Справа №760/1035/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудпроект», ОСОБА_2 про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ТОВ «Фудпроект», ОСОБА_2 про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення позову та просить суд накласти арешт на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 та на майно ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявник просить накласти арешт на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 .

Положення Закону України «Про виконавче провадження» (зокрема, ч. 3 ст. 18) свідчать про те, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право накладати арешт саме на кошти боржника, що містяться на його рахунках у банківських установах, а не на рахунки боржника.

Стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Арешт рахунку чинним законодавством про виконання судових рішень не передбачено. У випадку ж арешту коштів на певну суму на такому рахунку, останнім можна користуватись, однак з умовою, що залишок коштів на ньому не може бути меншим арештованої суми. Заборонено накладати арешт на кошти, призначені для виплати заробітної плати. Але оскільки сума таких коштів змінюється залежно від періоду виплати, то накладається арешт на кошти на рахунку, за виключенням суми коштів, необхідної для виплати заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 5010/577/2011-27/22 від 04 серпня 2022 року.

За таких обставин, вимога заявника про накладення арешту на розрахунковий рахунок підлягає задоволенню частково.

З позову вбачається, що ОСОБА_1 просить стягнути солідарно з відповідачів 965968 гривень 40 копійок.

Враховуючи ціну позову, вбачаються обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу доводи заявника про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки в разі зняття відповідачем наявних на рахунку коштів, це може унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову, що призведе до порушення прав та інтересів позивача у справі.

За таких обставин, вимога про вжиття заходів забезпечення є обґрунтованою.

Разом з тим, вимога про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню частково, а саме щодо накладення арешту саме на грошові кошти на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_2 в АТ «Райффайзен Банк» в межах ціни позову.

Заявник також просить суд накласти арешт на майно ОСОБА_2 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, зазначена вимога є абстрактною, оскільки у заяві відсутні дані про те, яке саме майно належить на праві власності відповідачу та не надані докази, що це підтверджують.

З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудпроект», ОСОБА_2 про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк», МФО 380805, , у межах ціни позову в розмірі 965968 гривень 40 копійок.

У задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Зазначити дані позивача: АДРЕСА_3, ОСОБА_1 .

Зазначити дані відповідача: АДРЕСА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудпроект».

Зазначити дані відповідача: АДРЕСА_4, ОСОБА_2 .

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: