Справа № 490/8683/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

у складі головуючого судді Шолох Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Твердохліб К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аверс Капітал» про визнання іпотеки такою, що припинена та усунення перешкод у реалізації права розпорядження майном, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта банк», в якому просила, з урахуванням заяви про зміну предмету позову,:

визнати іпотеку за іпотечним договором від 08.11.2006 року, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є АТ «Дельта Банк», посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко В.В., реєстровий номер 3440, згідно з яким в іпотеку передано однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , такою, що припинена;

усунути перешкоди ОСОБА_1 в реалізації права вільного володіння та розпорядження майном - квартирою АДРЕСА_2 , шляхом: 1) скасування державної реєстрації іпотеки однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зареєстрованої на підставі договору іпотеки, серія номер №3440, виданий 08.11.2006 року; номер запису про іпотеку №5604800 (спеціальний розділ) від 08.11.2006 року; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 12886366 від 07.05.2014року, приватний нотаріус Ковальчук Сергій Павлович, Київський міський нотаріальний округ, 2) скасування державної реєстрації заборони на нерухоме майно - однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрованої на підставі договору іпотеки, серія номер №3440, виданий 08.11.2006 року; номер запису про обтяження №5604801 (спеціальний розділ) від 08.11.2006 року; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 12886564 від 07.05.2014 року, приватний нотаріус Ковальчук Сергій Павлович, Київський міський нотаріальний округ;

стягнути з відповідачів всі судові витрати.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.11.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 08.12.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин. Відповідачі станом на час розгляду справи бажання брати участь у судових засіданнях не виявили, правом на подання відзиву не скористалися.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, які не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом встановлено таке.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 , яка представляє інтереси позивача ОСОБА_1 , зазначила, що 08.11.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є АТ «Дельта банк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №14/1/06Z, згідно з яким позичальнику надано кредит в сумі 8 000,00 доларів США строком до 07.11.2011 року. В забезпечення виконання зобов`язань, між банком та майновим поручителем ОСОБА_1 , 08.11.2006 року укладено іпотечний договір №3440, згідно з яким в іпотеку банку передано однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Як зазначає представник позивача у позові зобов`язання за кредитним договором позичальником виконані у повному обсязі, проте, за відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на даний час записи про іпотеку та заборону відчуження досі наявні.

Відповідно до приписів ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами зазначеними у частинах 1, 5 та 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з приписами ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З матеріалів справи вбачається, що 08.11.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є АТ «Дельта банк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №14/1/06Z, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в сумі 8 000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язань, між банком та майновим поручителем ОСОБА_1 , 08.11.2006 року укладено іпотечний договір №3440, згідно з яким в іпотеку банку передано однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначає представник позивача у позові зобов`язання за кредитним договором позичальником виконані у повному обсязі. В обґрунтування цього представник позивача посилається на вимогу, яку позивачем надіслано до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта банк».

В зазначеному листі - вимозі ОСОБА_1 також зазначає, що зобов`язання за кредитним договором нею виконані в повному обсязі на підставі чого просить у 14-денний термін звернутися до відповідної уповноваженої особи (державного реєстратора) та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:1) запис про іпотеку (спеціальний розділ) №4604800 від 08.11.2006 року, реєстраційний номер іпотеки 4024756 від 08.11.2006 року, 2) запис про заборону на нерухоме майно номер запису про обтяження (спеціальний розділ) 5604801 від 08.11.2006 року, реєстраційний номер обтяження 4024830 від 08.11.2006 року, квартири однокімнатної АДРЕСА_2 , у огляду на те, що іпотеко держатель не виконав вимог ст. 4 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (ч.1 ст. 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст. 575 ЦК України).

У п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України обумовлено, що право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Законом України «Про іпотеку» визначено, що іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Основне зобов`язання - це зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою (ст. 1 Закону України «Про іпотеку»).

Ст. 17 Закону України «Про іпотеку» визначений вичерпний перелік підстав припинення іпотеки, який має імперативний характер. Зокрема підставою припинення іпотеки є припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Як зазначає представник позивача у позові зобов`язання за кредитним договором позичальником виконані у повному обсязі. З доданих до позовної заяви документів не вбачається виконання ОСОБА_3 зобов`язання відповідно до умов іпотечного договору №6440, укладеним між банком та позивачем, 08.11.2006 року, згідно з яким в іпотеку банку передано однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Також позивачем в обґрунтування позову також не надано суду договір іпотеки №3440, укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є АТ «Дельта банк», та ОСОБА_3 , згідно з яким в іпотеку банку передано однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього слід зазначити, що позивачем та його представником клопотання про витребування цих документів суду не заявлялося.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем відповідно до приписів частини першої статті 81 ЦПК України не доведено належними та допустими доказами виконання зобов`язань ОСОБА_3 умов іпотечного договору №6440, укладеним між банком та позивачем, 08.11.2006 року, згідно з яким в іпотеку банку передано однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню позивачеві не підлягають.

Керуючись статтями 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аверс Капітал» про визнання іпотеки такою, що припинена та усунення перешкод у реалізації права розпорядження майном відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.М. Шолох