У Х В А Л А

15 серпня 2024 року

м. Київ

провадження №22-з/824/1161/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Мазурик О. Ф., Желепи О. В., Немировської О. В.,

розглянув заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі №753/13059/23 Дарницького районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3 ,

третя особа - Служба у справах дітей та сім'ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації,

про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,

У С Т А Н О В И В:

Постановою Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року апеляційну скаргу відповідачки залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

26 червня 2024 року представник позивача ОСОБА_4 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу. Заява подана представником відповідача через засоби поштового зв'язку і надійшла до Київського апеляційного суду 03 липня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 липня 2024 року витребувано матеріали справи №753/13059/23 із суду першої інстанції.

На виконання ухвали суду від 05.07.2024 Дарницький районний суд м. Києва надіслав справу №753/13059/23, яка надійшла до Київського апеляційного суду 23 липня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що заяву про ухвалення додаткового рішення разом з доданими до неї матеріалами необхідно повернути заявнику без розгляду, з наступних підстав.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).

За приписами ЦПК України заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань.

З наведеного слідує, що подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено, - він встановлюється судом (частина третя статті 182 ЦПК України).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені в статті 183 ЦПК України.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 183 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення).

За правилами частини другої статті 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Верховний Суд в постанові від 22 травня 2024 року у справі №210/3278/22 застосував положення статті 183 ЦПК України та зазначив, що заяву про ухвалення додаткового рішення подано стороною без дотримання вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України, що є наслідком для застосування правил частини четвертої цієї статті (повернення заяви без розгляду).

У даній справі, що переглядається, 03 липня 2024 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відшкодування понесених ним у суді апеляційної інстанції витрат на правничу допомогу та докази їх понесення разом з клопотанням про поновлення строку на подання таких доказів. Тобто, доказів понесення витрат на правничу допомогу позивач не подавав апеляційному суду до ухвалення судового рішення у справі, а саме до 18.06.2024.

В той же час, заявник і не додав доказів надіслання (надання) відповідачу ОСОБА_3 копії цієї заяви з доданими до неї документами. У зв`язку з цим відповідач позбавлений можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру цих витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України.

Так, до заяви про ухвалення додаткового рішення заявником долучено копію заяви про ухвалення додаткового рішення разом з копіями доказів понесення витрат на правничу допомогу.

З наведеного слідує, що заявник ОСОБА_1 не дотримався установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування таких витрат, а саме положень ч. 2 ст. 183 ЦПК України, якою передбачено надання доказів надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) долучених до заяви про ухвалення додаткового рішення доказів понесення витрат на правничу допомогу.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення підлягає поверненню без розгляду на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів зауважує, що оскільки заяву про ухвалення додаткового рішення повернуто заявнику без розгляду з підстав не надання доказів надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження), долучених до заяви документів, то клопотання про поновлення строку на подання заяви теж не підлягає розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 137, 270 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з часу її постановлення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Судді О. Ф. Мазурик

О. В. Желепа

О. В. Немировська