Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2024 Справа №607/15460/24 Провадження №2/607/3219/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тернополя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

15 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між ними, який зареєстрований 25 вересня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області України, актовий запис №1161 (а.с. 2).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що між сторонами 25 вересня 1999 року був укладений шлюб. У вказаному шлюбі, в них народився син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 . Вказує, що причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, у зв`язку з цим, між ними практично припинилися шлюбні стосунки, сторони перестали вести спільне господарство. Тому, подальше спільне їхнє життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Проти примирення категорично заперечує.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 липня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 9).

ОСОБА_2 своїм правом на відзив не скористався, що передбачено ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовну заяву підтримала у повному обсязі, з мотивів викладених у ній, а також вказала, що хоче розлучення, оскільки не має життя вже чотири роки, вони не можуть разом проживати. Щодо примирення категорично заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 вересня 1999 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про одруження, серія НОМЕР_1 , запис за № 1161, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області України (а.с. 2).

У даному шлюбі, у них народилася донька: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , відповідний актовий запис №1011 (а.с. 4), яка на час вирішення спору є неповнолітньою.

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов до висновку, що до виниклих спірних правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (стаття 3 ЦПК України).

За положенням статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно з частинами 8, 9 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною 2 статті 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що протягом останніх чотирьох років шлюбні відносини між сторонами погіршилися, вони не підтримують подружніх відносин та спільно не проживають, шлюб носить формальний характер і збереження якого суперечитиме їх спільним інтересам.

Від можливості призначення судом строку на примирення, сторони в судовому засіданні відмовилися, вказавши про те, що вжиття заходів щодо примирення подружжя, як це передбачено ст.111 СК України, не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані обставини продовжуються протягом тривалого проміжку часу, а спроби примирення між сторонами в минулому не принесли жодних результатів.

За змістом статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України).

Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в пункті 10 Постанови Пленуму за №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно з частиною 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Отож, судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що відповідно до вимог статті 112 СК України шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 19, 76-78, 141, 258-268, 273-274, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 25 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області України, актовий запис за № 1161.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Паспорт Серія НОМЕР_3 , виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 11 січня 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_5 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Паспорт Серія НОМЕР_6 , виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 18 червня 1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_8 .

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О.Я. Герчаківська