Справа № 752/6317/24
Провадження № 2/752/4174/24
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання підземної автостоянки,-

ВСТАНОВИВ:

у березні 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» (далі - ТОВ «УК «Венеція») звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованості за утримання підземної автостоянки в загальному розмірі 1 320 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 3 028 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на підставі Акту прийому-передачі підземної автостоянки від 01.09.2008 ТОВ «ТМО Ліко-Холдинг» передало, а ТОВ «Ліко-Житлосервіс» прийняло на обслуговування введену в експлуатацію у складі житлового будинку по АДРЕСА_1 підземну автостоянку Блок А на 10 машиномісць та Блок Б на 34 машиномісця, загальною кількістю 44 машиномісця та площею блоків А і Б 226,80 кв.м.

09.11.2021 ТОВ «Ліко - Житлосервіс» перейменовано на ТОВ «УК «Венеція».

ТОВ «УК «Венеція» є суб`єктом господарювання у сфері надання житлово-комунальних послуг, здійснює дану діяльність на договірних засадах за предметом правовідносин, що виникають між виробниками, виконавцями і споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема обслуговування та ремонт житлового будинку, а також утримання прибудинкової території, іншого нерухомого майна.

На підставі Договору купівлі-продажу машиномісця №782 від 16.02.2017 відповідач ОСОБА_1 є власником машиномісця № НОМЕР_1 в підземній автостоянці (автопаркінгу) Блок Б будинку АДРЕСА_1 .

01.03.2017 між ТОВ «УК «Венеція» та відповідачем укладено договір № Б31 про відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки, відповідно до п.1.1 якого для забезпечення належного санітарного, протипожежного, технічного стану машиномісця №31 Виконавець зобов`язався забезпечити надання послуг з утримання підземної автостоянки, зазначених у п.1.2 Договору, а Замовник (відповідач) зобов`язується забезпечити своєчасне відшкодування витрат на утримання підземної стоянки, у строк та на умовах, що передбачені цим Договором.

Згідно з п.1.2 Договору, послуги з утримання підземної автостоянки включають в себе наступні послуги:

- охорона підземної автостоянки;

- обслуговування системи протипожежної безпеки;

- електроенергія.

На виконання умов вказаного Договору в період з серпня 2021 року по листопад 2021 року Позивачем було надано Відповідачу послуги з обслуговування машиномісця № НОМЕР_1 на підземній автостоянці житлового будинку АДРЕСА_1 на загальну суму 2 640 грн.

Відповідач ОСОБА_1 не в повному обсязі оплатила надані їй послуги у вказаний період, що призвело до виникнення заборгованості та змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.39-40).

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (а.с.38) відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалася.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом приходить до наступних висновків.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 14.04.2006 між ТОВ «Ліко-Житлосервіс» та ТОВ «Сітел» було укладено Договір №56/06-s про надання послуг зв`язку.

01.09.2018 між ТОВ «Ліко-Житлосервіс» та ТОВ «Смарт Солюшнз Груп» було укладено Договір №96/38-О про надання послуг з технічного обслуговування.

18.12.2018 між ТОВ «Ліко-Житлосервіс» та ТОВ «Київські енергетичні послуги» було укладено Договір про постачання електричної енергії.

Згідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Ліко-Житлосервіс» від 09.11.2021 змінило назву на ТОВ «Управляюча компанія «Венеція».

Так, згідно Акту прийому-передачі підземної автостоянки від 01.09.2008 ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» передало, а ТОВ «Ліко-Житлосервіс» прийняло в обслуговування введену згідно акту «Про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта» №884 від 26.06.2008р. підземну автостоянку на 84 машиномісця загальною площею 3 961,8 кв.м. Всі машиномісця в підземній автостоянці передані згідно списку фізичних та юридичних осіб, які вклали власні кошти в будівництво підземної автостоянки по АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_1 є власником машиномісця № НОМЕР_1 в підземній автостоянці (автопаркінгу) Блок Б будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Договору купівлі продажу машиномісця від 16.02.2017, зареєстровано в реєстрі за №782.

01.03.2017 між ТОВ «Ліко-житлосервіс» та ОСОБА_1 укладено договір № Б-31 про відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується забезпечити надання послу з утримання підземної автостоянки (паркінгу) блок Б за адресою: . АДРЕСА_1 , машиномісце № НОМЕР_1 , а замовник зобов`язується забезпечити своєчасне відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки.

Згідно з п.1.2 Договору, послуги з утримання підземної автостоянки включають в себе наступні послуги:

- охорона підземної автостоянки;

- обслуговування системи протипожежної безпеки;

- електроенергія.

Пунктом 2.1.3 Договору визначено, що виконавець в односторонньому порядку має право змінювати розмір витрат на утримання підземної автостоянки у разі збільшення тарифів та електроенергію.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2017 включно.

Якщо жодна із сторін за 30 днів до закінчення строку дії цього договору письмово не повідомила іншу сторону про свій намір припинити дію цього договору, то договір вважається щороку продовженим на той самий термін та на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (пункт 5.2. Договору).

Відповідачем не було надано до суду відомостей про звернення до позивача із відповідною письмовою заявою щодо намірів припинення дії договору, а також відомостей про розірвання договору чи про визнання договору недійсним.

Відповідно до Розділу 3 договору, щомісячний розмір витрат на утримання підземної автостоянки на дату укладення договору становить 280 гривень.

Пунктом 1.3. Договору встановлено, що у випадку забезпечення виконавцем надання комунальних послуг (постачання холодної води та водовідведення, постачання гарячої води та водовідведення, опалення) у підземній автостоянці, нарахування плати за ці комунальні послуги здійснюється виконавцем додатково згідно діючих тарифів та цін на комунальні послуги, включається до рахунку та відшкодовується Замовником.

Позивач зазначає, що з моменту укладення зазначеного Договору, відповідач користувалася послугами, проте, в порушення договірних зобов`язань не оплатила їх в повному обсязі.

Відповідно до розрахунку вартості відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки включено наступні показники: технічний огляд, обслуговування ел. мереж (заміна ел. ламп), перевірка та випробування пожежних гідрантів, вартістю 11,55 грн. (включено: ЗП електромонтера, вартістю 5,02 грн.; лампи люмінесцентні, вартістю 6,53 грн.); обслуговування системи протипожежної безпеки, вартістю 20,74 грн.; контроль доступу, вартістю 422,62 грн.; електронергія, холодна вода вартістю 39,08 грн., обслуговування тривожної кнопки вартістю 1,84 грн.; накладні витрати (заробітна плата бухгалтера, інженера, обслуговування оргтехніки, бумага, програмне забезпечення) 51,02 грн.; ПДВ 20% - 110,05 грн. (а.с. 11).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем безперебійно надавались послуги, та доказів щодо звернення відповідача у встановленому порядку з претензіями щодо надання неякісних послуг з утримання підземної автостоянки, матеріали справи не містять.

Згідно наданої позивачем Довідки № 48 від 12.03.2024, заборгованість за надані послуги з утримання машиномісця № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 за період 01 серпня по 30 листопада 2021 року становить 1 320 грн.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно- правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що позов є обґрунтованим та доведеним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 3028 грн.

Керуючись ст.ст , 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273,279, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання підземної автостоянки, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 1 320 (одна тисяча триста двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція»: 03189, м. Київ, вул. Юлії Здановської, буд. 58-А, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя А.В.Слободянюк