СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1444/24
Провадження № 2/306/660/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Стеблей А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Полянської сільської ради про визнання права власності у порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачки звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивачки ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, яку, на його думку, прийняв брат ОСОБА_1 ОСОБА_4 , оскільки проживав разом з мамою. Останній загинув захищаючи Батьківщину. Вказує, що за життя мати позивачки, а після її смерті брат був головою дворогосподарства за адресою АДРЕСА_1 . Зазначає, що з метою отримання спадкового майна, що належало її мамі, а після смерті останньої її братові на час смерті, ОСОБА_1 звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса Свалявської державної нотаріальної контори, однак їй, нотаріусом, було роз`яснено право на звернення до суду про визнання права власності на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та видано мені витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 10.01.2024 року № 75379391. Тому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за померлим братом ОСОБА_4 .

Учасники в судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивачки заявлені вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник Полянської сільської ради щодо задоволення позову не заперечив (а.с.31-33).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після укладання шлюбу позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с.7-8,12-14,18-19).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.07.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 107 від 26.07.2024 року, проведений ВК Полянської сільської ради (а.с.9).

Як убачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23.11.2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 173 від 23.11.2023 року, проведений ВК Полянської сільської ради. Останній загинув захищаючи Батьківщину (а.с.10-11).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №75379391 від 10.01.2024 року зареєстровано спадкову справу №71829822, спадкодавець ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.15).

За життя ОСОБА_3 являлася головою дворогосподарства житлового будинку за АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 663 від 10.07.2024 року видану Полянською сільською радою відповідно до запису господарської книги № 7 об`єкт по господарського обліку №0488-1. Разом з нею проживав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

Після смерті останньої головою дворогосподарства житлового будинку за АДРЕСА_1 , став покійний брат ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою № 664 від 10.07.2024 року видану Полянською сільською радою відповідно до запису господарської книги (а.с.17).

На житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлено технічний паспорт, інвентаризаційна справа № 2533/2024, та такий складається з: «А» - житловий будинок; «Б» - літня кухня; «В» - сарай; «Г» - погріб; «І» - колодязь; №-1,2 огорожа. Його вартість становить 101032,00 грн (а.с.20-25).

За приписами ч.2,3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

В пункті 3.1. «Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року викладеного пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вказано, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За приписами ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За приписами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Керуючись ст. 12, 18, 81, 200, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. 15, 392, 1216, 1218, 1223, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Полянської сільської ради про визнання права власності у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканкою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за померлим братом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

15.08.2024 року