РІШЕННЯ

Іменем України

03.07.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Величка О.В.,

присяжних Поліщук Н.М., Цип`ящука А.Є.,

з участю секретаря судових засідань Венгринюк О.Р.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Лесик - Гошко О.Є.

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за заявою Військової частини НОМЕР_1 , заінтересовані особи Міністерство оборони України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про оголошення фізичної особи померлою, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про оголошення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 152 від 30.06.2014 року громадянин України ОСОБА_5 призначений на посаду командира 1 аеромобільно-десантного взводу 5 аеромобільно-десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до Акту службового розслідування по факту травмування (поранення) та невстановлення місця знаходження військовослужбовців 2БТГр комісією в складі: командира дивізіону - начальника артилерії, полковника ОСОБА_6 , командира 2 БТГр, підполковника ОСОБА_7 , заступника командира по роботі з особовим складом, майора ОСОБА_8 , командира медичної роти, капітана ОСОБА_9 - проведено службове розслідування у період з 05.09.2014 року по 12.09.2014 року щодо лейтенанта ОСОБА_5 та ряду інших військовослужбовців з приводу їх зникнення.

Встановлено, що 05.09.2014 року близько 16 години 30 хвилин під час виконання бойових завдань в зоні АТО біля населеного пункту Цвітні Піски підрозділ, в якому перебував лейтенант ОСОБА_5 , потрапив у засідку. По колоні вівся вогонь з обох боків із стрілецької зброї, РПГ, ПКМ, озброєння БМП та танка. Додатково дорога була замінована протитанковими мінами типу ТМ-62. Підрозділ 5 аеромобільно-десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 здійснював контрзасадні дії, вів вогонь у відповідь із стрілецької зброї, РПГ, озброєння БТР та танку. Спершу військовослужбовці зайняли кругову оборону та відбивали натиск противника, в подальшому проходили засідку в русі. Кількість противника складала близько 260 чоловік особового складу. Після прибуття підрозділу до населеного пункту Щастя, близько 17 години, при перевірці особового складу було виявлено відсутність БТР-80 № 129 та військовослужбовців, в тому числі і командира 1 аеромобільно-десантного взводу 5 аеромобільно-десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 - лейтенанта ОСОБА_5 . Відповідно до Акту причиною зникнення лейтенанта ОСОБА_5 визначено потрапляння в засідку військовослужбовців в районі виконання завдань за призначенням, що дає обґрунтовані підстави вважати його загиблим.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 148 від 06.07.2015 року військовослужбовця - командира 1 аеромобільно-десантного взводу 5 аеромобільно-десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_5 було виведено у розпорядження командира на підставі Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 333 від 26.05.2014 року.

В порядку ст. 306 ЦПК України заявник по даній заяві стверджує, що метою подання відповідної заяви та оголошення лейтенанта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим є виключення ОСОБА_5 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та проведення відповідних виплат сім`ї військовослужбовця, встановлених постановою КМ України № 168 від 28.02.2022 року «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 29.06.2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13.09.2022 року залучено до участі в справі за заявою Військової частини НОМЕР_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою в якості заінтересованих осіб батьків ОСОБА_5 : ОСОБА_3 , 1973 року народження, та ОСОБА_4 , 1972 року народження, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник Військової частини НОМЕР_1 та представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України вимоги заяви підтримали, просили такі задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним в заяві. При цьому, зазначили, що без прийняття судового рішення про оголошення військовослужбовця ОСОБА_5 померлим останнього неможливо виключити зі штату військової частини та провести розрахунок із родиною загиблого.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 в судові засідання не з`являвся, однак, подав клопотання про розгляд справи без його участі, так як з 2017 року перебуває за межами України.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечив. Зазначив, що відсутні підстави для визнання померлим ОСОБА_5 , оскільки відсутні докази, які прямо вказують на те, що саме 05.09.2014 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_5 загинув під час виконання бойових завдань в зоні АТО біля населеного пункту Цвітні Піски. Більше того, відсутні також докази того, що ОСОБА_5 не перебуває в полоні. На підтвердження своєї позиції надав суду копії листів Служби безпеки України, Міністерства оборони України, відповідно до яких зазначено, що ОСОБА_5 , за неофіційними даними, перебуває в полоні незаконних збройних формувань.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд присяжних приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що наказом першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 № 152 від 30.06.2014 року громадянин України ОСОБА_5 призначений на посаду командира 1 аеромобільно-десантного взводу 5 аеромобільно-десантної роти аеромобільно-десантного батальйону та з 30.06.2014 року зарахований у списки особового складу частини.

Наказом першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 № 148 від 06.07.2015 року ОСОБА_5 зараховано в розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ, на термін перебування в розпорядженні залишений в списках особового складу частини із всіма видами забезпечення.

Відповідно до Акту службового розслідування по факту травмування (поранення) та невстановлення місця знаходження військовослужбовців 2 БТГр ОСОБА_5 віднесений до числа військовослужбовців, місцезнаходження яких не встановлено.

Зазначено, що 05.09.2014 року близько 16 години 30 хвилин під час виконання бойових завдань в зоні АТО біля населеного пункту Цвітні Піски підрозділ, в якому перебував солдат ОСОБА_5 , потрапив у засідку. По колоні вівся вогонь з обох боків із стрілецької зброї, РПГ, ПКМ, озброєння БМП та танка. Додатково дорога була замінована протитанковими мінами типу ТМ-62. Підрозділ 5 аеромобільно-десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 здійснював контрзасадні дії, вів вогонь у відповідь із стрілецької зброї, РПГ, озброєння БТР та танку. Спершу військовослужбовці зайняли кругову оборону та відбивали натиск противника, в подальшому проходили засідку в русі. Кількість противника складала близько 260 чоловік особового складу. Після прибуття підрозділу до населеного пункту Щастя, близько 17 години, при перевірці особового складу було виявлено відсутність БТР-80 № 129 та військовослужбовців, в тому числі лейтенанта ОСОБА_5 .

Відповідно до Акту причиною зникнення лейтенанта ОСОБА_5 визначено потрапляння в засідку військовослужбовців в районі виконання завдань за призначенням, в ході якого внаслідок інтенсивного бою втрачено зв`язок та візуальне спостереження, в тому числі вказаного військовослужбовця.

Як вбачається із відповіді Управління Служби безпеки України в Запорізькій області № 59/14/2297 від 14.03.2023 року слідчим відділом УСБ України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000032, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2014 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.258, п.1 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 146 КК України. Кримінальне провадження №0000128 від 18.09.2014 року, внесене до ЄРДР за ч.1 ст. 146 КК України, відповідною постановою прокурора об`єднане з кримінальним провадженням №0001066 від 02.09.2014 року, яке, в свою чергу, постановою процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури від 14.06.2017 року об`єднане з кримінальним провадженням №0000032 від 11.07.2022 року, внесеним до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.258, п. 1 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 146 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 05.09.2014 року здійснено терористичний акт y вигляді обстрілу військовослужбовців батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (в/ч НОМЕР_3 ) та військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) між АДРЕСА_3 , внаслідок якого загинули українські військовослужбовці. 08.09.2014 року до Старобільского МРВ Луганського обласного бюро СМЕ доставлено трупи військовослужбовців батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Збройних Сил України (в/ч № НОМЕР_3 ) та в/ч НОМЕР_1 , які загинули внаслідок даного терористичного акту. В подальшому встановлено, що 28 трупів не підлягають ідентифікації, оскільки були сильно пошкодженими, тобто невпізнаними, у тому числі і невстановлена особа чоловічої статі (висновок СМЕ №237). З метою встановлення осіб загиблих військовослужбовців проведено судову молекулярно-генетичну експертизу №473 від 22.10.2014 року, якою встановлені генетичні ознаки наданих на дослідження зразків тіл, в тому числі й тіла невстановленої особи (висновок СМЕ №237). Для ідентифікації тіл загиблих відібрані зразки букального епітелію рідних військовослужбовців, які знаходились в зоні здійснення терористичного акту 05.09.2014 року, за результатами чого встановлені ДНК-профілі, в тому числі й батьків військовослужбовця ОСОБА_5 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №20-1495 від 06.03.2015 року встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 можуть бути біологічними батьками загиблої особи чоловічої статі (труп №237) з ймовірністю події 99,99%. 25.05.2016 року за клопотанням сторони потерпілих, на підставі постанови прокурора про ексгумацію, з метою повторного відібрання біологічних зразків, проведено ексгумацію трупа № НОМЕР_4 , похованого на Старобільському кладовищі (м. Старобільськ Луганської області). Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №152 від 19.07.2016 року встановлено ДНК-профіль невстановленої особи (висновок СМЕ №237), який згідно із листом ДНДЕКЦ МВС України співпадає з ДНК-профілем іншої невстановленої особи (висновок СМЕ № 241), встановленим висновком експерта №473 від 22.10.2014 року. У зв`язку з невідповідністю відібраних біологічних зразків (яка імовірно пов`язана з помилкою при відібранні зразків ДНК під час проведення СМЕ) номеру висновку СМЕ загиблого, з метою встановлення тіла загиблого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед інших похованих тіл, органом досудового розслідування заплановано проведення ексгумацій похованих на Старобільському кладовищі тіл українських військовослужбовців, які загинули 05.09.2014 року. Разом з тим, проведення ексгумацій не виявляється можливим, оскільки територія м. Старобільськ Луганської області є тимчасово окупованою. Також у відповідному листі зазначається, що станом на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000032 від 11.07.2014 року триває.

Представником заінтересованої особи подано до суду копії відповідей Служби безпеки України № 33/558 від 04.02.2015 року та 33/1855 від 02.03.2015 року, Міністерства оборони України від 09.01.2015 року № 306/3/192, відповідно до яких, за неофіційної інформацією, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в полоні незаконних збройних формувань.

Для уточнення вказаної інформації Франківським районним судом м. Львова відповідно до ухвали суду від 24.05.2024 року витребовувалися відповідні актуальні дані на підтвердження або спростування факту перебування ОСОБА_5 в полоні. Як вбачається із відповіді Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 21.06.2024 року № 33/9-10262, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник 05.09.2014 року в районі проведення антитерористичної операції в межах Донецької та Луганської областей. Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи № 20-149 від 06.03.2015 року встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 можуть бути біологічними батьками загиблої особи чоловічої статі (труп № 237) з імовірністю події 99,99%. На підставі постанови прокурора з метою подальшого відібрання біологічних зразків 25.05.2016 року проведено ексгумацію трупа № НОМЕР_4 , похованого на Старобільському кладовищі (м. Старобільськ Луганської області). Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №152 від 19.07.2016 року встановлено ДНК трупу №237 за зубами. Згідно з листом ДНДЕКЦ МВС України з`ясовано, що ДНК-профіль зубу трупу №237 співпадає з ДНК-профілем зубу трупу №241, встановленим висновком експерта №473 від 22.10.2014 року. У зв`язку із зазначеним органом досудового розслідування заплановано повторна ексгумація тіл на Старобільському кладовищі. Разом з тим, проведення ексгумації не виявляється можливим, оскільки територія м. Старобільськ Луганської області є тимчасово окупованою. За наявною інформацією ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, з 2014 року перебуває на обліку як особа, зникла безвісті, місце його перебування на теперішній час не встановлено. Відомості щодо перебування ОСОБА_5 у полоні відсутні.

У відповідності до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження визначений у частині 2 ст.293 ЦПК та такими, серед інших, є: визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме (ч.1 ст.307 ЦПК України).

Відповідно до ст.308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

В п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5 роз`яснено, що на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Аналіз зазначених норм закону, свідчить про те, що підставою для оголошення особи померлою є обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Суд вважає встановленим, що в матеріалах цивільної справи містяться достатні докази того, що військовослужбовець військової частини № НОМЕР_1 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконуючи завдання у зоні АТО, дійсно міг загинути 05.09.2014 року в результаті терористичного акту у вигляді обстрілу біля населеного пункту Цвітні Піски, що був здійснений російським військовим угруповуванням.

