Справа № 740/1080/24
Провадження № 2/740/618/24
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав,

установив:

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду з указаним позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав стосовно її неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 07 липня 2007 року по 12 грудня 2019 року позивач та відповідачка перебували в зареєстровану шлюбу. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З відповідачки на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на січень 2024 року відповідачка має заборгованість зі сплати аліментів, зокрема, на сина ОСОБА_5 - у розмірі 64 847,71 грн, та сина ОСОБА_6 - у розмірі 48 025,05 грн. Син ОСОБА_5 проживає з позивачем з 22 лютого 2020 року, перебуває на його утриманні, в той час, як відповідачка жодної матеріальної допомоги не надає, не цікавиться життям сина, не займається його розвитком. З початку 2022 року син ОСОБА_6 почав проживати з позивачем. За зверненням позивача надано висновок оцінки потреб сім`ї від 21 серпня 2023 року, відповідно до якого діти зазнали психологічних страждань внаслідок бойових дій. За результатами психологічних діагностик, діти ставляться до матері та її вчинків негативно, про матір не згадують, не спілкуються з нею, не вважають її членом сім`ї. За твердженням позивача, відповідачка фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема не цікавиться успішністю синів під час навчання, ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє зацікавленості до їх долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на стан дітей. Відповідачка не виконує покладені на неї законом обов`язки щодо виховання дітей, всі питання вирішує позивач самостійно, діти знаходяться на його повному утриманні. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей позивач просив позбавити відповідачку батьківських прав стосовно дітей.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19 квітня 2024 року 09-00 год., яке відкладено на 22 травня 2024 року 15-00 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 травня 2024 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачкою позову, призначено справу до судового розгляду на 19 червня 2024 року 11-00 год. з викликом учасників справи, яке у подальшому відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки на 12 серпня 2024 року 15-00 год.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував, просив справу розглянути в його відсутність.

У матеріалах справи містяться заяви представника третьої особи про розгляд справи без його участі, незаперечення проти задоволення позовних вимог, виходячи з найкращих інтересів дітей.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи засобами поштового зв`язку, судових викликів не отримувала, поштові конверти повернулися до суду без вручення адресатові із зазначенням причин невручення - відсутність адресата за вказаною адресою. Відзиву на позов - не подавала.

З урахуванням положень ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачки та ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що батьками неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а. с. 20, 21).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 4, 6, 7).

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 січня 2022 року стягнуто з відповідачки на користь позивача аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 31-34).

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 січня 2023 року стягнуто з відповідачки на користь позивача аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 8-10).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості з аліментів відповідачка ОСОБА_8 має заборгованість за сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 64 847,71 грн, сина ОСОБА_6 у розмірі 48 025,05 (а. с. 5).

Зі змісту довідки № 116/10 від 01.02.2024, виданої ДНЗ «Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області, вбачається, що мати неповнолітнього ОСОБА_3 контакту із закладом освіти не підтримує, батьківські збори не відвідує, не спілкується із класним керівником та майстром в/н, успішністю сина за час навчання не цікавиться та не бере участі у вихованні дитини (а. с. 12).

Відповідно до довідки № 20 від 01.02.2024, виданої директором Ніжинської гімназії № 10 - ОСОБА_10, ОСОБА_4 є учнем 3-А класу Ніжинської гімназії № 10 Ніжинської міської ради Чернігівської області. Мати дитини з класним керівником - ОСОБА_9 не спілкується, школу не відвідує (а. с. 13).

За результатами психологічної діагностики ОСОБА_4 від 29.12.2021 установлено, що ОСОБА_4 не агресивний, вибірковий у спілкуванні, зазнає труднощів під час спілкування, недостатньо контактний, прагне до відходу від проблем, пов`язаних з конфліктами у відносинах з оточуючими, прагне уникати критику. Сім`я ОСОБА_6 складається з нього, батька та старшого сина. Він комфортно почуває себе в родині, але взаємостосунки в сім`ї недостатньо теплі, тому він прагне до відчуття сімейної спільності. Ставлення дитини до матері, до її вчинків - негативне. Без додаткових запитань хлопець матір не згадує та не вважає її членом своєї сім`ї, а сім`я матері сприймається, як нестійка, родинні зв`язки, в розумінні дитини, слабкі та неміцні (а. с. 22-24).

Згідно з висновком за результатами психологічної діагностики ОСОБА_3 від 09.12.2021, дитина контактна, спокійна, розсудлива, поведінка адекватна ситуації. Він практичний, спокійний, розсудливий, дійсність сприймає адекватно, реально, має оптимальний рівень інтелектуального та загального розвитку. ОСОБА_3 притаманна нерішучість, тривожність, страхи, пов`язані із самопред`явленням. Через почуття незахищеності він потребує додаткового захисту і заступництва, прагне перенести відповідальність за власне життя на інших. У конфліктних ситуаціях у хлопця проявляється замкнутість, відхід від вирішення конфліктів, звичка йти від важких життєвих ситуацій, уникати неприємностей. Найбільш значимий, емоційно близький член сім`ї - батько, він тяжіє до нього та зазнає його впливу. Ставлення дитини до матері, до її вчинків - негативне. Без додаткових запитань хлопець матір не згадує та не вважає її членом своєї сім`ї. ОСОБА_5 до вподоби жити з батьком і братом, його в цілому влаштовує сімейна ситуація. З матір`ю він майже не спілкується (а. с. 25-28).

Відповідно до висновку виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області як органу опіки та піклування від 02.11.2023 № 01.1-21/494 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_8 , визнано за доцільне позбавити ОСОБА_8 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_7 проживає окремо від своїх дітей, участі у вихованні та утриманні не приймає, не відвідує синів, не телефону, не цікавиться станом здоров`я та розвитку. Фактично процесом виховання, навчання, розвитку та утримання дітей займається батько ОСОБА_1 (а. с. 60, 61).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. 7, 8 ст. 7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У рішенні від 07 грудня 2006 року в справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) ЄСПЛ наголосив на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункти 57, 58).

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Розглядаючи вказану справу, суд ураховує, що будучи обізнаною про розгляд цього позову в суді, після відмови суду у визнанні позову, відповідачка жодного разу не з`явилася в судові засідання, не спростувала указаних в позові обставин, не повідомила про своє бажання брати участь у вихованні дітей, не надала суду жодних доказів на підтвердження факту її участі у вихованні дітей або наявності інтересу до синів.

Зважаючи на вказане, можна стверджувати, що відповідачка ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.

На думку суду, поведінка відповідачки є такою, що свідчить про самоусунення її від виконання батьківських обов`язків з виховання дітей. Такий акт свідомої поведінки відповідачки розцінюється судом, як небажання виконувати свій батьківський обов`язок, що в силу вимог ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав стосовно дітей.

З огляду на вказане суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись принципом найкращого забезпечення інтересів дітей, закріпленим у Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд дійшов висновку про доведеність невиконання відповідачкою батьківських обов`язків, умисність таких дій та свідоме нехтування ними, безвідповідальне ставлення до їх виконання, що у свою чергу є підставою для застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав відносно синів, що забезпечить захист інтересів дитини, а наявні мотиви для позбавлення батьківських прав є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76-81, 89, 128, 141, 223, 263-265, 268, 272, 273, 280-283 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) позбавити батьківських прав стосовно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211 грн (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко