КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/4699/23 Головуючий у суді І інстанції Гринчак О.І.
Провадження № 22-ц/824/1324/2024 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
У Х В А Л А

про зупинення апеляційного провадження

15 серпня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Голуб С.А., суддів: Слюсар Т.А., Таргоній Д.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року та за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції на додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями службової (посадової) особи органу державної влади при здійсненні своїх повноважень,

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями службової (посадової) особи органу державної влади при здійсненні своїх повноважень, в якому просив стягнути з відповідача за рахунок коштів Державного бюджету України на його користь грошові кошти у загальному розмірі 223 450,00 грн у якості відшкодування: моральної шкоди - 167 500,00 грн, витрат за проведення експертного дослідження - 28 200,00 грн та витрат за надання юридичної допомоги - 27 750,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що службовою (посадовою) особою Департаменту патрульної поліції - інспектором роти № 2 батальйону № 3 полку № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення від 28 серпня 2020 року серії ДРП18 № 541848 щодо вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 16 травня 2022 року у справі № 754/12709/20, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито (за відсутністю події і складу правопорушення).

У зв'язку з наведеним, на думку позивача, службовою (посадовою) особою Департаменту патрульної поліції було незаконно ініційовано справу про адміністративне правопорушення відносно нього, остаточне судове рішення у якій було ухвалено на його користь лише через 25 календарних місяців (або ж 762 дні).

Вказував, що 10 вересня 2020 року він звернувся до ТОВ «Український центр судових експертиз» із заявою про проведення автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 28 серпня 2020 року (для справи № 754/12709/20), у зв`язку з чим було укладено договір № 2/Е-10/09 від 10 вересня 2020 року про надання послуг з проведення експертизи, відповідно до пункту 3.1 якого договірна вартість послуг становить 28 200,00 грн. 15 жовтня 2020 року ТОВ «Український центр судових експертиз» підготовлено висновок експерта № 1-15/10. За проведення вказаного експертного дослідження ним було сплачено грошові кошти у розмірі 28 200,00 грн.

Також 08 вересня 2020 року він звернувся до Адвокатського об`єднання «УНІЛЕКС» з метою одержання правової допомоги у справі про адміністративне правопорушення згідно зі складеним відносно нього протоколом. Між ними було укладено договір про надання правової допомоги № 08/09-20/1 від 08 вересня 2020 року, відповідно до пункту 5.2 якого розмір гонорару становить 27 750,00 грн. В якості передплати за надання юридичних послуг 11 вересня 2020 року ним було сплачено на рахунок АО «УНІЛЕКС» вказані грошові кошти. У свою чергу між АО «УНІЛЕКС» та адвокатом Анапріюком А.С. було укладено договір № 03/10-2020 від 03 жовтня 2020 року про надання юридичних послуг, зокрема на підставі якого останній брав участь як захисник ОСОБА_2 у справі № 754/12709/20.

Позивач стверджував, що витрати за проведення експертного дослідження та за надання юридичних послуг були необхідними та неминучими, а також були здійснені виключно у зв`язку з незаконним ініціюванням та розглядом відносно нього справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, загальний строк його перебування під судом становить 25 календарних місяців (2 роки і 1 місяць), виходячи з періоду в часі з 28 серпня 2020 року до 28 вересня 2022 року, а тому з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати у 2023 році мінімальний гарантований розмір компенсації моральної шкоди відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування прокуратури і суду» складає 167 500,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 167 500,00 грн компенсації моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Анапріюка А.С. про постановлення окремої ухвали відмовлено.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року заяву позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 41 228,46 грн. В задоволенні іншої частини вимог заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, сторони та особа, яка не брала участь у справі - ОСОБА_1 звернулися з апеляційними скаргами.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 28 і 29 листопада 2023 року відкрито апеляційні провадження у справі за вказаними апеляційними скаргами, а ухвалою суду від 22 грудня 2023 року закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Під час апеляційного перегляду рішень суду першої інстанції на обговорення колегії суддів було поставлено питання про зупинення апеляційного провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 335/6977/22 у подібних правовідносинах.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши мотиви оскаржуваного судового рішення по суті спору та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження слід зупинити з наступних підстав.

Частиною другою статті 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2024 року справу № 335/6977/22 за позовом фізичної особи до Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Передаючи цивільну справу № 335/6977/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду посилався на те, що існує виключна правова проблема щодо визначення правових наслідків складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення не вирішує питання наявності / відсутності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а є лише спеціальною формою фіксації події, що має ознаки адміністративного правопорушення, та є складовим елементом доказових матеріалів про адміністративне правопорушення. З моменту складення протоколу особа набуває статус такої, що притягається до адміністративної відповідальності. Наявність або відсутність вини особи встановлюється лише під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, а не під час складення протоколу.

Наведене вище, на переконання Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, ілюструє якісний критерій виключності правової проблеми, а також несталість і суперечливість судової практики з проблемного питання.

Кількісний критерій пов`язаний з тим, що виключна правова проблема наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.

В ухвалі про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду зазначено, що у справі № 335/6977/22 існує виключна правова проблема та для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень існує очевидна необхідність формування єдиної правозастосовної практики у справах за позовом фізичної особи про відшкодуванням моральної шкоди, завданої складанням протоколу працівником патрульної поліції, у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення.

З огляду на викладене Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати дійшов висновку, що наявні підстави для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини п`ятої статті 403 ЦПК України для формулювання висновку про те, чи можна вважити дії працівників патрульної поліції зі складання протоколу такими, що підпадають під дію статті 1176 ЦК України і Закону № 266/94-ВР, та чи може сам факт складання протоколу у разі подальшого закриття провадження в адміністративній справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди відповідно до статей 1173, 1174 ЦК України.

Отже, судове рішення у справі № 754/4699/23, яке наразі переглядається в апеляційному порядку, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах щодо відшкодування шкоди, завданої складанням протоколу про адміністративне правопорушення у разі подальшого закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 17 липня 2024 року справу № 335/6977/22(провадження № 14-87цс24) прийнято та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 25 вересня 2024 року.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Більше того, під час вирішення спорів суди мають враховувати саме правову позицію Верховного Суду в силу вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловік проти України, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36).

Таким чином, однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у цивільній справі № 754/4699/23 за апеляційними скаргами Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2023 року та за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції на додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями службової (посадової) особи органу державної влади при здійсненні своїх повноважень, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 335/6977/22(провадження № 14-87цс24).

При цьому колегія суддів враховує, що розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції» «Федіна проти України»від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року).

Європейський суд з прав людини також наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

З урахуванням наведеного, зупинення апеляційним судом розгляду справи не вплине на права та інтереси позивача щодо ефективного вирішення його справи протягом розумного строку та сприятиме ухваленню законного і обґрунтованого рішення, яке при цьому відповідатиме усталеній судовій практиці, завданням і основним засадам цивільного судочинства та забезпечить справедливе вирішення спору, а також попередить можливе скасування судового акту в касаційному порядку і проведення нового розгляду справи, що потребуватиме значно більшого проміжку часу.

Крім того, згідно із вимогами статті 125 ЦПК України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків. З дня відновлення провадження перебіг процесуальних строків продовжується.

На підставі викладеного та керуючись статтями 125, 252, 253, 369, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Зупинити апеляційне провадження у цивільній справі № 754/4699/23 за апеляційними скаргами Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року та за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції на додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями службової (посадової) особи органу державної влади при здійсненні своїх повноважень, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 335/6977/22(провадження № 14-87цс24).

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 серпня 2024 року.

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній