Справа № 149/2302/24
Провадження №4-с/149/4/24
"09" серпня 2024 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Олійника І. В.
за участі секретаря Янюк А. Й.
представника заявника - адвоката Кучерявої І. П., приймає участь в режимі відеоконференції
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) Яни Парубок, про зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яни Парубок, просить зобов`язати вчинити дії.
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат Кучерява І. П. підтримала скаргу, з наведених підстав.
ОСОБА_2 , його представник не з`явилися, представник подав заяву про розгляд за їх відсутності, просить відмовити у задоволенні скарги як безпідставної.
Представник Тульчинського ВДВС у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.
Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Судовим наказом судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Робак М. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання двох дітей, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 20.07.2022 (копія на а.с. 9-10).
У Тульчинському ВДВС Тульчинського району на виконанні знаходиться вказаний судовий наказ та 22.08.2022 відкрито провадження, в якому винесено постанови: 07.09.2022 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; 30.11.2022 про арешт коштів боржника; 14.02.2023 про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи; 31.08.2023 про скасування заходів примусового виконання; про зняття арешту з коштів; про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи (копія на а.с. 11-14, 15).
Також в межах цього виконавчого провадження державний виконавець звернувся із запитом до військової частини про надання звітів щодо отримання заробітної плати з боржника для здійснення розрахунку зі сплати аліментів (копія на а.с. 22-23).
На запит державного виконавця від 29.04.2024 з Державної податкової служби надано інформацію про отриманий ОСОБА_2 дохід за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2023 року (копія на а.с. 18-19).
Листом від 25.06.2024 в.о. начальника відділу Тульчинського ВДВС Ходу О. Б. повідомлено, на її заяву № 3699 від 18.04.2024 про те, що згідно отриманого запиту від ПФУ встановлено, що боржник був призваний до ЗСУ та отримує дохід у військовій частині, на адресу котрої було направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника та запит державного виконавця щодо надання звітів про заробітну плату для здійснення достовірного розрахунку зі сплати заборгованості по аліментах (а.с. 24).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (надалі Закон № 1404), виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки; 6) невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, cтвореного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".
Згідно з ч. 1 ст. 71 Закону № 1404 порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України (ч. 3 ст. 71 Закону № 1404). Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.
Згідно з ч. 13 ст. 71 Закону № 1404 довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом.
На підтвердження звернення до державного виконавця ОСОБА_1 надає копії заяв від 08.03.2024 та 13.06.2024, які не містять відомостей про їх отримання та реєстрацію у Тульчинському відділі ДВС. Відтак не можливо ідентифікувати ці заяви із заявою № 3699 від 18.04.2024, на яку було надано відповідь в. о. начальника. При цьому заявник вважаючи, що таку відповідь надано із порушенням визначеного законом порядку, оскаржує бездіяльність державного виконавця, хоча лист підписаний в. о. начальника Тульчинського відділу ДВС, а самі заяви адресовані відділу ДВС, а не державному виконавцеві.
ОСОБА_1 та її представник не довели обґрунтованість їх доводів про стягнення аліментів у меншому розмірі ніж визначений законом, оскільки доказів сплати аліментів у розмірах наведених у скарзі та заявах ОСОБА_1 суду не надано, як не надано довідки від 21.12.2023 про відсутність у боржника заборгованості зі сплати аліментів, яку як вважає заявник видано державним виконавцем внаслідок невірного обрахування розміру аліментів. Клопотань про витребування таких доказів судом не заявлено.
У свою чергу довідка з податкової про отриманий дохід боржником за кожен квартал 2023 року не дає можливість перевірити правильність сплати аліментів.
Безпідставними є доводи заявника про те, що державним виконавцем не вчинялися дії щодо виконання судового наказу, вказане спростовується інформацією про виконавче провадження, де видно, що виконавець, відповідно до вищевказаних норм Закону України "Про виконавче провадження" приймав постанови, арештовув кошти боржника, звертав стягнення на його дохід.
Відповідно до принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Враховуючи зазначене, за відсутності підтвердження отримання державним виконавцем заяв стягувача про видачу довідки про заборгованість, не підтвердження розмірів стягуваних аліментів, за відсутності клопотань про витребування доказів, доводи ОСОБА_1 про допущене державним виконавцем бездіяльність є необґрунтованими, відтак скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 260, 261, 263, 447 ЦПК України, суд,
В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) Яни Парубок, про зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.
Ухвала суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повний текст ухвали суду складено - 14.08.2024.
Суддя Ігор ОЛІЙНИК