ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 686/21785/23

провадження № 61-6084св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Хмельницька міська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького апеляційного суду в складі колегії суддів: Гринчука Р. С., Костенка А. М., Спірідонової Т. В. від 02 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Хмельницької міської ради, в якому просив встановити на свою користь строковий платний земельний сервітут на право проїзду по наявному шляху через суміжну земельну ділянку з кадастровим номером :20:006:0033, площею 0,1100 га, яка є власністю територіальної громади м. Хмельницького та перебуває у користуванні ОСОБА_2 , на земельну ділянку площею 0,2618 га з кадастровим номером :20:006:0034, яка є власністю територіальної громади м. Хмельницького та знаходиться у користуванні ОСОБА_1 , зі сторони вул. Вінницьке шосе в м. Хмельницькому, на умовах, які зазначені у висновку експерта та оплатою, що передбачена договором оренди землі № 443/01 від 26 листопада 2021 року, укладеним між Хмельницькою міською радою та ОСОБА_2 .

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 встановлювати огорожі (паркани) на орендованій земельній ділянці площею 0,1100 га з кадастровим номером :20:006:0033, що розташована по АДРЕСА_1 , або у інший спосіб обмежувати існуючий проїзд по вказаній земельній ділянці з кадастровим номером :20:006:0033, до земельної ділянки площею 0,2618 га з кадастровим номером :20:006:0034, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 , до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту.

В обґрунтування заяви вказав, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, оскільки ОСОБА_2 проводить активні підготовчі дії для встановлення огорожі (паркану) на орендованій нею земельній ділянці, розміщено бетонні блоки, чим позбавлено можливості його проїзду до нежитлового приміщення. Такі дії можуть ускладнити або ж унеможливити подальше встановлення земельного сервітуту на право проїзду через земельну ділянку з кадастровим номером :20:006:0033 площею 0,1100 га, на земельну ділянку площею 0,2618 га з кадастровим номером :20:006:0034, з метою встановлення якого він звернувся до суду.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2023 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач не обґрунтував необхідність вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи його предмет та підставність їх вжиття, не довів фактичного проведення відповідачем робіт по будівництву паркану. Надані позивачем фотозображення бетонних блоків не є беззаперечним доказом здійснення будівництва паркану на земельній ділянці відповідача, що обмежує доступ позивача до земельної ділянки. Забезпечувальні заходи, про які просить позивач, є фактичним вирішенням спору по суті та покладають на судне властиві йому функції втручання в діяльність іншого суб`єкта, його право користування земельною ділянкою без вирішення справи по суті.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 02 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Заяву про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено ОСОБА_2 обмежувати проїзд по орендованій земельній ділянці площею 0,1100 га з кадастровим номером :20:006:0033, яка розташована по АДРЕСА_1 , до земельної ділянки площею 0,2618 га з кадастровим номером :20:006:0034, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 . В решті заяви відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, вони застосовуються під час розгляду справи, при цьому особа, яка заяви відповідну заяву, довела її обґрунтованість та співмірність зі своїми позовними вимогами.

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

Представник ОСОБА_2 - адвокат Павлюк М. О. 25 квітня 2024 року звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 листопада 2023 року, у якій просить скасувати зазначену постанову та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 09 травня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 686/21785/23 та витребувано цивільну справу з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2024 року зазначену справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за договором оренди землі № 80/01 від 25 травня 2022 року, ОСОБА_1 є орендарем земельної ділянки площею 0,2618 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , та має кадастровий номер :20:006:0034.

Цільове призначення даної земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (пункт 16 Договору оренди).

На вказаній земельній ділянці розташоване належне ОСОБА_1 на праві власності нежитлове приміщення площею 1299,9 кв.м., яке використовується як склад готової продукції, у зв`язку з чим, під час здійснення господарської діяльності у позивача існує постійна необхідність у заїзді/виїзді на вказану земельну ділянку великогабаритного автомобільного транспорту.

Поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :20:006:0034, зі сторони заїзду з боку Вінницьке шосе, знаходиться земельна ділянка комунальної власності площею 0,1100 га з кадастровим :20:006:0033, орендарем якої згідно з договором оренди землі № 443/01 від 26 листопада 2021 року, є ОСОБА_2 .

За результатами проведеного експертного дослідження, відображеного у висновку експерта № 1042/023 від 31 липня 2023 року, судовим експертом зазначено, що технічна можливість облаштування заїзду (виїзду) великогабаритному вантажному транспортному засобу без проїзду через суміжну земельну ділянку з кадастровим номером :20:006:0033 площею 0,1100 га, на земельну ділянку площею 0,2618 га з кадастровим номером :20:006:0034, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 , зі сторони АДРЕСА_1 в межах вищезазначених земельних ділянок, відсутня.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також заборона вичиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібних висновків дійшла Велика Палати Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 р. по справі № 914/1570/20 вказано, що «…важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Таким чином питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

У цій справі апеляційний суд застосував такий захід забезпечення позову, як заборона ОСОБА_2 обмежувати проїзд по орендованій земельній ділянці площею 0,1100 га з кадастровим номером :20:006:0033, яка розташована по АДРЕСА_1 , до земельної ділянки площею 0,2618 га з кадастровим номером :20:006:0034, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 .

При задоволенні заяви про забезпечення позову апеляційний суд вважав, що даний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами і забезпечить їх виконання та ефективне поновлення прав позивача, але не звернув увагу на те, що при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі, зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивачем заявлено вимоги про встановлення сервітуту на земельній ділянці, яка перебуває в оренді ОСОБА_2 , з огляду на те, що технічна можливість влаштування заїзду (виїзду) великогабаритних вантажних транспортних засобів на земельну ділянку, яка перебуває у користуванні позивача, без проїзду через суміжну земельну ділянку, яка перебуває у користуванні відповідачки - відсутня.

Право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками) (стаття 98 ЗК України).

У справі, яка переглядається, місцевий суд обґрунтовано виходив із того, що забезпечувальні заходи, про які просить позивач, є фактичним вирішенням спору по суті про встановлення земельного сервітуту, та покладають на суд не властиві йому функції втручання у діяльність іншого суб`єкта, його право користування земельною ділянкою без вирішення спору по суті.

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено помилку у застосуванні норм матеріального права, рішення апеляційного суду згідно зі статтею 413 ЦПК України підлягає скасуванню, а судове рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 листопада 2023 року скасувати та залишити в силі ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2023 року.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов