Справа № 443/311/24 Головуючий у 1 інстанції: Сливка С.І.
Провадження № 22-ц/811/1360/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 12 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

13.02.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Оскаржуваною ухвалою провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд першої інстанції не обґрунтував, яким чином перебування відповідача у складі Збройних Сил України перешкоджає подальшому розгляду справи про збільшення розміру аліментів та стягнення з нього додаткових витрат на утримання дитини, яка постійно хворіє. Вважає, що матеріали даної справи дозволяють у повній мірі встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду, а необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду, що суперечить положенням Конвенції про права дитини.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Згідно довідки № 12956 від 28.07.2023 року, виданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 згідно Указу Президента України № 69/2022 призваний по загальній мобілізації на військову службу у військову частину НОМЕР_1 АДРЕСА_1 з 05.03.2022 року (а.с. 10).

Відповідно до довідки № 893/13/592 від 29.03.2024 року, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 81 від 20.03.2024 року переведений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 (а.с. 85).

Постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України, а відтак, відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

З таким висновком суду колегія суддів не може повністю погодитися, виходячи з наступного.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, що перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Такі висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 21.12.2022 року у справі №456/2541/19.

Як убачається з матеріалів справи, довідка № 12956 від 28.07.2023 року, видана начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , та довідка № 893/13/592 від 29.03.2024 року, видана командиром військової частини НОМЕР_1 , підтверджують лише факт перебування ОСОБА_2 на військовій службі з 05.03.2022 року та проходження такої у військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_2 .

При цьому, доказів на підтвердження проходження ОСОБА_2 служби у військовій частині, що переведена на воєнний стан, матеріали справи не містять.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для обов`язкового зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, оскільки матеріали справи не містять інформації про те, що військова частина, у якій проходить службу ОСОБА_2 , переведена на воєнний стан.

З наведених мотивів, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 12 квітня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра