УХВАЛА

07 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 296/8220/20

провадження № 61-510св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Сердюка В. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Корольовський відділ державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Державне підприємство «Сетам»,

треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 22 листопада 2022 рокуу складі колегії суддів: Борисюка Р. М., Григорусь Н. Й., Микитюк О. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі - Корольовський ВДВС у м. Житомирі), Державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль»), ОСОБА_3 , про визнання електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів та акта про реалізацію предмета іпотеки недійсними.

Позов обґрунтований тим, що з метою виконання рішення суду згідно з виконавчим листом Корольовського районного суду м. Житомира від 13 травня 2015 року № 296/5743/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь AT «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 05 вересня 2006 року № 014/1102/82/92287, 07 вересня 2020 року ДП «Сетам» провело електронні торги по лоту № 437650 з реалізації належного їй як майновому поручителю 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який був предметом іпотеки та виступав на забезпечення зобов`язань перед банком за споживчим кредитом.

Вказаний житловий будинок використовується нею та членами її сім`ї як місце постійного проживання, будь-якого іншого майна на праві власності вона та її чоловік не мають.

На час проведення електронних торгів з продажу предмета іпотеки - 1/2 частини житлового будинку, він був єдиним та постійним місцем їх проживання, згоди на звернення стягнення на нього вона не надавала. Тому реалізація майна з прилюдних торгів відбулася з порушенням мораторію, передбаченого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Дізнавшись про проведення електронних торгів вона подала скаргу на дії державного виконавця щодо примусової реалізації житлового будинку. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомир від 04 вересня 2020 року було зобов`язано Корольовський ВДВС у м. Житомирі відкликати з ДП «Сетам» заяви про виставлення на прилюдні торги спірного житлового будинку та зобов`язано ДП «Сетам» зняти (відкликати) з електронних торгів, що призначені на 07 вересня 2020 року, лоти № 437650 та № 437652. Зазначене судове рішення було залишено без уваги, що призвело до відчуження на електронних торгах майна, яке не могло бути примусово відчужене.

Просила визнати недійсними електронні торги, проведені ДП «Сетам» 07 вересня 2020 року, з продажу предмета іпотеки - 1/2 частини житлового будинку, загальною площею 62,1 кв. м, житловою площею 39,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 437650), за результатами яких це майно придбав ОСОБА_2 за ціною 59 268,24 грн; визнати недійсним протокол проведення електронних торгів від 07 вересня 2020 року № 500985 з продажу предмета іпотеки - 1/2 частини житлового будинку загальною площею 62,1 кв. м, житловою площею 39,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки від 29 вересня 2020 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, складений державним виконавцем про придбання ОСОБА_2 1/2 частини житлового будинку загальною площею 62,1 кв. м, житловою площею 39,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2021 року позов задоволено.

Визнано недійсними електронні торги, проведені ДП «Сетам» 07 вересня 2020 року, з продажу предмета іпотеки - 1/2 частини житлового будинку, загальна площа 62,1 кв. м, житлова площа 39,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 437650), за результатами яких це майно придбав ОСОБА_2 за ціною 59 268,24 грн.

Визнано недійсним протокол проведення електронних торгів від 07 вересня 2020 року № 500985 з продажу предмета іпотеки - 1/2 частини житлового будинку, загальною площею 62,1 кв. м, житловою площею 39,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки від 29 вересня 2020 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, складений державним виконавцем про придбання ОСОБА_2 1/2 частини житлового будинку, загальною площею 62,1 кв. м, житловою площею 39,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 04 лютого 2020 року у цивільній справі № 296/8220/20, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції керувався тим, що зазначене нерухоме майно підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який був чинним на час проведення 07 вересня 2020 року електронних торгів. Крім того, позивачка вчиняла дії щодо оскарження рішень та дій державного виконавця щодо примусової реалізації зазначеного житлового будинку, який є місцем її постійного проживання разом з родиною, оскільки ОСОБА_1 зареєстрована в цьому будинку з 2005 року. У матеріалах справи немає належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у позивачки іншого житла на праві власності, ніж те, що передано в іпотеку, відповідачі таких доказів не надали.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Житомирського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2021 року скасовано, ухвалено нове про відмову в позові.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що кредитний та іпотечний договори не містить посилань на те, що вони забезпечують зобов`язання за споживчим кредитом, тому на спірні правовідносини не розповсюджуються приписи Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті». Крім того, на порушення умов договору іпотеки, після його укладення іпотекодавцями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані треті особи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року, просить її скасувати, рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2021 року залишити в силі.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не застосував правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 380/6558/20, провадження № К/9901/13047/21, від 26 лютого 2020 року у справі № 645/984/18, провадження № 61-16336св19, від 18 вересня 2019 року у справі № 711/750/18, провадження № 61-45855св18, від 06 жовтня 2021 року у справі № 161/21094/19, провадження № 61-3427св21; у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 755/12052/19, провадження № 14-113цс21, у постанові Верховного Суду України від 09 вересня 2015 року у справі № 6-483цс15, не дослідив докази у справі.

