12.2009 року по 11.06.2010 року.

У іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у сумі 65 423,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Остапенко