СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11896/24

пр. № 2/759/4147/24

08 серпня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (Черкаська область, Канівський район, с. Потапці) про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

У червні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виплату аліментів на утримання і оплату майбутнього навчання у коледжі спільної дитини у розмірі не меншому за прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений на 01 січня 2024р., а саме 3 196,00 грн. щомісяця на дитячу картку, відкриту в Ощадьанку № НОМЕР_3.

В обгрунтування позову посилалася на те, що з відповідачем проживала у цивільному шлюбі з 2005 по 2009р. Від шлюбу 29.11.2008р. народився син ОСОБА_3 . Оскільки відповідач не виявляв жодного бажання виховувати сина та утримувати, позивач була змушена записати сина на своє прізвище і оформити як одинока мати, щоб отримувати допомогу на дитину до виходу на роботу з декретної відпустки. Поки була висока заробітна плата, позивач відповідача не турбувала. У 2020р. через карантин ОСОБА_1 втратила роботу і звернулася по допомогу до відповідача. Однак він відмовив, оскільки не впевнений, що це його дитина. На пропозицію зробити ДНК- тест теж відповідь була негативна. На даний час син закінчує 9 класів і хоче вступати до коледжу та у позивача може не вистачити коштів на його навчання. Просить позов задовольнити.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.06.2024р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву в якому вказав, що у позивача з 2008р. по 2009р. були інші стосунки, окрім відповідача, які фактично і призвели до розриву відносин у 2009р. При подачі позивач не надала довідку ВНЗ про навчання в якій зазначено, що син навчається на бюджетній основі. Але разом з тим вона не надала довідки і про свої доходи, оскільки навчання на бюджеті передбачає собою отримання стипендії, про що позивач свідомо замовчала. Не надано графік навчання сина, тільки сказано, що буде навчатися у майбутньому на денній формі у якомусь уявному вузі, про свої міркування не надала жодного доказу на підтвердження своїх слів. Вказав, що перебуває в офіційному шлюбі та дружина має інвалідність ІІІ групи загального захворювання, офіційно не працює та має непрацездатних батьків.

Позивач надала відповідь на відзив в якому вказала , що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і йому ще не виповнилося 18 років, він є неповнолітенім та вступив до Фахового Київського міжнародного університету на денну форму навчання на платній основі. З відповідачем ОСОБА_1 розірвала стосунки після народження дитини у травні 2009р. через пияцтво, небажання брати участь в утриманні дитини та догляді за дитиною, а також через неадекватну й агресивну у нетверезому стані поведінку щодо неї та дитини. Не зрозумілі і відмова та небажання відповідача пройти ДНК - експертизу, якщо він переконаний, що дитина не від нього. Просить позов задовольнити.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 записано - батька ОСОБА_4 , матір - ОСОБА_1 /а.с.7/.

Згідно довідки № 5 від 02.08.2024року ОСОБА_3 зарахований на 1 курс ВСП ПЗВО «Київський міжнарожний університет» - «Фаховий коледж Київського міжанродного університету». Навчання здійснюється на котрактній основі. Вартість одного року навчання становить 35 700,00 грн. Стипендія не нараховується. Термін навчання з 01.09.2024р. по 30.06.2027р.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Юридичний статус матері чи батька особа набуває лише в разі, якщо у актовому записі про народження дитини будуть вказані відповідні відомості саме про цю особу, за результатами чого видається свідоцтво про народження дитини.

Якщо ж біологічний батько відмовляється визнати своє батьківство щодо дитини та не бажає звернутися до органів реєстрації актів цивільного стану (РАЦСу) із відповідною заявою, тобто коли спільна заява батьків відсутня, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (частина перша статті 135 Сімейного кодексу України).

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком дитини записано ОСОБА_4 , тобто зі слів матері.

Отже, якщо у свідоцтві про народження дитини запис про її батька було зроблено згідно ст. 135 СК України за вказівкою матері, то й права на звернення до суду про стягнення аліментів з біологічного батька дитини не виникає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що право на стягнення аліментів з біологічного батька дитини виникає лише в тому випадку, якщо він записаний ним у свідоцтві про народження дитини. Якщо запис про батька було проведено зі слів матері, на підставі ст. 135 СК України, то для стягнення аліментів необхідно внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини та отримати нове Свідоцтво про народження дитини. Такі зміни можуть бути внесені за згодою біологічного батька через органи РАЦСу чи в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.121, 135, 180 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 76, 81, 259, 263-265, 268, 351, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , (Черкаська область, Канівський район, с. Потапці).

Суддя Н.О. Петренко