Суд апеляційної інстанції не надав будь-якої оцінки та не звернув уваги на наявну в матеріалах справи копію кредитного договору від 05 вересня 2006 року № 014/1102/82/92287, згідно з яким 05 вересня 2006 року між банком та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 014/1102/82/92287, за умовами якого кредитор на умовах цього договору надає позичальнику споживчий кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 19 000,00 дол. США. Кредитні кошти призначені для використання на споживчі цілі (пункти 1.1, 2.1 кредитного договору).

Відповідно до акта від 08 липня 2021 року зазначені в акті та довідці особи, в тому числі і неповнолітня дитина, з 2005 року проживають в житловому будинку на АДРЕСА_1 , тобто, ще до укладення договору іпотеки від 05 вересня 2006 року.

Отже, право користування житловим будинком на АДРЕСА_1 виникло у дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з моменту виникнення права власності на будинок та реєстрації місця проживання в цьому будинку батьків дитини, тобто до 2006 року, а тому умови договору іпотеки не порушено, в тому числі і щодо дотримання пункту 4.1.4 договору іпотеки, як помилково вважає суд апеляційної інстанції.

На момент проведення торгів та складання акта, в житловому будинку було зареєстровано місце проживання неповнолітньої дитини 2004 року народження - сина ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , дитина мала право користування цим житлом, що підтверджується доказами у справі.

Спірний житловий будинок не міг бути примусово відчужений - проданий з електронних торгів, оскільки він на праві спільної часткової власності належав ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , був предметом іпотеки та виступав на забезпечення зобов`язань перед банком саме за споживчим кредитом, наданим позичальнику в іноземній валюті - доларах США, а також використовується нею та членами її сім`ї як місце постійного проживання.

Згода на звернення стягнення на 1/2 частину спірного житлового будинку не надавалася.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у такому випадку має значення саме право користування дитиною житловим приміщенням, а не реєстрація в ньому.

Аргументи інших учасників справи

У квітні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив АТ «Райффайзен Банк Аваль» на касаційну скаргу, у якому банк просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Відзив на касаційну скаргу мотивований тим, що твердження заявника про те, що спірне нерухоме житлове приміщення використовується ним як місце постійного проживання, належними і допустимими доказами не доведено. Факт реєстрації позивача у будинку, не є беззаперечним доказом того, що спірне житлове приміщення використовується нею як місце постійного проживання.

Що стосується отримання приватним виконавцем дозволу на реалізацію нерухомого майна від органу опіки та піклування, то згідно з Інструкцією з примусового виконання рішень у разі наявності зареєстрованих неповнолітніх осіб необхідно попередній дозвіл органу опіки та піклування, але не зазначено, що такий дозвіл має отримувати виконавець. Отже, у діях приватного виконавця з передачі майна на реалізацію відсутні ознаки порушення Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 09 березня 2023 рокупоновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року. Відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи.

У березні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2024 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши матеріали справи, Верховний Суд зробив висновок про зупинення касаційного провадження у справі з огляду на таке.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2024 року справу № 554/154/22 (провадження

№ 61-4783св23) за позовом ОСОБА_4 до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (далі - ПАТ «МТБ Банк»), ДП «СЕТАМ», ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В. В., про визнання незаконними та скасування результатів електронних торгів, акта державного виконавця, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна з чужого незаконного володіння, а також за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми), ПАТ «МТБ Банк», ДП «СЕТАМ», приватний нотаріус про визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 17 червня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що у практиці Верховного Суду немає єдиного підходу до захисту прав власника (законного користувача) майна, відчуженого у процедурі примусового виконання судового рішення на електронних торгах за договором, стороною якого він не був. Боржники у таких справах звертаються до суду з вимогами про визнання недійсними цих торгів (їх результатів), про скасування торгів (їх результатів) тощо і лише в окремих випадках заявляють вимогу про витребування відчуженого на публічних торгах майна, що свідчить про існування виключної правової проблеми. На розгляді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду перебуває понад 20 справ, у яких позивачі оспорюють публічні торги (їхні результати) у процедурі примусового виконання судового рішення, а також різноманітні правові акти, але лише у п`яти із цих справ є вимога про витребування майна. Це підтверджує те, що позивачі звертаються до суду з різними вимогами, проте у випадку вибуття майна з володіння позивача-власника внаслідок продажу цього майна третьою особою (не позивачем і не від його імені) згідно з усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду відновлення володіння таким майном можливе шляхом його витребування від набувача, а не внаслідок задоволення інших вимог.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року справу № 554/154/22 (провадження № 14-24цс24) прийнято та призначено до розгляду.

Оскільки правовідносини у справі № 296/8220/20 подібні з правовідносинами у справі № 554/154/22, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду та яка нею не розглянута, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 296/8220/20 до завершення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 554/154/22.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 296/8220/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Державного підприємства «Сетам», треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 , про визнання електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів та акта про реалізацію предмета іпотеки недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 22 листопада 2022 рокудо закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 554/154/22, провадження № 14-24цс24.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

А. С. Олійник

В. В. Сердюк