Справа № 489/3420/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

секретаря - Романової К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса №1901, виданого 30.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Суперіум» звернулося до Ленінського районного суду м.Миколаєва з заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №1901 від 30.10.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості у сумі 10 085,47 грн.

В обґрунтування заяви представник ТОВ «ФК «Суперіум» посилається на те, що в Інгульському відділі ДВС у м.Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) на виконанні перебуває виконавче провадження № 59241676, яке відкрите на підставі виконавчого напису № 1901, вчиненого 30.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. на користь АТ «Ідея Банк» суми боргу.

15.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (первісним стягувачем) та ТОВ «ФК «Суперіум» укладено договір факторингу №15/11/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № Z20.206.72470 від 29.09.2016 року.

Таким чином, ТОВ «ФК «Суперіум» набуло всіх прав первісного кредитора у зобов`язанні та стало правонаступником у правовідносинах з боржником ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, представник ТОВ «ФК «Суперіум» зазначає, що виникла необхідність заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, шляхом заміни попереднього стягувача АТ «Ідея Банк» його правонаступником ТОВ «ФК «Суперіум», оскільки станом на час звернення із вказаною заявою відкрито виконавче провадження та сума боргу в добровільному порядку боржником не погашена.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13.05.2024 року дану заяву направлено до Центрального районного суду м.Миколаєва за підсудністю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2024 року дану заяву передано на розгляд судді Черенковій Н.П.

Ухвалою судді від 20.06.2024 року дану заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 04.07.2024 року.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, в заяві про заміну стягувача просив розгляд заяви здійснювати за його відсутності.

Заінтересовані особи по справі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку неявкою учасників справи в судове засідання, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону № 1404-VIIІ, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2022 у справі № 183/4196/21 відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі № 280/456/20 (провадження № К/9901/32676/20) та від 22.07.2019 у справі № 822/1659/18 (провадження № К/9901/63678/18), про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що при розгляді справ необхідно встановити фактичні обставини справи, зокрема чи було звернуто до примусового виконання та відкрито виконавче провадження за виконавчим написом нотаріуса.

Заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Імперативними приписами частини п`ятої статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у разі виникнення потреби у заміні боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні в Інгульського відділу ДВС у м.Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) перебуває виконавче провадження №59241676, відкрите 31.05.2019 року на підставі виконавчого напису №1901, вчиненого 30.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення боргу за Кредитним договором № Z20.206.72470 від 29.09.2016 року з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» у розмірі 11 685,47 грн.

15.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Суперіум» укладено договір факторингу № 15/11/23 про відступлення права вимоги, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «Суперіум», а ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги за договорами, в тому числі за Кредитним договором № Z20.206.72470, що підтверджується витягом з друкованого реєстру боржників №1 від 15.11.2023 року.

У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання вищевказаного договору факторингу недійсними, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цих договорів.

Згідно витягу з АСВП від 09.04.2024 року, виконавче провадження №59241676, яке відкрите 31.05.2019 року, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача АТ «Ідея Банк» заборгованості перебуває у стані «Примусове виконання».

З огляду на викладене, суд вважає вимогу про заміну сторони виконавчого провадження АТ «Ідея Банк» його правонаступником ТОВ «ФК «Суперіум» правомірною, у зв`язку із доведенням факту відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги за правочином, що надає новому кредитору право звернення до суду із заявою про заміну стягувача на стадії виконання виконавчого напису нотаріуса.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 260, 261, 354, 442 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса №1901, виданого 30.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Замінити стягувача - Акціонерне товариство «Ідея Банк» (ЄДРПОУ 19390819) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум»() у виконавчому проваджені №59241676 з примусового виконання виконавчого напису №1901 від 30.10.2017 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за Кредитним договором № Z20.206.72470 від 29.09.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12 серпня 2024 року.

Суддя Н.П. Черенкова