Справа № 159/2154/24
Провадження № 2/159/810/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Шишиліна О.Г.,

із участю секретаря судового засідання Панечко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубівської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Дубівської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2 . За життя померла залишила заповіт на ім`я позивача. Спадщину в установлений строк позивач прийняв, але після цього в документах знайшов свідоцтво про право на спадщину за законом № 3-710 від 11 червня 2003 року. Яким ОСОБА_3 успадкував після смерті свого брата ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала в колективній власності колгоспу «Україна» розміром 2,24 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі на місцевості, що належав спадкодавцю на підставі сертифікату па право на земельну частку (пай) серії РН № 078016, виданий Ковельської районною державною адміністрацією 13.02.2002 року. Вважає, що ОСОБА_2 після смерті чоловіка успадкувала право на пай. Але сертифікати на земельну частку (пай) ВЛ № 008424, РН № 078016 в архівних матеріалах відділу відсутні, за таких умов нотаріус не може йому оформити спадщину.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Дубівської селищної ради Волинської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ВАК №622910 від 11.06.2003р. ОСОБА_3 отримав у спадщину після смерті брата ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала в колективній власності колгоспу «Україна» Ковельського району Волинської області розміром 2,24 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі на місцевості, що належав спадкодавцю на підставі сертифікату па право на земельну частку (пай) серії РН № 078016, виданий Ковельської районною державною адміністрацією 13.02.2002 року. А також майновий (пай) в розмирі 0,0042 відсотки від загальної вартості майна пайового фонду колгоспу «Україна» Ковельського району Волинської області на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ВЛ №0023153 виданого Дубівською сільською Радою Ковельського району Волинської області 22.05.2003р. реєстр №538

Згідно відповіді №29-3-0.32-1123/2-24 від 13.03.2024р. з Головного управління Дсржгеокадастру у Волинській області ОСОБА_4 видавався сертифікат па право на земельну частку (пай) серії РН № 078016, право на яку переоформлено на ОСОБА_3 на підставі свідоцтва ВАК № 622910 № 3-710. Сертифікати на земельну частку (пай) ВЛ № 008424, РН № 078016 в архівних матеріалах відділу відсутні.

У свідоцтві про смерть НОМЕР_1 вказано, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В довідці Дубівської селищної ради №278 від 21.03.2024р. вказано, що ОСОБА_3 до смерті проживав в будинку АДРЕСА_1 . В цьому будинку д з 1960р по 14.01.2016р. була зареєстрована його дружина ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином оскільки дружина спадкодавця є спадкоємцем першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України та за відсутності заповіту та інших спадкоємців суд вважає, що померла ОСОБА_2 успадкувала за законом право на вищезазначений пай після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя вона 12.02.2013р. залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 12.11.2019р. звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Після чого, йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в якому не зазначено право на спадщину на спірне майно. У видачі свідоцтва на спірне майно нотаріус відмовив листом №155/01-16 від 28.03.2024р.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, суд приходе до висновку, що позивач згідно ст.1218 ЦК України прийняв усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті у тому числі право на пай.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно зі п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Пунктом 3 частини 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону .

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

За таких умов, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колгоспу «Україна» Ковельського району Волинської області розміром 2,24 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі на місцевості, що належав ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №078016, виданий Ковельської районною державною адміністрацією 13.02.2002 року на підставі розпорядження №360 від 17.08.2000р. Сертифікат зареєстровано 13.02.2022р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земльну частку (пай) №464, право на який ОСОБА_3 переоформлено на підставі Свідоцтва ВАК №622910 №3-710 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 15.08.2024р.

Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН