Справа № 468/141/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2024 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання Серака Д.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Баштанка цивільну справу № 468/141/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про встановлення факту проживання її однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На обґрунтування вимог позивачка в заяві зазначила, що з січня 2001 року почала проживати однією сім`єю з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу. Під час їх спільного проживання був придбаний автомобіль «Nissan Primastar» державний номер НОМЕР_1 . ОСОБА_5 був призваний на військову службу та загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з цим, позивач просила встановити факт її спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 в період з січня 2004 року по травень 2022 року.

Процесуальні дії у справі та заяви сторін.

Позов надійшов до суду 24.01.2024 року.

29.01.2024 року позовна заява була залишена без руху.

19.02.2024 року відкрите провадження у справі.

28.03.2024 року закрите підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов.

Відповідачка ОСОБА_4 до суду не з`явилася, про час слухання справи повідомлялася особисто під підпис. Від неї до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явився, про час та місце неодноразово повідомлявся рекомендованими листами зі зворотніми повідомленнями та шляхом надсилання тексту повідомлення на вказаний в тексті позову номер телефону. Від нього не надходив відзив на позов.

В останнє судове засідання від його імені надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на вказане вище та те, що відповідачі заявили про розгляд справи за їх відсутності, з метою розгляду справи в розумні строки, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідачів.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (які показали, що позивачка з початку 2000 років проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 до дня його смерті та останній у іншому шлюбі не перебував), дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 ; копію витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 18.06.2022 року №158; копію відомостей про реєстрацію транспортного засобу; акт депутата від 10.10.2023 року; копію спадкової справи №58/2023 після смерті ОСОБА_5 ; копію свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_1 ), суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 3, 74 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року по справі № 554/8023/15-ц вирішуючи спір про поділ майна, необхідно як установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Також згідно з постановою Верховного Суду України від 20.02.2012 року у справі №6-97цс11 при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові ВСУ від 23.09.2015 року у справі № 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Крім того, згідно з висновками, викладеними у постанові ВСУ від 08.06.2016 року у справі № 6-2253цс15 проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

В судовому засіданні з показань свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановлено, що позивачка разом з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала однією сім`єю, мали спільний бюджет та між ними склались відносини притаманні подружжю з початку 2000 років по час смерті ОСОБА_5 .

Проте, позивачка ОСОБА_1 перебувала у іншому зареєстрованому шлюбі з іншою особою та відповідно до відмітки в паспорті вказаний шлюб розірваний 25.08.2009 року.

У зв`язку з викладеним, проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу має правове значення виключно в періоди, коли позивачка не перебувала у шлюбі, тобто в період з 25.08.2009 року по травень 2022 року.

При цьому, факт спільного проживання та наявності між сторонами відносин, які притаманні сімейним, шлюбним відносинам, підтверджується не тільки показаннями вказаних вище свідків та наданими позивачкою актом депутата від 10.10.2023 року.

Вказані докази свідчать про те, що відносини позивачки та померлого ОСОБА_5 були такими, які відповідно до глави 8 СК України притаманні подружжю.

У зв`язку з викладеним, судом встановлений той факт, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 25.08.2009 року по травень 2022 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Отже позов підлягає частковому задоволенню в частині визначення меншого, аніж заявлений в позові, періоду проживання вказаних осіб однією сім`єю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 25.08.2009 року по травень 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 );

Відповідачі:

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 );

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий).

Повне судове рішення складене 16.08.2024 року.

суддя: