Справа № 139/336/24
Провадження № 2/139/130/24
РІШЕННЯ
іменем України

09 серпня 2024 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді Тучинської Н.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Солоненка Б.М.,

представника третьої особи адвоката Озіян А.С.,

секретаря судових засідань Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

у с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 .

Заявляючи, що ОСОБА_1 з об`єктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у зв`язку з чим нотаріус не може прийняти від неї заяву про прийняття спадщини, за захистом прав та інтересів представник позивача адвокат Солоненко Богдан Миколайович з відповідним позовом 29 квітня 2024 року звернувся до суду.

Ухвалою від 30 квітня 2024 року (а.с. 31) відкрито підготовче провадження у справі.

Ухвалою від 22 травня 2024 року (а.с. 46-47) до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

03 червня 2024 року представник третьої особи адвокат Озіян Анастасія Сергіївна (повноваження на а.с. 38) через систему «Електронний суд» подала відзив на позов (а.с. 60-61).

Ухвалою суду від 04 червня 2024 року (а.с. 67-68) підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.

19 червня і 03 липня 2024 року судові засідання були відкладені за клопотаннями представника третьої особи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і пояснила: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок і житлового будинка. Відповідним заповітом мати все своє майно заповіла своєму синові ОСОБА_4 . ОСОБА_4 до нотаріуса за оформленням спадщини не звертався, а ІНФОРМАЦІЯ_2 він помер. Тоді його співмешканка віддала їй всі документи для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 і вона у квітні місяці звернулася до нотаріуса, але отримала відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини через пропуск шестимісячного строку. Раніше до нотаріуса вона не зверталася, оскільки думала, що спадщину за заповітом оформить її брат.

Представник позивача адвокат Солоненко Богдан Миколайович (повноваження на а.с. 28, 29) наголосив, що право на спадкування за законом у ОСОБА_1 виникло лише внаслідок того, що її рідний брат ОСОБА_4 , будучи спадкоємцем за заповітом, спадщину не прийняв; вона звернулася до нотаріуса щодо прийняття спадщини в межах тримісячного строку після смерті ОСОБА_4 , що узгоджується із положеннями ч. 2 ст. 1270 ЦК України. За таких обставин, вважає, що шестимісячний строк після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 пропустила з об`єктивних та поважних причин.

Представник Мурованокуриловецької селищної ради до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 84). Селищний голова ще 17 травня 2024 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 35). З врахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом було ухвалено про проведення підготовчого засідання за відсутності представника відповідача.

Представник третьої особи ОСОБА_2 адвокат Озіян А.С. суду заявила, що її довірителька не визнає позовних вимог ОСОБА_1 , і пояснила: ОСОБА_2 дочка ОСОБА_4 спадкоємця померлої ОСОБА_3 за заповітом. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину. Під час звернення до нотаріуса із відповідною заявою та визначення спадкового майна після смерті батька, ОСОБА_2 дізналася, що її рідна тітка ОСОБА_1 розпочала процес оформлення спадщина, яку ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_4 . Однак, вона вважає, що ОСОБА_4 з поважних об`єктивних причин не оформив спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , а тому в порядку спадкової трансмісії має намір оформити спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_3 . Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 , вважає, що ні в позові, ні в суді не доведено жодної поважної причини, що перешкоджали їй реалізувати спадкові права після смерті ОСОБА_3 у строки, встановлені ч. 2 ст. 1270 ЦК України. Наголосила, що представник позивача невірно, на власний суб`єктивний розсуд інтерпретує положення ч. 2 ст. 1270 ЦК України, ставлячи визначені в ній строки від дати смерті спадкоємця ОСОБА_3 за заповітом ОСОБА_4 , а не від дати смерті самої ОСОБА_3 . Просить відмовити в позові.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України); право на спадщину виникає в день відкриття спадщини за заповітом або за законом (ст. 1223 ЦК України); спадкоємець, який бажає отримати спадщину, має прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України); для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нишівці Могилів-Подільського району Вінницької області померла ОСОБА_3 (а.с. 13).

Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входять, зокрема, земельні ділянки, що знаходяться на території колишньої Рівненської сільської ради (а.с. 24, 26).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до довідки старости Рівненського старостинського округу № 01-17/315 від 15.04.2024 спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_3 являється син померлої ОСОБА_4 (а.с. 12). Заповітом від 15.07.1998 (а.с. 16) ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер (а.с. 17).

Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 22, 23) спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Відповідно до тексту позовної заяви та довідки старости Рівненського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради № 01-17/315 від 15.04.2024 (а.с. 12) слідує, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 являється дочка померлої ОСОБА_1 .
Свідоцтвами про народження (а.с. 18) та укладення шлюбу (а.с. 19) позивач довела своє право спадкувати після смерті ОСОБА_3 у першій черзі за законом, як її дочка.

Із наведеної вище довідки старости Рівненського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради № 01-17/315 від 15.04.2024 (а.с. 12) слідує, що на день смерті разом із спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк.

Завідувач Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Карасевич О.І. роз`яснив ОСОБА_1 листом № 115/02-31 від 25 квітня 2024 року (а.с. 21), що вона звернулася до нотаріальної контори за прийняттям спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 в строк, який є більшим шести місяців з часу відкриття спадщини, чим порушила вимоги статті 1270 ЦК України (а.с. 21). Цим же роз`ясненням ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку.

Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших. Практика суду касаційної інстанції у цій категорії справ є сталою та незмінною, що підтверджено у п. 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

У п. 56 згаданої вище постанови ВП ВС від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 зазначено: «Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини». «Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду» (п. 57 постанови ВП ВС від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23).

У даній конкретній справі позивач не заперечує:

1) їй було відомо про вчинений спадкодавцем ОСОБА_3 заповіт на користь ОСОБА_4 ;

2) вона не заперечувала проти оформлення ним спадкових прав;

3) їй було відомо, що ОСОБА_4 не звертався за оформленням спадщини після смерті ОСОБА_3 ;

4) спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 вона не приймала впродовж 2 років і 4 місяців, а вирішила вступити у спадщину лише після смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, підсумовуючи вищенаведене законодавство, практику Верховного Суду, обставини цієї конкретної справи, суд прийшов до переконання, що в період від моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 й до спливу шестимісячного строку для позивача ОСОБА_1 не існувало об`єктивних та істотних перешкод для прийняття спадщини, вона свідомо не подавала до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, оскільки погодилася з волею спадкодавця, викладеною у заповіті.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Отже, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Перед судом позивач не довела об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які унеможливили вчинення нею дій з подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті матері, а тому, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , відмовити в позові про визначення додаткового строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Мурованокуриловецька селищна рада, юридична адреса: вул. Соборна, 45 в смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області, .
Третя особа: ОСОБА_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: __________