1Справа № 2-3087/05 4-с/335/32/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2024 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Сиротенко В.К., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромавтоматика» на бездіяльність Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),
ТОВ «Укрпромавтоматика», в особі директора Шумильського Сергія Вадимовича звернулось до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вказаною скаргою, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (правонаступник Відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя) щодо незняття арешту з майна ТОВ «Укрпромавтоматика»; зобов`язати Лівоборежний ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна ТОВ «Укрпромавтоматика», який було накладено в межах виконавчого провадження ВДВС Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя (правонаступником якого є Лівобережний ВДВС м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління міністрества юстиції (м.Одеса), на підставі постанови №425/4, АМ№612079 від 24.06.2005, реєстраційний номер обтяження: 2128173 від 25.06.2005.
В обґрунтування скарги ТОВ «Укрпромавтоматика», в особі директора Шумильського С.В., посилається на те, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2005 в межах справи № 2-3087/05 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Укрпромавтоматика» про виділення долі у Статутному Фонді товариства, отриманні капіталу, набутого у процесі діяльності товариства, а також частки прибутку пропорційно долі у Статутному фонді товариства, накладено арешт на майно боржника у межах суми 4 125, 00 грн.
За даними АСВП та розділу АСВП «Спецрозділ» на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження відносно ТОВ «Укрпромавтоматика», а саме ВП № 962182 з примусового виконання ухвали № 2-2982 виданої 15.06.2005 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про накладання арешту на майно ТОВ «Укрпромавтоматика» в межах розміру належної гр-ну ОСОБА_1 частки в Статутному фонді ТОВ «Укрпромавтоматика», а саме 4 125, 00 грн. 24.06.2005 в межах виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 08.07.2005 в межах виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2005 у справі № 2-3087/05 позов ОСОБА_1 до ТОВ «Укрпромавтоматика» задоволено частково; стягнуто з ТОВ «Укрпромавтоматика» на користь ОСОБА_1 8, 50 грн відшкодування витрат по сплаті держмита при подачі позову до суду; в іншій частині позову відмовлено; арешт на майно ТОВ «Укрпромавтоматика» у межах 4 125, 00 грн накладений відповідно до ухвали суду від 15.06.2005 відмінено.

Разом з тим, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на даний час зареєстровано обтяження за ТОВ «Укрпромавтоматика», а саме: номер запису про обтяження: 2128173; зареєстровано: 25.06.2005 11:59:18 за № 2128173; реєстратором: Третя запорізька державна нотаріальна контора, Запорізька обл., м. Запоріжжя, б-р Шевченка, 47, 097-620-70-82, 066-885-16-09; підстава обтяження: постанова № 425/4, АМ № 612079, 24.06.2005, ВДВС Ордж-го РУЮ м. Запоріжжя; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник: ТОВ «Укрпромавтоматика»; код: 32242794, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Седова, 11/415; заявник: 3-я Запор/держнотконтора.

Листом за вих. № 59252/1-29.24-35 від 01.07.2024, Лівобережним відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) повідомлено ТОВ «Укрпромавтоматика» про відсутність підстав для зняття арешту з майна товариства, оскільки на даний час виконавче провадження строки зберігання якого закінчились знищено.

Також товариство звернулось із заявою про зняття арештів з майна до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради та отримало рішення про відмову в проведені реєстрації № 73966026 від 04.07.2024, яким товариству було відмовлено у проведенні реєстраційних дій, у зв`язку з тим, що реєстратор не має змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Таким чином, на час подання скарги арешт накладений постановою ВДВС Орджонікідзевського РУЮ м. Запоріжжя № 425/4, АМ № 612079 від 24.06.2005 на майно товариства не знято, що порушує права товариства на вільне володіння та розпоряджання своїм майном.

Крім того, скаржник у скарзі зазначає, що товариством не може бути надано до суду в якості доказів постанови ВДВС Орджонікідзевськогого РУЮ м. Запоріжжя № 425/4, АМ № 612079 від 24.06.2005 про накладення арешту на майно, а також про відкриття виконавчого провадження, про завершення виконавчого провадження, так як оригінали вказаних документів було знищено органом виконавчої служби, а копії товариству не надсилались та і про сам факт накладення арешту на майно товариству стало відомо із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна.

Крім того, в скарзі заявник просить поновити строк на звернення зі скаргою. В обґрунтування клопотання посилається на наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Стаття 449 ЦПК України вказує на те, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

З метою оскарження дій органу ДВС та зняття арешту з майна, відповідачем до Запорізького окружного адміністративного суду було подано позовну заяву про зобов`язання органу ДВС зняти арешт з майна відповідача.

Разом з тим, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 280/6959/24 було відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі, у зв`язку з тим, що звертаючись із вимогами про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, позивач фактично оскаржує бездіяльність органу ДВС щодо їх не вчинення.

З метою недопущення порушення прав та законних інтересів скаржника, судом клопотання про поновлення строку на звернення зі скаргою на бездіяльність органу ДВС задовольняється.

Пояснень або заперечень по суті скарги від органу виконання не надходило.

Ухвалою від 06.08.2024 постановлено розгляд справи призначити на 15.08.2024 без повідомлення (виклику) сторін.

У відповідності до приписів ст. 247 фіксування судового процесу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали скарги, суд дійшов встановив наступне.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2005 у справі №2-3087/05 позов ОСОБА_1 до ТОВ «Укрпромавтоматика» задоволено частково; стягнуто з ТОВ «Укрпромавтоматика» на користь ОСОБА_1 8, 50 грн відшкодування витрат по сплаті держмита при подачі позову до суду; в іншій частині позову відмовлено; арешт на майно ТОВ «Укрпромавтоматика» у межах 4 125, 00 грн накладений відповідно до ухвали суду від 15.06.2005 відмінено.

Листом за вих. №59252/1-29.24-35 від 01.07.20247 Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив ТОВ «Укрпромавтоматика» про те, що на виконанні у відділі ВДВС перебувало виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Укрпромавтоматика». ВП №962182 з примусового виконання ухвали №2-2982, виданої 15.06.2005 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про накладення арешту на майно ТОВ «Укрпромавтоматика» в межах розміру належної гр-ну Ди- ОСОБА_2 частки в статутному фонді ТОВ «Укрпромавтоматика», а саме 4125,00 грн. 08.07.2005 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням рішення суду. згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на даний час зареєстровано обтяження за ТОВ «Укрпромавтоматика», а саме: номер запису про обтяження: 2128173; зареєстровано: 25.06.2005 11:59:18 за № 2128173; реєстратором: Третя запорізька державна нотаріальна контора, Запорізька обл., м. Запоріжжя, б-р Шевченка, 47, 097-620-70-82, 066-885-16-09; підстава обтяження: постанова № 425/4, АМ № 612079, 24.06.2005, ВДВС Ордж-го РУЮ м. Запоріжжя; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник: ТОВ «Укрпромавтоматика»; код: 32242794, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Седова, 11/415; заявник: 3-я Запор/держнотконтора. На даний час виконавче провадження, строки зберігання якого закінчилися, знищено. Підстави для зняття арешту з майна у державного виконавця відсутні.

Рішенням №73966026 від 04.07.2024 державним реєстратором прав на нерухоме майно було відмовлено ТОВ «Укрпромавтоматика» в проведенні реєстраційних дій з тієї підстави, що відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт нерухомого майна за номером 2128173, щодо якого подана заява про його припинення, накладений на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського РУЮ м. Запоріжжя від 24.06.2005№425/4, АМ №612079. У зв`язку з чим державний реєстратор не має змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: що постанова Орджонікідзевського ВДВС РУЮ від 24.06.2005 №425/4, АМ №612079 (підстава обтяження) прийнята державним виконавцем на виконання ухвали суду від 15.06.2005, про яку йдеться в резолютивній частині рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2005 по справі №2-3087/05, яке подане заявником.

З метою захисту своїх прав на вільне володіння та розпорядження своїм майном ТОВ «Укрпромавтоматика» звернулося до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (правонаступник Відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя) щодо незняття арешту з майна ТОВ «Укрпромавтоматика». Зобов`язати Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) () зняти арешт з майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромавтоматика» (), який було накладено в межах виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Орджонікідзевськогого районного управління юстиції м. Запоріжжя (правонаступником якого є Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі постанови № 425/4, АМ № 612079 від 24.06.2005, реєстраційний номер обтяження: 2128173 від 25.06.2005.

Норми права які підлягають застосування та висновку суду за наслідками розгляду скарги.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.16 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII ) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень ін. органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, ін. законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частинами 1, 2 статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (який діяв на момент відкриття та закінчення вищезазначеного виконавчого провадження), було унормовано, що у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Зі змісту листа Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. №59252/1-29.24-35 від 01.07.2024 вбачається, що на даний час виконавче провадження, строк зберігання якого закінчився, знищено.

Як свідчать наявні матеріали справи, Лівобережним ВДВС у місті Запоріжжі Південного МУ МЮ не надано суду ні матеріалів виконавчого провадження, ні їх копій (як і не надано доказів знищення таких матеріалів виконавчого провадження).

За приписами ч. 2, п. 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (який діяв на момент відкриття та закінчення вищезазначеного виконавчого провадження), у разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про звільнення майна з-під арешту надсилається боржнику та до органу (установи), якому була надіслана постанова про накладення арешту на майно боржника на виконання.

Як вже зазначалося у тексті цієї ухвали, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2005 у справі №2-3087/05 було ухвалено відмінити арешт на майно ТОВ «Укрпромавтоматика» у межах 4125,00 грн, накладений у відповідності до ухвали суду від 15.06.2005.

Як свідчать відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, до теперішнього часу арешт з майна ТОВ «Укрпромавтоматика» не знято.

Судом враховано, що застосування арешту майна боржника, як обмежувальний захід, не повинен призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 353 цього Кодексу.

Наведені норми визначають непорушність права власності (в т.ч. приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, наведене в тексті цієї ухвали, в контексті обставин наведених у скарзі, надає суду підстави для висновку про те, скарга ТОВ «Укрпромавтоматика» є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 247, 447, 449, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромавтоматика» на бездіяльність Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (правонаступник Відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя) щодо незняття арешту з майна ТОВ «Укрпромавтоматика».

Зобов`язати Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) () зняти арешт з майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромавтоматика» (), який було накладено в межах виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Орджонікідзевськогого районного управління юстиції м. Запоріжжя (правонаступником якого є Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі постанови № 425/4, АМ № 612079 від 24.06.2005, реєстраційний номер обтяження: 2128173 від 25.06.2005.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 16.08.2024.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.К. Сиротенко