Справа № 362/4109/24
Провадження № 2/362/2212/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 серпня 2024 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що внаслідок ДПТ йому, як власнику транспортного засобу завдано матеріальну шкоду в сумі 202 874 гривні 80 копійок.

Також, позивач зазначив, що на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком винної в ДТП особи йому було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 70 496 гривень 00 копійок.

Однак, страховик винної в ДТП особи відмовився виплатити решту суми заподіяної шкоди, а тому, оцінивши розмір заподіяної шкоди, позивач просить стягнути з ТзДВ «Страхова група «Оберіг» у відшкодування матеріальної шкоди 89 504 гривні 00 копійок.

Також, оскільки постановою уповноваженого органу відповідача визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на відповідні норми матеріального права, позивач просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на свою користь різницю невідшкодованої суми матеріальної шкоди в розмірі 42 874 гривні 80 копійок (а.с. 1 - 10).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Представником відповідача ТзДВ «Страхова група «Оберіг» - адвокатом Стецюрою О.В. подано до суду відзив на позов у якому вона просила відмовити в задоволені позовних вимог до товариства з тих підстав, що за судовою практикою подібних спорів, позивач своєю заявою погодив розмір страхового відшкодування та порядок його виплати, а своєю заявою позивач підтвердив, що здійснення страховиком виплати страхового відшкодування згідно цієї заяви в зазначеному в ній розмірі є повним виконанням страховиком своїх зобов`язань перед заявником щодо означеного страхового випадку та підтвердив, що страховий випадок вважається повністю врегульованим і заявник не матиме жодних претензій до страховика стосовно означеного страхового випадку (а.с. 78 - 89).

Представником позивача надано відповідь на відзив у якій останній не визнав заперечень представника відповідача ТзДВ «Страхова група «Оберіг» та наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с. 105 - 109).

Враховуючи, що судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження та копією позову з додатками, надіслані відповідачці ОСОБА_2 за останньою відомою адресою реєстрації місця її проживання повернуто до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи (а.с. 71, 74, 113).

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 яка повідомлена про розгляд справи у визначеному порядку, у встановлений судом строк не подала відзив на позов і не заперечила проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 - позивач у даній справі є власником автомобіля марки «Opel Combo», державний номер НОМЕР_2 (а.с. 16).

За змістом постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко В.М. від 01.12.2023 року по справі № 362/6759/23, яка набрала законної сили, встановлено, що 13 жовтня 2023 року о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlender», державний номер НОМЕР_3 по вулиці Декабристів у місті Василькові Обухівського району Київської області, не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення з автомобілем марки «Opel Combo», державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.п. 12.1 і 13.1 ПДР; відповідачку визнано винною в порушенні Правил дорожнього руху та у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 15).

Нормою частини 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

При цьому, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlender», державний номер НОМЕР_3 була застрахована ТзДВ «Страхова група «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-211552649 від 16.10.2022 року (а.с. 17).

Одночасно, із доданого до позову листа № 0901-07 від 09.01.2024 року ТзДВ «СГ «Оберіг» вбачається, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlender», державний номер НОМЕР_3 була застрахована ТзДВ «СГ «Оберіг» за діючим на дату ДТП полісом добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-211552649 (а.с. 26).

Також, за змістом вказаного листа, заяви на виплату страхового відшкодування від 28.11.2023 року і платіжної інструкції № 24312 від 08 грудня 2023 року судом встановлено, що страховик відповідачки сплатив на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 70 496 гривень 00 копійок (а.с. 23, 24, 26).

Згідно із наданим позивачем на підтвердження своїх вимог актуалізованого звіту № 34/00.05.24 від 21.05.2024 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Opel Combo», державний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження в ДТП складає 177 562 гривні 25 копійок (а.с. 44 - 56).

Письмовою заявою від 22 травня 2024 року позивач звернувся до страховика винної в ДТП особи із клопотанням сплатити решту невідшкодованої суми страхової виплати в розмірі 89 504 гривні 00 копійок (а.с. 57 - 58).

Натомість, листом № 2905-09 від 29.05.2024 року ТзДВ «СГ «Оберіг» позивачу відмовлено у виплаті зазначеної суми (а.с. 59).

У зв`язку із цим, позивач вважає, що страховик винної особи зобов`язаний відшкодувати йому матеріальну шкоду в сумі 89 504 гривні 00 копійок, а винна в ДТП особа - решту невідшкодованої суми матеріальної шкоди в розмірі 42 874 гривні 80 копійок.

