Справа №278/1656/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Єригіної І.М.,

при секретарі судового засідання Барашивець Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 8424,31 грн. та судові витрати пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування позову вказує, що 19.02.2021 року між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ТОВ «Торгівельна компанія «ОРТ» був укладений договір добровільного страхування майна № 202/242/005651. Предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника за адресою: АДРЕСА_1 . 18.02.2022 ОСОБА_2 перебуваючи у нетверезому стані по АДРЕСА_1 пошкодив вітрину магазину. Страхувальник звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку про, що складено страховий акт 113809/1. На підставі вказаного страхового акту ПрАТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 8424,31 грн. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування, позивач отримав право вимоги до ОСОБА_2 - відповідача, як до особи відповідальної за завдання збитків власнику вітрини.

Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися, у позові представник позивача вказав про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Підставою для виплати страхового відшкодування є настання страхового випадку, передбаченого договором або законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Судом встановлено, що 19.02.2021 року між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ТОВ «Торгівельна компанія «ОРТ» був укладений договір добровільного страхування майна № 202/242/005651, а саме: майнові інтереси страхувальника за адресою: місто Житомир, вулиця Львівська, 11.

Згідно з витягу з державного реєстру речових прав власником об`єкту за адресою: місто Житомир, вулиця Львівська, 11 є ТОВ «Торгівельна компанія «ОРТ», що також підтверджено свідоцтвом про право власності від 18.08.2008 року.

18.02.2022 року згідно повідомлення про подію №106634 ТОВ «Торгівельна компанія «ОРТ» повідомила ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про настання події, що має ознаки страхового випадку.

У зв`язку з тим, що відбулось вищезазначена подія, страховиком ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на підставі умов договору добровільного страхування майна № 202/242/005651, страхового акту №113809/1, ТОВ «Торгівельна компанія «ОРТ» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8424,31 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №16387 від 20.07.2022 року. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією.

В цілому, як за змістом статті 1191 так і за змістом статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування», йдеться про виконання обов`язку боржника перед потерпілим третьою особою. Водночас ці норми встановлюють різний порядок виникнення прав вимоги до винної особи у деліктному зобов`язанні. Так, суброгація регулюється статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України, а регрес статтею 1191 ЦК України.

При цьому, при суброгації у страхових відносинах деліктне зобов`язання продовжує існувати та відбувається лише заміна кредитора право вимоги переходить від потерпілої особи до страховика.

При регресі право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання.

У деліктному зобов`язанні право вимоги до винної особи у особи, що відшкодувала шкоду потерпілому, виникає в порядку статті 1191 ЦК України. У спірних (страхових) відносинах застосуванню підлягають норми статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому суброгацію (п.п. 42, 47-50 постанови ВП ВС від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17 (провадження № 12-134гс18)).

Отже, суброгація - це перехід до страховика на підставі відповідного акту права вимоги, яке страхувальник має щодо особи, винної у збитках. Це правило поширюється на страховика лише на суму фактично виплаченого ним страхового відшкодування (передання страхувальником страховикові права на стягнення заподіяної шкоди з третіх (винних) осіб у межах виплаченої суми).

При цьому, системний аналіз положень ст. 993, ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1188, ст. 27 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), та наведені висновки Верховного Суду, страхова компанія має право стягнути з особи суму виплаченого страхового відшкодування у разі, якщо цю особу було визнано винною у встановленому законом порядку в діяннях, які стали наслідком завдання матеріальної шкоди.

З огляду на предмет та підстави поданого позову належним доказом винуватості відповідача у завданні шкоди ТОВ «Торгівельна компанія «ОРТ» є постанова судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду, яка набрала законної сили, відповідно до якої відповідач визнаний винуватим у тому, що 18.02.2022 року пошкодив вітрину магазину за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, представником Позивача надано довідку від 19.03.2022 року та лист №2110/201/2022 від 11.05.2022 року, зміст яких не свідчить про винуватість відповідача та самі по собі не можуть бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25), оскільки наявні у них дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року).

Постанов суддів у справах про адміністративні правопорушення, які б набрали законної сили та були б пов`язані з предметом розгляду у цій справі, представником позивача суду не надано.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем винуватості відповідача у завданні шкоди ТОВ «Торгівельна компанія «ОРТ», внаслідок якого позивач здійснив страхове відшкодування потерпілій особі.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 12,13,81,82,89, 264-265, 268, 274-279 ЦПК України, ст. 990,993, 979, 980, 1166, 1192 ЦК України, Законом України «Про страхування», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Універсальна», місце знаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 9 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНКОПП: невідомий.

Суддя І.М. Єригіна