Справа № 130/230/24
Провадження № 22-ц/801/1676/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач:Голота Л. О.
УХВАЛА

14 серпня 2024 рокуСправа № 130/230/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Медвецького С. К., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання Кобенди Ю. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду справу № 130/230/24 за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Виконавчого комітету Жмеринської міської ради в особі опікунської ради з питань забезпечення прав недієздатних та обмежено дієздатних осіб, які потребують опіки та піклування у Жмеринській міській територіальній громаді про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки і призначення опікуна,

за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у розгляді справи, військової частини НОМЕР_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.04.2024, ухвалене у складі судді Шепеля К. в приміщенні суду в м. Жмеринка, -

в с т а н о в и в :

25.01.2024 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою (вх № 1181), за участі заінтересованої особи Виконавчого комітету Жмеринської міської ради в особі опікунської ради з питань забезпечення прав недієздатних та обмежено дієздатних осіб, які потребують опіки та піклування у Жмеринській міській територіальній громаді про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки і призначення опікуна, в якій просив: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати недієздатним; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначити опікуном недієздатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву обгрунтоно тим, що заявник ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_3 , який 11.04.2023, виконуючи бойове завдання, отримав внаслідок вибухової травми закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку третього ступеню, геморагічний забій правої лобної частки головного мозку в проекції таламусу, вогнепальний перелом латеральної стінки верхньощелепної ділянки справа, термічний опік лівого передпліччя та кисті, внаслідок чого отримав інвалідність 1 «А» групи. За своїм психічним станом не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду, допомоги та опіки.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.04.2024 заяву задоволено. Визнано недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, та встановлено над ним опіку. Призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном недієздатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судові витрати у сумі 10306 (десять тисяч триста шість) грн 60 коп. без ПДВ віднесено на рахунок держави. Строк дії рішення про визнання ОСОБА_3 недієздатним - два роки.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, особою, яка не брала участі у розгляді справи, військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу (вх № 6610 від 1.07.2024), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуально, неповноту з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що оскаржуване рішення є результатом реалізації протиправної схеми легалізації звільнення з військової служби під час повномасштабної війни (фактично - ухилення від виконання обов`язків військової служби на підставі сфабрикованого судового рішення). ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , бажає використати оскаржуване рішення для звільнення з військової служби на підставі пункту 14 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Суд першої інстанції задовольняючи заяву ОСОБА_1 про його призначення опікуном недієздатного ОСОБА_3 (рідного брата заявника), фактично вирішив питання про інтереси та обов`язки військової частини НОМЕР_1 , особливо під час здійснення частиною оборонної операції на Запоріжському напрямі та великій потребі підрозділів в особовому складі, особливо в сержантському складі (інтерес військової частини НОМЕР_1 та Держави в цілому). При ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було враховано обставини оголошення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 через повномасштабну війну російської федерації та окупацію країною-агресором частини території України, що призвело до мобілізації частини населення України для відбиття ворожої навали. З 24.02.2022 конституційним обов`язком кожного українця, насамперед чоловіка, є участь в захисті Вітчизни, особливо це стосується діючих військовослужбовців ЗСУ. З 12.03.2024 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і до цього часу проходить службу у вказаній частині. Суд першої інстанції зобов`язаний у справах окремого провадження перевіряти відомості по перебування чоловіків - учасників подібної категорії справ на військовій службі. Військова частина НОМЕР_1 не була залучена в якості заінтересованої особи до участі у справі. У рішенні суду зазначено окрім заявника також інших членів сім`ї недієздатної особи, які можуть здійснювати опіку. Недослідження судом першої інстанції питання щодо наявності у них можливості здійснювати опіку над недієздатним родичем свідчить про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Приватно-правовий інструмент неповинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин, зокрема що стосується виконання заявником військового обов`язку, у тому числі й щодо звільнення від призову за мобілізацією згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про постановлення окремої ухвали щодо судді ОСОБА_4 з тих підстав, що при розгляді справи суддею було грубо порушено приписи процесуального законодавства, зокрема : неприпустимими є підтасування висновків на догоду кінцевому результату; неврахування обставин, які мають значення для правильного розгляду справи; ігнорування суспільного контексту правовідносин, що передані на розгляд суду; відмова їх співвідношення з актуальними суспільними запитами (щодо необхідності забезпечити захист та оборону Української Держави як такої). Головуючим суддею у справі допущена поведінка, яка порочить звання судді та підриває авторитет правосуддя, зокрема в питаннях моралі, чесності, дотримання інших норм суддівської етики та стандартів поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду, особливо в період воєнного стану.

6.08.2024 до Вінницького апеляційного суду надійшов відзив (вх № 7841) ОСОБА_1 , в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що у даній справі вирішувалось питання щодо приватних прав ОСОБА_3 щодо визнання його недієздатним та призначення ОСОБА_1 опікуном.

У судовому засіданні представник особи, яка не брала участі у справі, військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 заперечив проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника військової частини НОМЕР_1 та заявника, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційне провадження у справі піддягає закриттю з огляду на наступне.

Частиною першою статті 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 18 ЦПК України обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, що поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їхніх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи впливає оскаржуване судове рішення безпосередньо на інтереси та (або) обов`язки заявника, та лише після встановлення таких обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на інтереси та (або) обов`язки заявника, - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17.02.2020 у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18) міститься висновок про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Відповідно до положень частин другої, третьої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Окреме провадження як вид цивільного судочинства характеризується певною специфікою процесуальної форми, що зумовлена такими особливостями: 1) відсутність спору про право, яка водночас не виключає спору про факт, що полягає в неочевидності його існування; 2) особливий об`єкт судового захисту, яким є охоронюваний законом (законний) інтерес як потреба та прагнення до користування конкретним матеріальним та (або) нематеріальним благом, що може як опосередковуватися, так і не опосередковуватися певним суб`єктивним правом. Захист охоронюваного законом (законного) інтересу у справах здійснюється шляхом підтвердження судом наявності чи відсутності певного юридичної факту як підстави виникнення, зміни чи припинення неоспорюваних суб`єктивних прав; 3) спеціальна мета - підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З урахуванням наведеного у справі, яка переглядається, апеляційним судом першочергово з`ясовується чи оскаржуваним судомим рішенням вирішено питання про інтереси та (або) обов`язки апелянта - військової частини НОМЕР_1 .

Звертаючись до суду із заявою (січень 2024) в порядку окремого провадження ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Виконавчого комітету Жмеринської міської ради в особі опікунської ради з питань забезпечення прав недієздатних та обмежено дієздатних осіб, які потребують опіки та піклування у Жмеринській міській територіальній громаді, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки і призначення опікуна, просив: (1) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати недієздатним; (2) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначити опікуном недієздатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів справи вбачається та представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції підтвердив той факт, що на час звернення ОСОБА_1 до суду з заявою та ухваленням судового рішення, останній не був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . З витягів наказу командира військової частини від 12.03.2024 року № 76 вбачається, що до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_1 був зарахований лише 12.03.2024. /а. с. 88-89/.

З огляду на викладене колегія суддів приходить висновку, що на час розгляду справи та ухвалення рішення у суду першої інстанції не було підстав для залучення до участі в справі військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, відповідно до статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави для висновку, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

У постанові ВС від 17.04.2024 у справі № 686/12049/23 зазначено про те, що за загальним правилом, у разі виникнення спору про право цивільне під час розгляду справи окремого провадження суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. Зазначене положення не поширюється на справи про визнання фізичної особи недієздатною. Це пояснюється тим, що визнання особи недієздатною не надає їй можливості брати участь у процесі, а її інтереси в суді буде представляти законний представник.

Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга не містить доводів про те, яким чином рішення суду першої інстанції, оскаржене в апеляційному порядку, впливає на інтереси та (або) обов`язки військової частини НОМЕР_1 , оскільки законом не заборонено встановлення опіки над недієздатною особою кільком опікунам, а також закон не містить заборони про те, що опікуном не може бути призначено військовослужбовця.

Аргументи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 бажає використати оскаржуване рішення для звільнення з військової служби на підставі пункту 14 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», апеляційний суд не вважає такими, що свідчить про те, що оскаржуваним судовим рішення зачіпаються права та інтереси військової частини НОМЕР_1 , оскільки сам по собі факт невизнання певного юридичного факту чи правових наслідків цього юридичного факту особою, яка не брала участі у справі, без з`ясування того, що оскаржене судове рішення впливає на суб`єктивні інтереси та обов`язки такої особи, чи може спричинити виникнення обов`язку здійснення нею яких-небудь дій, не надає їй автоматично статусу заінтересованої особи чи особи, інтереси якої порушено ухваленим рішенням, а отже й права на оскарження такого судового рішення в апеляційному порядку.

Аналіз змісту рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.04.2024 свідчить, що висновки, викладені у рішенні, створюють права лише для заявника і питання про права, свободи, інтереси та обов`язки військової частини НОМЕР_1 при розгляді справи судом першої інстанції не вирішувались.

Суд апеляційної інстанції вважає, що особою, яка не брала участі у розгляді справи, військовою частиною НОМЕР_1 не доведено ту обставину, що оскаржуваним рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.04.2024 зачіпаються права, обов`язки або інтереси військової частини НОМЕР_1 .

Пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Врахувавши, що військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу у справі, в якій вона не брала участі, на судове рішення, яким не вирішувалось питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Оскільки судом апеляційної інстанції по суті рішення суду першої інстанції не переглядалось, апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги особи, яка не брала участі у розгляді справи, військової частини НОМЕР_1 дійшов висновку про закриття апеляційного провадження, відтак клопотання про постановлення окремої ухвали слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 362, 364, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у розгляді справи, військової частини НОМЕР_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.04.2024 у цивільній справі № 130/230/24 за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Виконавчого комітету Жмеринської міської ради в особі опікунської ради з питань забезпечення прав недієздатних та обмежено дієздатних осіб, які потребують опіки та піклування у Жмеринській міській територіальній громаді про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки і призначення опікуна.

Поновити дію рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.04.2024 у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. К. Медвецький

В. П. Рибчинський

Повний текст ухвали складено 15.08.2024.