Вирішуючи по суті позовні вимоги заявлені до ТзДВ «Страхова група «Оберіг», суд погоджується і приймає до уваги викладені за змістом відзиву на позов заперечення відповідача та враховує роз`яснення, що викладені в правових позиціях постанови Верховного Суду від 13 грудня 2023 року по справі № 759/28079/21.

Зокрема, за змістом узгодження (викладеного у заяві від 28.11.2023 року) позивач, діючи добровільно і на власний розсуд погодився із розміром страхового відшкодування ТзДВ «Страхова група «Оберіг» в сумі 70 496 гривень 00 копійок та правовими наслідками такої виплати.

Отже, заявлена в подальшому вимога до страхової компанії суперечить як попередній поведінці позивача, так і засадам розумності та диспозитивності.

Відомостей про те, що позивач підписав вказане узгодження під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини або не усвідомлюючи значення своїх дій, матеріали даної справи не містять.

Тобто, ТзДВ «СГ «Оберіг» і позивач досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування.

Як наслідок, ТзДВ «СГ «Оберіг» виплативши позивачу страхове відшкодування у розмірі 70 496 гривень 00 копійок, виконало свої зобов`язання відповідно до положень спеціального закону.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача до страховика винної в ДТП особи є безпідставними і необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Вирішуючи по суті позовні вимоги заявлені до винної в ДТП особи, суд враховує наступне.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України, передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Норма пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

При цьому, страховик відповідача у межах ліміту відповідальності виплатив на користь позивача грошові кошти в сумі 70 496 гривень 00 копійок.

Отже, у зв`язку із пошкодженням внаслідок вчиненого ДТП з вини відповідачки ОСОБА_2 , позивачу не відшкодовано матеріальну шкоду в сумі 107 093 гривні 25 копійок.

Одночасно, суд наголошує на необхідності відшкодування саме вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, а не вартості матеріального збитку, що прямо передбачено нормою частини першої статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі наведених вище норм цивільного законодавства, зазначений розмір шкоди завданої майну позивача зобов`язана відшкодувати саме відповідачка ОСОБА_2 ..

Проте, суд враховує норму частини першої статті 13 ЦПК України відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, а тому, суд стягує із відповідачки ОСОБА_2 саме заявлену в прохальній частині позову суму майнового відшкодування.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню лише за вимогами до відповідачки ОСОБА_2 у заявленому позивачем розмірі матеріальної шкоди.

При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням в повному обсязі позову за вимогами до відповідачки ОСОБА_2 , судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору за подання позову із вимогами майнового характеру слід покласти саме на відповідачку ОСОБА_2 в розмірі із розрахунку ціни позову в сумі 42 874 гривні 80 копійок, що становить 1 211 гривень 20 копійок (а.с. 14).

Стосовно судових витрат за вимогами до ТзДВ «Страхова група «Оберіг», суд вважає наступне.

Відповідно до підставі пункту другого частини другої статті 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати пов`язані із розглядом справи покладаються на позивача.

Згідно із нормою частини першої статті 13 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Зокрема, разом із відзивом представником відповідача ТзДВ «Страхова група «Оберіг» - адвокатом Стецюрою О.В. надано суду договір № 45851/1 від 25 липня 2024 року про надання професійної правничої допомоги й акт прийому-передачі послуг від 05 серпня 2024 року до вказаного договору, з яких вбачається, що адвокат надала товариству правові послуги в сумі 7 300 гривень 00 копійок (а.с. 92 - 95, 96).

При цьому, суд керується нормою пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України, за якою: для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

У зв`язку із цим, суд обов`язково враховує зміст пункту 4.4. договору № 45851/1 від 25 липня 2024 року про надання професійної правничої допомоги, за яким: «оплата за даним договором здійснюється не пізніше 10 днів з дня отримання клієнтом інформації щодо набрання законної сили судового рішення ухваленого на користь клієнта».

Тобто, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в позові за вимогами до відповідача ТзДВ «Страхова група «Оберіг» судові витрати пов`язані зазначеного товариства із розглядом справи у вигляді витрат на правову допомогу в зазначеному розмірі, слід покласти на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись, статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 11, 1166, 1167, 1188 ЦК України, статтями 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 - 265, 273 - 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Частково задовольнити позов.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 42 874 (сорок дві тисячі вісімсот сімдесят чотири) гривні 80 копійок.

Відмовити задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат грошові кошти в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» у відшкодування судових витрат грошові кошти в сумі 7 300 (сім тисяч триста) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду - 16 серпня 2024 року.