Справа № 700/502/24
УХВАЛА

іменем України

19 серпня 2024 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого-судді: Пічкур С.Д., за участю секретаря судового засідання: Нетребенко В.О., позивача: ОСОБА_1 , представника позивача: ОСОБА_2 , відповідачки: ОСОБА_3 , представника відповідачки: ОСОБА_4 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Лисянка цивільну справу № 700/502/24, провадження № 2/700/258/24 за позовною заявою ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради про изначення місця проживання неповнолітніх дітей,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

Через канцелярію суду в день підготовчого засідання надійшла заява про відвід головуючого судді Пічкура С.Д. від розгляду даної справи.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Ч. 5 ст. 40 ЦПК України визначено, що якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (ч. 8 ст. 40 ЦПК України).

Заявлений відвід мотивований тим, що суддя Пічкур С.Д. до призначення на посаду працював юрисконсультом Лисянського РайСТ, де на посаді керівника відділу кадрів працювала мати позивача ОСОБА_5 . Сім`я ОСОБА_6 підтримує родинні стосунки з сім`єю позивача ОСОБА_1 , батько позивача за життя працюючи лікарем надавав медичну допомогу членам родини головуючого, а тому вказані обставини можуть викликати сумніви щодо упередженості та об`єктивності головуючого судді Пічкура С.Д. при розгляд даної справи.

У судовому засіданні відповідачка та її представник підтримали завлений відвід.

Позивач та його представник заперечували проти заявленого відводу, суду довіряють, висловлені відповідачкою підстави для відводу є надуманими, на рівні пліток і нічим не підтверджені.

Вислухавши учасників судового провадження та розглянувши заявлені підстави для відводу, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

Вимога «безсторонності», згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя) повинні бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто, суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Довіра - це суб`єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але в супереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв`язку з цим викликають недовіру до суду.

При цьому, можливість переконання особи у протилежному залежить не тільки від обґрунтування законності вчинених судом дій, а й від бажання та здатності особи сприймати це обґрунтування та розуміти дії, які можуть не відповідати її прямим інтересам.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006р., схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 27.07.2006р., суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи зокрема і в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Сам по собі факт роботи на одному підприємстві головуючого та матері позивача не є підставою для відводу, а інші доводи не підтверджені жодними доказами. Проте, факт дружніх стосунків матері та тещі головуючого судді з родиною Бараннік має місце, а тому може викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Пічкура С.Д. щодо розгляду даної справи у стороннього спостерігача.

Враховуючи підстави зазначені в ст. 36 ЦПК України, відповідно до яких суддя не може брати участь у справі, вважаю, щоб у жодної із сторін у справі не виникало та не викликало сумніву в об`єктивності та неупередженості судді, заявлений відвід може бути задоволений.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву адвоката Павленка С.І. про відвід головуючого судді Пічкура С.Д. у даній справі задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для повторного авторозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сергій ПІЧКУР