В матеріалах справи міститься ряд доказів, які свідчать про те, що з даного приводу розслідується кримінальне провадження, в якому проводилося кілька експертиз, зокрема, щодо встановлення осіб загиблих військовослужбовців. Зокрема, проведено молекулярно-генетичну експертизу № 20-149 від 06.03.2015 року та встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 можуть бути біологічними батьками загиблої особи чоловічої статі (труп № 237) з імовірністю події 99,99%.

Подальше встановлення після ексгумації трупа збігів ДНК-профілів трупів військовослужбовців № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 імовірно пов`язане з помилкою при відібранні зразків ДНК під час проведення СМЕ, про що зазначено органом досудового розслідування - Управлінням Служби безпеки України в Запорізькій області в листі № 59/14/2297 від 14.03.2023 року.

Таким чином, на даний час достовірність висновку № 20-149 від 06.03.2015 року, згідно якого ідентифіковано труп ОСОБА_5 , не спростована, а наявні розбіжності можуть бути зумовлені фрагментарністю виявлених останків тіл загиблих українських військовослужбовців та ступінню їх пошкодження, що не дозволяло провести повну реконструкцію тіл.

Суд враховує те, що, заперечуючи загибель військовослужбовця ОСОБА_5 , представник заінтересованої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_2 не зміг підтвердити факт отримання батьками військовослужбовця ОСОБА_5 після 05.09.2014 року будь-яких відомостей від самого ОСОБА_5 , його колег або третіх осіб про місцезнаходження ОСОБА_5 , який зник в умовах бойової обстановки.

В судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_1 підтвердив, що з 2014 року і до цього часу жодних відомостей про ймовірне місцеперебування безвісти зниклого військовослужбовця ОСОБА_5 . військова частина не отримувала, окрім тих відомостей, які встановлені в ході досудового розслідування по факту його загибелі. Водночас будь-яких достовірних даних про перебування ОСОБА_5 в полоні немає, на зв`язок з військовою частиною останній чи за його дорученням будь-які інші особи не виходили.

За наведених обставин суд вважає, що зібраними і дослідженими в ході судового розгляду доказами підтверджено існування обставин, які вказують на те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міг загинути 05.09.2014 року під час безпосередньої участі в антитерористичній операції проти російських окупантів, тобто, за обставин, що загрожували йому смертю. Відтак, суд вважає, що заява військової частини НОМЕР_1 є обґрунтованою та є всі підстави оголосити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.

При цьому, необгрунтованими слід вважати доводи представника заінтересованої особи ОСОБА_2 про те, що мета поданої військовою частиною заяви про оголошення ОСОБА_5 померлим не відповідає законодавству в частині декларування заявником необхідності оголошення ОСОБА_5 померлим для виключення його із списків особового складу військової частини, оскільки, на переконання представника, ОСОБА_5 уже виключений із штату частини, а тому його посада є вільною. З цього приводу суд звертає увагу представника на те, що відповідно до наказу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 № 148 від 06.07.2015 року ОСОБА_5 зараховано в розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ, на термін перебування в розпорядженні залишений в списках особового складу частини із всіма видами забезпечення. Таким чином, внаслідок зникнення військовослужбовця ОСОБА_5 05.09.2014 року в умовах бойової обстановки останній не перестав числитися військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та надалі перебуває в її списках. На підтвердження цього слугує також той факт, що батьки ОСОБА_5 отримують грошове забезпечення останього за його посадою. Також суд наголошує, що відповідно до ч.3 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі, зокрема, безвісної відсутності - до визнання його в установленому порядку безвісно відсутнім або оголошення померлим. Загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступного після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець, визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, - з дня набрання законної сили рішенням суду. З наведеного слідує, що умовою для виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, у випадку ОСОБА_5 , є наявність рішення про визнання його безвісно відсутнім або померлим. До цього часу військова частина не може виключити його зі складу частини, а військова служба ОСОБА_5 , відповідно, не може бути припинена. З урахуванням цього доводи представника ОСОБА_2 про відсутність підстав у військової частини НОМЕР_1 для звернення до суду із заявою про оголошення ОСОБА_5 померлим є неспроможними.

З приводу дати смерті суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

З матеріалів справи встановлено, що днем вірогідної смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є 05.09.2014 року, що стверджується Актом службового розслідування по факту невстановлення місця знаходження військовослужбовців 2 БТГр, в якому зазначено, що обставинами, за яких стався випадок невстановлення місцезнаходження військовослужбовців, є те, що 05.09.2014 року близько 16 год.30 хв. під час виконання бойових завдань в зоні АТО біля населеного пункту Цвітні Піски підрозділ, в якому перебував військовослужбовець ОСОБА_5 , потрапив у засідку, по колоні вівся вогонь з обох боків зі стрілецької зброї, РПГ, ПКМ, озброєння БМП, озброєння танка, дорога була замінована протитанковими мінами ТМ-62. Зазначені обставини загрожували смертю фізичній особі та дають підставу припускати її загибель. За фактом смерті ОСОБА_5 розпочато кримінальне провадження, в якому проведено ряд генетичних експертиз з метою встановлення його смерті. В загальному зібрані службовим досудовим розслідуванням дані дають підстави вважати, що загибель військовослужбовця ОСОБА_5 найімовірніше відбулась саме 05.09.2014 року в умовах бойової обстановки, коли підрозділ, в якому перебував ОСОБА_5 , потрапив у засідку противника.

Інші доводи представника заінтересованої особи ОСОБА_2 не спростовують наявності достатніх даних, які дають підстави зробити обгрунтоване припущення про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий 05.09.2014 року пропав безвісти в районі населеного пункту Цвітні Піски Слов`яносербського району Луганської області за обставин, що загрожували йому смертю, при виконанні військового обов`язку в бою за свободу і незалежність України внаслідок збройного конфлікту під час антитерористичної операції проти збройної агресії російської федерації.

Також суд наголошує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові КЦС ВС від 29.01.2020 року у справі № 154/2135/17, у випадку, коли особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення АТО, такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі ч. 2 ст. 46 ЦК України, в такому випадку важливо, щоб були доведені обставини «вогневого впливу».

У справі стосовно військовослужбовця ОСОБА_5 такі обставини є доведеними, тому підстав для відмови у задоволенні заяви військової частини щодо оголошення ОСОБА_5 померлим немає.

При цьому, суд зважає на те, що у справах про оголошення особи померлою доведенню підлягають обставини, які дають підстави для обгрунтованого припущення про смерть такої особи. В межах справ даної категорії не встановлюється факт смерті особи, як на цьому наполягає представник заінтересованої особи ОСОБА_2 , вказуючи про відсутність достатніх доказів загибелі ОСОБА_5 , адже ст.48 ЦК України передбачено механізм відновлення прав особи, яку оголошено померлою у разі її з`явлення. Так, згідно з ч.1 ст.48 ЦК України якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно, оголошення особи померлою не перешкоджає в майбутньому, в разі отримання будь-яких достовірних відомостей про те, що особа є живою, реалізації прав такої особи на відновлення свого правового становища. Водночас тривала відсутність особи, а також будь-яких відомостей про її місцезнаходження з урахуванням наявності обставин, які дають підстави припускати її смерть внаслідок бойових дій, не можуть на невизначений час створювати ситуацію правової невизначеності, зокрема, як у випадку ОСОБА_5 , щодо продовження проходження ним військової служби і перебування його у списках військової частини НОМЕР_1 при його тривалій фізичній відсутності за місцем служби та за умов, коли немає будь-яких достовірних даних про його місцезнаходження з 05.09.2014 року, тобто з часу потрапляння у ворожу засідку, і до цього часу.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 259, 263-265, 293, 308, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву Військової частини НОМЕР_1 , заінтересовані особи Міністерство оборони України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, померлим з ІНФОРМАЦІЯ_3 , як такого, котрий ІНФОРМАЦІЯ_3 пропав безвісти в районі населеного пункту Цвітні Піски Слов`яносербського району Луганської області за обставин, що загрожували йому смертю, при виконанні військового обов`язку в бою за свободу і незалежність України внаслідок збройного конфлікту під час антитерористичної операції проти збройної агресії російської федерації.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79013, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 29) для реєстрації смерті фізичної особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 15.07.2024 року.

Заявник: Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: Міністерство оборони України, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6.

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 .

Суддя Величко О.В.

Присяжні Поліщук Н.М.

Цип`ящук А.Є.