РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Атаманюка П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Управління (Центр) надання адміністративних послуг Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на нерухоме майно -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа, треті особи: Управління (Центр) надання адміністративних послуг Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації».

В обґрунтування позову зазначається, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності одноквартирний будинок (квартира), який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Документ, який підтверджує право власності позивача на вказане майно - свідоцтво про право власності на житло видане 14.08.2001 року виконавчим комітетом Пуща-Водицької селищної Ради згідно з розпорядженням від 14.08.2001 року №78.

На підставі вказаного свідоцтва квартира зареєстрована в БТІ і записана у реєстрову книгу за №9335 від 29.08.2001 року.

Однак, позивач втратив вказане свідоцтво про право власності на житло, а отримання дублікату даного свідоцтва неможливе у зв?язку з тим, що орган приватизації - Пуща-Водицьку селищну Раду ліквідовано, а матеріали приватизаційних справ не передано до органу приватизації державного житлового фонду Оболонського району.

У зв`язку з чим, позивач позбавлений можливості отримати дублікат свідоцтва про право власності на житло і відповідно позбавлений можливості розпоряджатись своїм майном у встановленому законом порядку.

Таким чином, позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності її та позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Причин неявки до суду не повідомили.

Представник третьої особи Управління (Центр) надання адміністративних послуг Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи містяться пояснення, з яких вбачається, що вони не заперечують щодо розгляду справи та просять проводити розгляд за їх відсутності.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право власності на житло видане 14.08.2001 року виконавчим комітетом Пуща-Водицької селищної Ради згідно з розпорядженням від 14.08.2001 року №78 з відміткою про реєстрацію в БТІ і запису у реєстрову книгу за №9335 від 29.08.2001 року, з якого вбачається, що одноквартирний будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площою 85,6 кв.м., належить на праві власності ОСОБА_1 .

При цьому, в інформаційній довідці КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» КВ-2019 №14419 від 10.04.2019 року, зазначено, що: «згідно з даними реєстрових книг Бюро, кв. АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.08.2001 р. Виконавчим комітетом Пуща-Водицької селищної Ради (наказ N№78 від 14.08.2001).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва та ухвалою апеляційного суду м. Києва від справі № 22-7942/08, де предметом розгляду даної справи був позов КП «Оболоньжитлоексплуатація» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Оболонська районна у м. Києві рада, Оболонська районна у місті Києві державна адміністрація, Київська міська рада про зобов?язання привести у попередній стан будинок та земельну ділянку. В зазаначеному рішенні встановлено та вбачається, що: « ОСОБА_4 є власником кв. АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.08.2001 року, у зв?язку із приватизацією. У вказаній квартирі зареєстровані три особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 »

Також, рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі 756/13811/19 від 16 вересня 2020 року, яке набрало законної сили, за позовом ОСОБА_2 (колишньої дружини Позивача) до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом, встановлено, що: «04.04.2000 року Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією видано ОСОБА_1 ордер на жиле приміщення№1054 серії Б на право зайняття жилого приміщення жилою площею 16,2 кв. м., яке складається з 1 кімнати в 16,2 квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.08.2001 року виконавчим комітетом Пуща-Водицької селищної ради, квартира АДРЕСА_4 , площею 85,6 кв.м. належить ОСОБА_5 . Враховуючи, що під час розгляду справи установлено те, що ОСОБА_6 вселилася в спірне жиле приміщення у встановленому законом порядку, перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який є власником цього житла....»

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відсутність правовстановлюючого документа на квартиру створює об`єктивні перешкоди для реалізації прав власника позивачам.

Так, у постанові Верховного Суду України від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначається, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Тобто, вказані дві підстави пред`явлення позову для захисту (визнання) права власності є самостійними та такими, що можуть не залежати одна від одної, про що свідчить їх виокремлення у ст. 392 ЦК України і про що наголошується у зазначеному рішенні Верховного Суду України.

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Зазначені правові висновки Верховного Суду України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Таким чином, в даному випадку йдеться про підтвердження права власності позивача на зазначену квартиру, яка була набута ним на законних підставах, однак потребує захисту у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів на це нерухоме майно та неможливістю на даний час їх відновлення та вирішення цього питання у позасудовому порядку з незалежних від позивача обставин.

При цьому, позивач вказує, що отримати дублікат правовстановлюючого документу на житло не є можливим з огляду на наступне.

З інформації талону-повідомлення єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію №47608 від 07.09.2021 та лист з результатами розгляду даного звернення, зазначено наступне: «Повідомляємо, що Ваше звернення до Оболонського УП ГУНП м. Києві з приводу виявлення відсутності документів, а саме документів на кв. АДРЕСА_2 та закордонного паспорта на Ваше ім?я зареєстровано до журналу єдиного обліку (ЄO) №47608 від 07.09.2021 на момент прийняття рішення по даному матеріалу встановити місцезнаходження вищевказаних документів не представилось за можливе».

З заяви ОСОБА_1 про надання адміністративної послуги «Видача дубліката свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_5 » від 15.12.2021 та відмови органу приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті державної адміністрації від 06.01.2022 вих. № 719-Д., зазначено наступне: «До 01 січня 2003 року будинок АДРЕСА_5 ( а також квартира №l в цьому будинку) знаходився у віданні виконавчого комітету Ради селища міського типу Пуща-Водиця. Та додатково повідомляють, що матеріали приватизаційних справ від виконавчого комітету Ради селища міського типу Пуща - Водиця до органу приватизації державного житлового фонду Оболонського району м. Києва не надходили. Враховуючи вищевикладене, орган приватизації не має підстав здійснити видачу дубліката свідоцтва про права власності на квартиру АДРЕСА_5 ».

Отже, отримати дублікат правовстановлюючого документа позивач не має можливості, оскільки зазначений документ, так само як і приватизаційні матеріали, виконавчого комітету Ради селища міського типу Пуща-Водиця, який був ліквідований згідно рішенням Київської міської ради №72/1506 від 08.11.2001 року, не було передано до органу приватизації державного житлового фонду Оболонського району.

За таких обставин, оскільки правовстановлюючий документ на зазначену квартиру втрачений і відновити його не вбачається можливим, у той час як права позивача як власника цієї квартири порушуються, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Управління (Центр) надання адміністративних послуг Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площою 85,6 кв.м.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Шевчук