Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1551/24

Номер провадження: 2/511/450/24

14 серпня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Теренчук Ж. В.,

секретаря судового засідання Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальність "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовної заяви.

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальність "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 54258,83 грн., судовий збір в розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7100 грн.

В позові зазначили, що 09.02.2017 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 26% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

АТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа- Банк». Тобто відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодився з ним, підписуючи угоду.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти.

Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконує, станом на 20.12.2021 року за кредитним договором виникла загальна сума заборгованості в розмірі 54258,83 гривень.

20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 28.02.2017 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 20.12.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 54258, 83 грн. Просили позов задовольнити та стягнути заборгованість з відповідачки на їх користь.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 06.05.2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Процесуальні документи.

21.06.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позов від ОСОБА_1 , в якому вона позов не визнала. У відзиві зазначила, що вона дійсно уклала 09.02.2017 року кредитний договір з АТ «АЛЬФА-БАНК», кошти в повному обсязі не повернула, не спростовувала суму боргу в розмірі 54258, 83 грн. Між тим просила відмовити в задоволенні позову, так як позивач звернувся до суду з даними вимогами, пропустивши строк позовної давності, який встановлений відповідно до вимог ЦПК України.

Вважає, що строк давності щодо стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором сплив, оскільки право звернення до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором виникло у первісного кредитора 01.06.2020 року після вчинення нею останнього платежу щодо погашення кредиту 31.05.2020 року, при тому, що строк дії картки сплив 29.02.2020 року , а з даним позовом позивач звернувся до суду в квітні 2024 року.

16.07.2024 року на адресу суд від позивача ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач просив залишити заяву відповідача про застосування строків позовної давності у даній справі без задоволення так як, позивачем вони не пропущені і просив прийняти до уваги наступне. Так відповідачка у відзиві не заперечує ту обставину, що останній платіж по поверненню боргу вона здійснила 31.05.2020 року.

Між тим просили врахувати, що враховуючи вимоги пункту 12 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції Закону України від 30.03.2020 року №540 та роз`яснення ВС викладені у постанові від 21.06.2023 року у справі №201/11583/21 та у постанові від 07.09.2022 року у справі №679/1136/21 строк позовної давності був подовженим на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) (карантин було запроваджено 12.03.2020 року, завершено 30.06.2023 року).

Також на період дії воєнного стану у відповідності до п.9 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-1Х перебіг позовної давності, визначений цим кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Позиції сторін в судовому засіданні.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, просили позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, просили в позові відмовити та застосувати строки позовної давності.

В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

09.02.2017 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачкою ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 26% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами.

АТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа- Банк». Тобто відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання.

Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодився з ним, підписуючи угоду.

АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку за кредитною картою відповідача.

Позивач надав суду докази, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконує, станом на 20.12.2021 року за кредитним договором виникла загальна сума заборгованості в розмірі 54258,83 гривень.

20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача.

Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 28.02.2017 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 20.12.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 54258,83 грн.

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень частини 1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно положень статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до положень статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 205 ЦК України щодо форм правочину, способу волевиявлення встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Мотиви суду та висновки.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що позивач підтвердив матералами справи, що ОСОБА_1 отримала кредит в АТ «Альфа Банк», в свою чергу банк виконав свої обов`язки та надав відповідачці кредитні кошти, якими вона користувалася, останній платіж по поверненню кошітв нею здійснено згідно виписки з банківського рахунку на карті - 31.05.2020 року. Сума заборгованості відповідачем не спростована під час розгляду справи.

АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідач. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором, таким чином позивач має законне право вимоги до відповідачки, так як придбав кредитний портфель у АТ «АЛЬФА-БАНК» і перерахував зха нього відповідні кошти.

Відтак судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем.

Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання не виконав, позивач має підстави для захисту свого права в суді.

Щодо застосування строків давності у дані йсправі.

ОСОБА_1 просила відмовити в задовленні позову, так як позивач звернувся до суду з даними вимогами, пропустивши строк позовної давності, який встановлений у рикои відповідно до вимог ЦПК України.

Суд вважає, що дана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так враховуючи вимоги пункту 12 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції Закону України від 30.03.2020 року №540 - та ро`яснення ВС викладені у постанові від 21.06.2023 року у справі №201/11583/21 та у постанові від 07.09.2022 року у справі №679/1136/21 строк позовної давності був подовженим на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) (карантин було запроваджено 12.03.2020 року, завершено 30.06.2023 року).

Більше того, на період воєнного стану у відповідності до п. 19 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у період дії военного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення военного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення военного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Вказане свідчить, що позивачем не пропущений строк позовної давності як саме зазначає Відповідач, останнє виконання ним своїх зобов`язань мало місце 31.05.2020 року, то враховуючи вимоги ст. 257 ЦК України, п. 12 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року N 540-ІХ строк позовної давності було збільшено в імперативному порядку законодавцем на строк дії карантину, а також аналогічно, починаючи з 24.02.2022 року у відповідності до п. 19 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України строк позовної давності зупинено на період воєнного стану, який діє і станом на сьогодні, то відповідно на дату подання Позивачем позову до Відповідача, строк позовної давності не був пропущеним Позивачем.

Щодо вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд доходить висновку.

Відповідно до ч.1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжної інструкції № 1068 від 07.03.2024 року, позивачем було сплачено 3028,00 гривень (судового збору), який підлягає стягненню з відповідача.

Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано: договір про надання юридичних послуг № 05-10/23 від 05.10.2023 року; акт №1 прийманняпередачі наданих послуг від 07.03.2024 року; платіжне доручення №1141 від 07.03.2024 року на суму 7100 грн.

Від відповідачки надійшло клопотання про зменшення судових витрат, так як вони не співмірні з сумою боргу та не підтверджені документально.

Суд, з урахуванням вимог законодавства , враховуючи складність справи, обсяг наданих послуг, з урахуванням зазначених обставин, приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені та підтверджені витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн, що відповідатиме принципу пропорційності розподілу витрат у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі ст. 4, 258-259, 265,281-283, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальність "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» ІКЮО: 40340222, адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2) заборгованість за кредитним договором у розмірі 54 258,83 (п"ятдесят чотири тисячі двісті п"ятдесят вісім грн. 83 коп) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» ІКЮО:40340222, адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2, витрати по оплаті судового збору в сумі 3028,00 (три тисячі двадцать вісім грн.) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» ІКЮО:40340222, адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2, витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук