Справа № 463/1316/24
Провадження № 2/463/857/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Нора Н.В.

за участю секретаря Заверухи О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про зобов`язання виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників та заняти арешт з майна.

Позовну заяву мотивує тим, що на виконанні Личаківського відділу державної виконавчої служби м.Львова ГТУЮ у Львівській області перебувало виконавче провадження №58622856 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 30274, 61 грн. на підставі виконавчого листа №463/6483/17, виданого 01.08.2018 року Личаківським районним судом м.Львова. Зазначає, що постановою від 26.03.2019 року в межах даного виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника, крім того, дані ОСОБА_1 були включені до Єдиного реєстру боржників. Вказує на те, що постановою державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м.Львова ГТУЮ у Львівській області від 18.11.2019 року виконавчий лист №463/6483/17, виданий 01.08.2018 року, було повернуто стягувачу - ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Представник позивач звернувся до державного виконавця з заявою про виключення відомостей щодо ОСОБА_1 за даним виконавчим провадженням з з Єдиного реєстру боржників, однак отримав відмову. Звертає увагу на те, що на момент звернення до суду з позовною заявою виконавчий лист №463/6483/17, виданий 01.08.2018 року, до виконання повторно не пред`являвся та дані про позивача залишаються включеними до Єдиного реєстру боржників, що порушує та обмежує права останньої на вчинення реєстраційних дій в нотаріуса чи реєстратора. Посилається на те, що стягувачем пропущено трьохрічний строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, на даний час виконавче провадження не здійснюється, а тому вважає, що відсутні підстави для продовження дії арешту, накладеного на майно боржника. Просить зобов`язання виключити відомості про неї з Єдиного реєстру боржників та заняти арешт з майна.

Представник відповідача Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду заперечення проти позовної заяви. Зазначив, що на виконанні у Личаківському ВДВС у м.Львові перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа №58622856 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 30274, 61 грн., виданого 01.08.2018 року Личаківським районним судом м.Львова. В межах даного виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника та заборону на його відчуження. Зазначає, що Личаківським ВДВС виконавчий лист №463/6483/17, виданий 01.08.2018 року, було повернуто стягувачу - ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», та повернення з таких підстав виконавчого листа не передбачає зняття арешту з майна боржника. Посилається на норми ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» щодо вичерпних підстав для зняття арешту з усього майна боржника, серед яких відсутня підстава, на яку посилається позивач, зокрема відсутність відкритого виконавчого провадження та знищення матеріалів за терміном зберігання. Просить відмовити в задоволенні позовної заяви.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з`явилися, були повідомлені про дату, час, місце розгляду справи.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив такий задовольнити.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що на виконанні Личаківського відділу державної виконавчої служби м.Львова ГТУЮ у Львівській області (правонаступник - Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) перебувало виконавче провадження №58622856 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 30274, 61 грн. на підставі виконавчого листа №463/6483/17, виданого 01.08.2018 року Личаківським районним судом м.Львова.

Постановою від 26.03.2019 року в межах даного виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника.

Державний виконавець 18.11.2019 року виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Також встановлено, що представник позивача звертався до державного виконавця з заявою про виключення відомостей щодо ОСОБА_1 за даним виконавчим провадженням з Єдиного реєстру боржників, однак отримав лист з відмовлю від 29.12.2023 року №2510.

Згідно з ч.5, ч.7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено випадки, коли знімається арешт майна у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувану. Арешт майна у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу знімається з таких підстав: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Вищезазначені норми Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають скасування арешту майна боржника з підстав пропуску трьохрічного строку пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та нездійснення виконавчого провадження протягом певного періоду.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не представлено жодних доказів того, що такий вживав заходів для виконання рішення суду як в добровільному, так і в примусовому порядку, аскасування арешту майна в подальшому може порушити правастягувача у виконавчому провадженні.

За даних обставин, відсутні правові підстави для скасування арешту майна та виключення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Враховуючи наведене, суд вважає позов безпідставним та необгрунтованим.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Нор Н.В.