Провадження № 2/127/3796/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 серпня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Так, у порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч.2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Слід звернути увагу заявника, що позовні вимоги поділяються на вимоги майнового та немайнового характеру.

Майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Водночас, під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з 01 січня 2024 року ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140 грн); ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн).

Оскільки позовна заява містить вимоги майнового характеру, тому вона підлягає оплаті судовим збором відповідно до вищевказаної норми.

Натомість, як слідує з матеріалів позовної заяви, в порушення вимог п.3 .ч.3 ст. 175 ЦПК України, позивач, вказуючи ціну позову без зазначення будь-яких доказів щодо дійсної вартості спірного майна, не надав документу на підтвердження сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи, що в суду відсутня можливість встановлення ціни позову на день подання позову (в матеріалах відсутні докази щодо підтвердження дійсної вартості спірного майна), суд вважає за необхідне попередньо визначити розмір судового збору в сумі 15140,00 грн.

Позивачу слід сплатити судовий збір за вимогами майнового характеру в розмірі, встановленому судом, що становить 15140 грн та надати суду докази щодо цього.

Водночас, позивач не звільняється від обов`язку зазначити обставини з посиланням на докази щодо дійсної вартості спірного майна.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні:

отримувач коштів: ГУК у Вінн.обл./м.Вінниця/22030101; код ЄДРПОУ отримувача: 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002856.

При цьому, слід звернути увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

Також, відповідно до п.5. ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч.5 ст. 177 ЦПК України). Обов`язок подання доказів разом з поданням позовної заяви передбачений ч.2 ст. 83 ЦПК України.

Як убачається з позовної заяви, посилаючись на положення. ст. 372 ЦК України ст. 60, 70 СК України та ст. 120 ЗК України, позивач зазначає про обставини забудови сторонами за спільні кошти у період шлюбу низки об`єктів нерухомості, розташованих на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі і будинку АДРЕСА_2 , у якому певний час проживали сім`єю. Натомість на підтвердження таких обставин не зазначає і не надає до позовної заяви жодних доказів, зокрема коли саме спірну новобудову звершено будівництвом з введенням її в експлуатацію, відомостей щодо походження коштів та в якій загальній сумі витрачено коштів на це будівництво.

Не містить позовна заява зазначення будь-якими доказами по наведеним в ній обставинам щодо здійснення ремонту у спірному будинку та понесення саме позивачем особистих витрат на цей ремонт, а також щодо проживання сторін однією сім`єю разом із сином у спірній новобудові.

Також, в порушення ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї, в примірнику для суду та інших учасників справи, зокрема для вказаних ним відповідачів. Позивачем узагалі, крім позовної заяви та її копій у кількості для відповідачів, не надано ніяких додатків до неї.

Позивачу слід надати до позовної заяви докази в примірнику для суду та відповідачів.

При цьому, позивачу під час оформлення матеріалів позовної заяви слід звернути увагу на вимоги ч.5 ст.95, ч. 1,5 ст. 177 ЦПК України щодо порядку належного засвідчення копій письмових доказів, що додаються до самої заяви та необхідно надати суду завірені належним чином копії документів з оригіналів, що додаються до позовної заяви про розірвання шлюбу, у т.ч. в примірнику позовної заяви з додатками для відповідача.

Враховуючи вищезазначене, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення заяви без руху з підстав, передбачених законом не є порушенням права на справедливий судовий захист.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя: