Справа № 493/242/24
Провадження № 2/493/207/24
07 серпня 2024 року м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ІЛЬНІЦЬКОЇ О.М.
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ ДОСКОЧ А.О.
ПОЗИВАЧА ОСОБА_1
ПРЕДСТАВНИКА ПОЗИВАЧА АДВОКАТА ЛІПЕЦЬКОЇ В.В.
ТРЕТЬОЇ ОСОБИ ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
12.02.2024 ОСОБА_3 звернувся до Балтського районного суду з позовом до Балтської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.1-2).
Ухвалою судді від 13.02.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження (а.с.38-39).
06.03.2024 позивач подав уточнену позовну заяву, зазначивши відповідачем ОСОБА_4 , третіми особами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.73-74).
Ухвалою суду від 16.04.2024 підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, розташовані в АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташована за тією ж адресою.
Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 , однак протягом строку, визначеного ст.1270 ЦК України, не подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, так як ще з 2020 року він проходив лікування, в тому числі і оперативне лікування, що потребувало значних матеріальних затрат. Крім того на території України були запроваджені карантинні заходи через COVID-19, а потім воєнний стан, що позбавило позивача можливості вчасно подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 подав його брат ОСОБА_4 , до якого заявлені позовні вимоги.
Позивач вважає, що заяву про прийняття спадщини у встановлений строк він не подав з поважних причин, тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю 6 місяців з дня набрання рішенням законної сили.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов.
Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на ту обставину, що будь-яких поважних причин, з яких позивач не міг у встановлений законом строк подати заяву про прийняття спадщини, немає, зокрема надані ним докази свідчать про його лікування до відкриття спадщини, а не у строк, встановлений для подання відповідної заяви.
Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні погодився з доводами відповідача ОСОБА_4 .
Третя особа ОСОБА_8 до судових засідань не з`являвся, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, заслухавши доводи сторін, пояснення третьої особи ОСОБА_5 та свідка, оцінивши докази, наявні в матеріалах цивільної справи, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст.1223 ЦК України).
Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 1 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. (ст.1270 ЦК України).
У відповідності до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Мирони Подільського району Одеської області померла ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_1 , копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданих Балтським відділом ДРАЦС у Подільському районі Одеської області ПМРУМЮ (м.Одеса), та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.30, 49, 49(зворот)-50).
На день смерті ОСОБА_7 належав житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 , виданим Миронівською сільською радою (а.с.8-9, 10), та земельна ділянка площею 0,248 га, розташована за тією ж адресою, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №650846, виданого Миронівською сільською радою (а.с.12).
За життя ОСОБА_7 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвою І.П. 15.05.2015, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_6 , що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори ) за №72106909 та копією заповіту (а.с. 61, 65).
Як вбачається з копії спадкової справи №111/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 спадкоємцями за законом першої черги до майна померлої ОСОБА_7 в силу ст.1261 ЦК України є її діти: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.52, 52(зворот)-53, 54, 54(зворот)-55, 65(зворот)-66, 66(зворот)-67).
Згідно довідок старостинського округу №1 Балтської міської ради №75 та №76 від 10.04.2023 ОСОБА_7 проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 одна. Малолітні, неповнолітні, непрацездатні та інші особи разом з покійною на день її смерті не проживали та не були зареєстровані (а.с.51).
Спадкоємець за заповітом ОСОБА_6 заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 нотаріусу не подавав. Приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Пантілєєвою І.П. вжиті заходи щодо розшуку спадкоємця померлої ОСОБА_7 ОСОБА_6 шляхом розміщення оголошень в друкованому засобі масової інформації та через мережу Інтернет в групі, створеній для публікації нотаріусами України інформації для розшуку спадкоємців (а..с.62 (зворот), 63).
11.04.2023 ОСОБА_4 подав до приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 (а..с.47).
11.04.2023 ОСОБА_5 подав до приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. заяву про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_7 (а..с.48).
Листом від 28.08.2023 приватний нотаріус Подільського районного нотаріального округу Пантілєєва І.П. повідомила ОСОБА_4 про необхідність надання нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів для видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 (а.с.63 (зворот)). Відомостей про видачу свідоцтва про право на спадщину матеріали спадкової справи не містять.
Згідно довідки приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. №1671/02-14 від 14.12.2023 спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 відповідно до ст.1268 ЦК України є її син ОСОБА_4 . Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає (а.с.64).
13.12.2023 ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку надіслав на адресу приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана заява надійшла до нотаріуса та зареєстрована 18.12.2023 (а.с.64 (зворот), 69 (зворот)).
Листом від 19.12.2023 №1698/02-14 приватний нотаріус Подільського районного нотаріального округу Пантілєєва І.П. повідомила ОСОБА_3 про пропуск ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.70).
Отже, вказані докази свідчать про те, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_6 спадщину після смерті ОСОБА_7 не прийняв.
Натомість ОСОБА_4 , син померлої, як спадкоємець за законом першої черги згідно ст..1261 ЦК України прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 відповідно до ч.2 ст.1220 та ч.1 ст.1269 ЦК України, так як у встановлений ст.1270 ЦК України строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
ОСОБА_3 протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини.
Письмової згоди ОСОБА_4 , як спадкоємець, що прийняв спадщину, на подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 , який пропустив строк для прийняття спадщини, відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України не подавав.
Як визначено в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема,: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.
Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першочергово, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
В обґрунтування поважності причин, з яких ОСОБА_3 пропустив строк для прийняття спадщини, ним надані докази на підтвердження його хвороби.
Так з довідки від 12.01.2024 сімейного лікаря вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у сімейного лікаря КНП «Балтський центр ПМСД» з 20.07.2022 (а.с.18).
Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2466 ОСОБА_3 проходив стаціонарне лікування в КП «Балтська багатопрофільна лікарня» з 11.08.2020 до 18.08.2020 (а.с.19-21).
Також ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Балтська багатопрофільна лікарня з 20.07.2022 до 21.07.2022, що підтверджується випискою №2405 з медичної карти стаціонарного хворого (а.с.22-23).
Як вбачається з виписного епікризу з медичної карти №196 Балтського відділення КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» та протоколів операцій ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в ОКЛ з 07.08.2020 до 11.08.2020, під час якого йому були проведені операції (а.с.24-29).
Таким чином вказані докази підтверджують проходження ним лікування саме в період з 07.08.2020 до 11.08.2020, з 11.08.2020 до 18.08.2020 та з 2007.2022 до 21.07.2022.
Будь-яких доказів, які б підтверджували наявність хвороби та неможливість у зв`язку з цим подання заяви про прийняття спадщини у встановлений ст.1270 ЦК України строк, позивачем не надано.
Також позивач посилається на дію на території України карантинних заходів, запроваджених постановою КМУ від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також дією на території України воєнного стану, що позбавляло його можливості вчасного подання заяви про прийняття спадщини.
Разом з тим будь-яких доказів на підтвердження об`єктивної неможливості подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини у зв`язку з дією на території держави карантинних заходів та воєнного стану (в т.ч. і засобами поштового зв`язку, як то було ним зроблено 13 грудня 2023 року) позивачем не надано.
Згідно ст..81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, суд вважає, що позивач не надав будь-яких доказів, які б відповідали вимогами ст.ст. 77-81 ЦПК України та свідчили про наявність поважних причин, які б унеможливлювали його своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
За таких обставин позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.1272 ЦК України, ст. 81, 89, 259, 263, 265 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складене 16 серпня 2024 року.
СУДДЯ