Провадження № 2о/932/180/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульський В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Департамент соціальної політики Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позов мотивує тим, що він є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мити дитини ОСОБА_2 у 2011 році покинула їх з дитиною. З цього часу дитина виховується та утримується виключно заявником.

Необхідність встановлення фактів заявник мотивує наданням йому можливості оформити соціальну допомогу та для реалізації його прав, передбачених ст.12 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.»

Оглянувши матеріали заяви, вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження у справі виходячи з такого.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він самостійно виховує неповнолітню дитину.

При цьому заявник не вказує та не надає жодних доказів на підтвердження того факту, що хтось заперечує вказаний факт та що заявнику відмовлено у реалізації його права з підстав не встановлення такого факту.

Суд звертає увагу, що перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, визначений статтею 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку». Для набуття права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації можуть мати значення такі факти, як самостійного виховання дитини.

Правова проблема постає під час дії правового режиму воєнного стану у значній кількості поданих заяв, позовів на території України про встановлення факту самостійного виховання дитини чи інших фактів, які пов`язані із реалізацією права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (ухвала Верховного Суду від 27.09.2023 у справі №201/5972/22).

При цьому, приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі №638/2304/17).

Враховуючи вищевикладене, відмовляю у відкритті провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.186,260,315 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Департамент соціальної політики Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвалу може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів із дня з дня складення її повного тексту.

Суддя В.І. Цитульський