Справа № 599/21/24
У Х В А Л А

Іменем України

"16" серпня 2024 р.

Зборівський районний суд Тернопільської області в складі:

судді Іваницького О.Р.

при секретарі Сеньківській З.І.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зборові справу за позовом ОСОБА_3 до Зборівської міської ради, ОСОБА_4 про визнання неправомірним рішення органу місцевого самоврядування та визнання незаконної державної реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що вона є землекористувачем земельних ділянок загальною площею 0,32 га., які надані їй для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 .

Вказані земельні ділянки знаходяться в одному земельному масиві та їх загальна площа складає 0,32 га, що підтверджується відомостями із погосподарської книги с. Присівці в частині особистого землекористування ОСОБА_3 (книги с. Присівці за період 1991-1995 років, розділ IV, стр. 66); рішенням за № 197 вісімнадцятої сесії третього скликання Млиновецької сільської ради Зборівського району від 17 липня 2001 року «Про внесення змін до земельно - кадастрової книги».

Проте між суміжними землекористувачами виник межовий спір, у зв`язку з чим відповідачка ОСОБА_4 намагається отримати у власність частину присадибної ділянки позивачки.

Так, межова границя земельних ділянок сторін повинна проходити у вигляді прямої лінії між їх господарствами, що відображено у викопіюванні із опорного плану с. Присівці Тернопільської області (масштаб 1:2000).

За результатами виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_2 , присадибній ділянці ОСОБА_5 присвоєно кадастровий номер :04:001:0434.

Однак фактичне землекористування сторін формується кривою лінією зигзагоподібною конфігурацією, що суперечить опорному плану. Такі дії відповідачів ведуть до зміни площі землекористування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в тому числі зменшення площі земельної ділянки ОСОБА_3 , в зв`язку з чим просить:

визнати неправомірним та скасувати рішення №3961 від 19 листопада 2021 року дев`ятнадцятої сесії восьмого скликання Зборівської міської ради Тернопільської області «Про затвердження акту встановлення межових знаків;

визнати неправомірним та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_2 , (присадибна ділянка) з кадастровим номером :04:001:0434, яка належить ОСОБА_5 .

В процесі підготовчого засідання представник позивачки уточнила позовні вимоги, згідно яких просить:

визнати неправомірним та скасувати Акт від 11 листопада 2021 року з приводу встановлення межових знаків між домогосподарствами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . комісії утвореної розпорядженням голови Зборівської міської ради від 02 липня 2021 року.

визнати неправомірним та скасувати рішення №3961 від 19 листопада 2021 року дев`ятнадцятої сесії восьмого скликання Зборівської міської ради Тернопільської області «Про затвердження акту встановлення межових знаків»;

визнати неправомірним та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_2 , (присадибна ділянка) з кадастровим номером :04:001:0434, яка належить ОСОБА_5 .

Представник відповідача заявив клопотання про повернення заяви про уточнення позовних вимог, оскільки процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог. Також представником відповідача подано клопотання про закриття провадження по справі з підстав передбачених п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з тим, що набрало законної сили постанова Тернопільського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року у цивільній справі №599/2484/22 за позовом ОСОБА_3 до Зборівської міської ради, ОСОБА_4 про визнання неправомірним рішення органу місцевого самоврядування що встановлення межової границі.

Представник позивача заперечила проти задоволення заявленого клопотання

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив:

В грудні 2022 року на розгляд Зборівського районного суду поступила позовна заява ОСОБА_3 до Зборівської міської ради, ОСОБА_4 про визнання неправомірним рішення органу місцевого самоврядування щодо встановлення межової границі, справа 599/2484/22 (а.с.105-107). Рішенням від 20 липня 2023 року вирішено - визнати неправомірним та скасувати рішення №3961 від 19 листопада 2021 року дев`ятнадцятої сесії восьмого скликання Зборівської міської ради Тернопільської області «Про затвердження акту встановлення межових знаків» (а.с.131-134).. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року рішення Зборівського районного суду 20 липня 2023 року скасовано та в позові відмовлено (а.с.99-104). Приймаючи рішення про відмову апеляційний суд посилається на те, що звертаючись із позовом, ОСОБА_3 не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення її прав на приватизацію земельної ділянки, яка перебуває в її користуванні, внаслідок прийняття Зборівською міською радою оскаржуваного рішення від 19.11.2021 № 3961.

Зокрема, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували обставини, котрі суд першої інстанції вважав встановленими, а саме, що частина земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд, якою користується ОСОБА_3 включена в площу земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд відповідачки ОСОБА_4 і чи при встановленні межових знаків змінена конфігурація спірних земельних ділянок.

Тому, щоб з`ясувати вказані обставини і отримати достовірну відповідь на такі питання, необхідні спеціальні знання, зокрема проведення земельно-технічної експертизи, проте позивачка не скористалася правом заявити клопотання про проведення даної експертизи, а інших доказів з цього приводу не подала. Таким чином, позивачка не довела належними та допустимими доказами, що її право було порушено.

Згідно ч.2 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до вимог п.3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили чи ухвали суду про закриття провадження у справі, постановленої між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Йдеться про те, що в тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається.

Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зміст позовних вимог це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Верховний Суд в своїй постанові від 25 квітня 2019 року у справі №540/406/19, від 22 травня 2019 року у справі №640/7778/18 (провадження № 61-48585св18) зазначив, що закриття провадження у справі разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Як встановлено в судовому засіданні, матеріально-правові вимоги у справі № 599/2484/22 та №599/21/24 є тотожними, підстави та предмет позов є ідентичними.

А тому, враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що клопотання представника відповідача про закриття провадження у даній цивільній справі підлягає задоволенню.

Також підлягає задоволенню клопотання про повернення заяви виходячи з наступних обставин.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За вимогами ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Верховний суд у постанові № 910/18389/20 зробив висновок про те, що необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів. Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому Верховний Суд зазначає про те, що збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заяву про уточнення позовних вимог представника ОСОБА_3 від 05 квітня 2024 рокуслід повернути заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.49, п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву про уточнення позовних вимог представника ОСОБА_3 від 05 квітня 2024 року повернути заявнику.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Зборівської міської ради, ОСОБА_4 про визнання неправомірним рішення органу місцевого самоврядування, визнання незаконної державної реєстрації земельної ділянки та скасування державної реєстрації закрити у зв`язку із набранням законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав за тими самими вимогами..

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів через Зборівський районний суд.

Суддя Зборівського

районного суду Іваницький О.Р.