Справа № 456/1656/24
Провадження № 2-о/456/124/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В.

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Музика-Дубравський В.А. просить встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: з вересня 2003 року по 12.02.2009.

В обґрунтування заявлених вимог представник заявниці покликався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, що включає в себе земельну ділянку площею 2,36 га з кадастровим номером :03:000:0275 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вербенської сільської ради Демидівського району; земельну ділянку, площею 1,67 га з кадастровим номером :02:000:0353 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вербенської сільської ради Демидівського району; житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 вчасно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , так як протягом останніх п`яти років до моменту її смерті проживала разом з нею. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину, немає, а заповіту спадкодавець не залишила. Наприкінці лютого 2024 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 28 лютого 2024 року приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не підтверджено належним чином факт проживання з померлою ОСОБА_2 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Також заявниці було роз`яснено право на звернення до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою ОСОБА_2 протягом п`яти років до дня смерті останньої.

Заінтересована особа правом на подання відзиву не скористалася.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 22 березня 2024 року головуючим суддею в справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 42/

На запит суду 01.04.2024 отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання заявниці /а.с. 43/.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.04.2024 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26.04.2024. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права /а.с. 44/.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.04.2024 задоволено клопотання представника заявниці про проведення судового засідання в режимі відеоконференції /а.с. 48-53/.

Ухвалою від 26.04.2024 справу розглядом відкладено на 07.06.2024 /а.с. 55/.

Розгляд справи по суті відбувся 25.07.2024 без участі сторін.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Музика-Дубравський В.А. подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують в повному обсязі та просять такі задовольнити.

Представник заінтересованої особи Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечив.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 13.02.2009 Вербенською сільською радою Демидівського району Львівської області складено відповідний актовий запис № 5 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 /а.с. 8/.

Долучені до зави копії медичних документі підтверджують, що ОСОБА_2 була особою з інвалідністю ІІ групи /а.с. 19, 26-34/.

Спадщина відкрилася в цей же день відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Судом встановлено, що до складу спадщини ОСОБА_2 входять: земельна ділянка площею 2,36 га з кадастровим номером :03:000:0275 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вербенської сільської ради Демидівського району, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.09.2008; земельна ділянка площею 1,67 га з кадастровим номером :02:000:0353 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вербенської сільської ради Демидівського району, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.09.2008; житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 14.07.2004 /а.с. 9-14, 20-25, 83-84/.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Демидівської селищної ради Рівненської області за № 03-09/42 від 08.02.2024, до дня смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Склад її сім`ї на день смерті: ОСОБА_1 опікунка, 1984 року народження, (проживала без реєстрації); ОСОБА_3 чоловік опікунки, 1980 року народження, (проживав без реєстрації); ОСОБА_4 дочка опікунки, 2005 року народження, (проживала без реєстрації) /а.с. 15/.

З долучених до матеріалів заяви витягів зі Спадкового реєстру судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не залишила, спадкова справа не заводилась. Зазначена інформація підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Рідіченко О.Й. /а.с. 16-17, 60/.

28 лютого 2024 року приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рідченко О.Й. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не підтверджено належним чином факт проживання з померлою ОСОБА_2 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Також заявниці було роз`яснено право на звернення до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою ОСОБА_2 протягом п`яти років до дня смерті останньої /а.с. 18/.

Відтак судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутнє підтвердження проживання заявниці разом зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

В судовому засіданні спадкоємців першої, другої та третьої черг, які б претендували на спадкове майно, не встановлено.

Відповідно до ст. 1264 у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

В поданій заяві заявниця ОСОБА_1 стверджує, що з 2003 року і до дня смерті ОСОБА_2 проживала однією сім`єю разом з нею, вела з нею спільне господарство, допомагала фінансово.

Вказані обставини в засвідчених належним чином письмових поясненнях підтвердили свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які зазначили, що ОСОБА_1 з 2003 року і до дня смерті ОСОБА_2 12.09.2009 проживала разом з нею, вели спільне господарство. Після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 поховала її за власні кошти /а.с. 35-37/.

У суду не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків у результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах.

Окрім того, факт проживання заявниці зі спадкодавцем спільно однією сім`єю додатково підтверджується довідкою № 225, виданою Демидівською селищною радою Рівненської області 15 липня 2024 року та свідоцтвом про смерть чоловіка заявниці ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 38, 80/.

Встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відповідно до ст. 1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Висновки суду за результатами розгляду справи.

Враховуючи вищенаведені факти, суд дійшов переконання, що заявниця дійсно постійно проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 з вересня 2003 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо судового збору.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відтак судові витрати слід віднести на рахунок заявниці.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 25.07.2024, є та дата, на яку було призначено розгляд справи, 25.07.2024, а датою складення повного тексту судового рішення 02.08.2024.

Керуючись ст. 293, 294, 315, 319, 354ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживала однією сім`єю не менш як п`ять років разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з вересня 2003 року по 12.02.2009, тобто до часу відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.08.2024.

Суддя Л.В.Гула