Єдиний унікальний номер: 448/174/21
Провадження № 2/448/280/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13.08.2024 місто Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Гіряк С.І.

за участі секретаря судового засідання Семен І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (місцезнаходження: (вул. Жамбила Жабаєва,7, м. Київ, 04112) як правонаступник АТ «Кредобанку» до

відповідача 1 ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 );

відповідача 2 ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 );

вимоги позивача: про стягнення заборгованості

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_3 ( в режимі відеоконференцзв`язку),

відповідач 1 ОСОБА_1 не з`явився,

представник відповідачки 2 ОСОБА_4 адвокат Квак В.В. (в режимі відеоконференцзв`язку),

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідачів

1. АТ «Кредобанк» (правонаступником якого є ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції») звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 25.01.2019 між АТ КредоБанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CL-165542, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 60 000 грн. до 24.01.2024 року за процентною ставкою 52,99% річних. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав. Відповідач 1 ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 04.11.2020 року становить 101872, 52 грн., що складається з: 56080 грн. 24 коп. заборгованість за тілом кредит; 44246 грн. 08 коп. - заборгованість за відсоткам; 1546 грн.20 коп. - пеня.

3. Зазначає, що 08.10.2019 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву № СL-165542 фізичної особи на отримання кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_4 (далі -Відповідач-2). Факт шлюбних відносин підтверджується штампом у паспорті ОСОБА_1 про реєстрацію шлюбу із ОСОБА_4 від 11.10.1990 року. Відповідно до Анкети-заяви № СL-165542, зазначено, що шляхом підписання цієї Анкети-заяви, позичальник підтверджує своїм підписом, що суму отриманого ним кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та є таким, що не потребує згоди другого із подружжя.

4. З огляду на вищенаведене, просив суд стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача АТ «КредоБанк» вищевказану суму заборгованості, а також понесений і документально підтверджений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10% від ціни позову, що становить 10187 грн. 252 коп.

5. Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відзиву на позов не надали.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи

6. Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» як правонаступник АТ «КредоБанку» - Янцо О.В. в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задоволити позов.

7. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Суд констатує, що крім направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 , повідомлення про його виклик в судове засідання здійснювався шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Мостиського районного суду Львівської області (http://court.gov.ua/). Слід зазначити, що жодних клопотань, заяв та відзиву від ОСОБА_1 до суду не надходило.

8. Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Квак В.В. в судовому засіданні пояснив, що кредитний договір між АТ «Кредобанк» був укладений з відповідачем ОСОБА_1 , проте такий договір не містить даних щодо того, що він укладався в інтересах його довірительки ОСОБА_4 , договір укладений з відповідачем ОСОБА_1 укладався не в інтересах сім`ї, не є дрібним побутовим правочином, а відповідачка ОСОБА_4 не підписувала заяви згоди на укладення такого договору. Тому вимоги позивача щодо солідарно стягнення заборгованості до задоволення не підлягають. Зазначив, щодо стягнення кредитної заборгованості із відповідача ОСОБА_1 покладає на розсуд суду.

9. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, учасники справи не заперечили проти розгляду справи без участі ОСОБА_4 , тому неявка відповідача ОСОБА_4 не перешкоджає розгляду справи без його участі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

10. Заочним рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 02.04.2021 року у справі №448/174/21 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги АТ «Кредобанк» задоволено частково, а саме вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул.Сахарова, буд. 78; ) суму заборгованості за Кредитним договором №СL-165542 від 25.01.2019 р. у розмірі згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № СL-165542 від 25.01.2019 р. 101872,52 грн. (сто одна тисяча вісімсот сімдесят дві гривні 52 копійки), а також вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул.Сахарова, буд. 78; ) суму сплаченого судового збору в розмірі 2 270, 00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок). У задоволенні решти позовних вимог АТ «Кредобанк» -відмовлено.

11. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 04.10.2021 замінено первісного стягувача АТ «Кредобанк» на ТзОВ «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції».

12. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 05 березня 2024 року заяву адвоката Квака В.В., який діє в інтересах відповідачки ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Заочне рішення Мостиського районного суду Львівської області від 02 квітня 2021 року ухвалене у справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

13. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 27.05.2024 витребувано для огляду в судовому засіданні у ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» оригінал анкети-заяви від 26.01.2019 на отримання готівкового кредиту ОСОБА_1 в АТ «Кредобанк».

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом

14. Судом встановлено, що 25.01.2019 року між АТ «КредоБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CL-165542, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 60 000 грн., з кінцевим терміном погашення заборгованості 24.01.2024 року на поточні потреби. Відповідно до п. 4.1. договору за користування кредитом позичальник сплачує відсотки у розмірі 52,99 річних.

15. Слід зазначити те, що АТ «Кредобанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором.

16. Відповідач 1 в свою чергу не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

17. Крім того, пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного невиконання грошового зобов`язання позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення простроченої до дати, що передує даті погашення заборгованості.

18. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, виникла заборгованість, яка станом на 04.11.2020 року становить 101 872,52 грн. та складається з: 56080 грн. 24 коп. заборгованість за тілом кредит; 44246 грн. 08 коп. - заборгованість за відсоткам; 1546 грн.20 коп. - пеня.

19. 08.10.2019 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 була підписана Анкета-заяву № СL-165542 фізичної особи на отримання кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , вказано, що шляхом підписання цієї Анкети-заяви, позичальник підтверджує своїм підписом, що суму отриманого ним кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та є таким, що не потребує згоди другого із подружжя.

V. Застосоване Судом законодавство

20. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який є правомірним, а тому повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.

21. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

22. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

23. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

24. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

25. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1ст. 638 ЦК України).

26. З усіма істотними умовами кредитування відповідач був ознайомлений, що підтверджується його підписом у кредитному договорі №CL-165542 від 25.01.2019, в якому закріплено, зокрема строк кредитування, процента ставка за користування кредитними коштами, порядок повернення кредиту, відповідальність сторін тощо.

27. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

28. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

29. Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

30. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

31. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

32. Відповідно до ч.1 ст.611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

33. Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

34. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

35. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

36. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов?язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

37. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

38. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

39. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

40. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

41. Згідно з ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

42. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

VI. Висновки Суду

43. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

44. Суд вважає встановленим та доведеним, що АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір, оформлений письмовим документом і підписаний сторонами.

45. При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину у встановленому законом судовому порядку не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти, які останній повинен був повертати кредитору.

46. Однак, як встановлено судом, позичальник порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконав зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має право вимагати в судовому порядку.

47. Вказані вище обставини відповідачами не оспорюються.

48. Визначаючи розмір заборгованості, суд враховує, що розрахунок, наданий позивачем, є повним, чітким, узгоджується з умовами кредитного договору, відповідачами не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення.

49. Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 узяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з останнього на користь позивача заборгованості за кредитним договором CL-165542 від 25.01.2019 у розмірі 101872,52 грн., яка утворилася станом на 04.11.2020.

50. За таких обставин вимоги в частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позовних вимог ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» як правонаступник АТ «Кредобанк» про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

51. Як вказує представник позивача в обґрунтування позовних вимог, 08.10.2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву № СL-165542 фізичної особи на отримання кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із відповідачем 2 - ОСОБА_4 . Факт шлюбних відносин підтверджується штампом у паспорті ОСОБА_1 про реєстрацію шлюбу із ОСОБА_4 від 11.10.1990 року.

52. На підставі викладеного, посилаючись на ч. 3 ст.61, ч. 4 ст.65 СК України, позивач вважає за можливе застосувати до даного спору солідарним відповідачем іншого з подружжя.

53. Відповідно до вимог ч. 1-3 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

54. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

55. Згідно вимог ч. ч. 1, 2, 4 ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

56. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

57. В даному спорі, Судом встановлено, що у паспорті споживчого кредиту у розділі 3. Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зазначено мету отримання кредиту - поточні потреби, рефінансування заборгованості (а.с.14), для отримання такого споживчого кредиту кредитор не отримував згоди другого з подружжя.

58. У пункті 25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що при оспорюванні кредитного договору чи договору поруки, застави/ іпотеки іншим із подружжя суди мають виходити з того, що положення ст.65СК України щодо порядку розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, яке є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів.

59. Оцінивши в сукупності надані суду та досліджені в судовому засіданні докази з урахуванням вимог ч. 3 ст.61, ч. 4 ст.65 СК України, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача про те, що отримані відповідачем ОСОБА_1 грошові кошти за кредитним договором були використані в інтересах сім`ї, а тому вказаний договір не створює будь-яких обов`язків для другого з подружжя.

60. Суд наголошує, що відповідачка ОСОБА_2 не підписувала ані кредитного договору, ані паспорту споживчого кредиту, ані анкети-заяви, жодних підписів про не заперечення проти отримання її чоловіком кредиту не проставляла, доказів того, що договір було укладено в інтересах сім`ї матеріали справи не містять, будь-яких інших документальних доказів того, що ОСОБА_2 погодилася взяти на себе солідарне зобов`язання перед АТ «Кредобанк» позивачем не надано, а тому підстави для задоволення позову ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» як правонаступника АТ «Кредобанк» у частині позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачки ОСОБА_2 відсутні. Тому підстави для задоволення позову ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» як правонаступника АТ «Кредобанк» у частині позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача 2 ОСОБА_4 відсутні. Позиція Верховного Суду, на яку посилається позивач була висловлена у справі щодо кредитних відносин, що виникли у зв`язку з купівлею нерухомого майна.

61. Враховуючи наведене, що позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.

VII. Судові витрати

62. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

63. Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

64. Позивачем не долучено доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, подано лише попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат.

65. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що зазначені вимоги позивача, задоволенню не підлягають.

66. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

67. Так, згідно платіжного доручення від 14.01.2021 року позивачем було сплачено 2270 грн., судового збору.

68. По справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 101872, 52 грн., котра була задоволена в повному обсязі, а тому у зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідачів судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

69. Щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 187,252,00 грн. суд приходить до наступного висновку.

70. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст.15 ЦПК України.

71. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

72. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

73. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

74. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

75. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

76. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

77. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

78. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

79. Позивач просить стягнути з відповідачів 10 187,252 грн. відшкодування витрат за надання правничої допомоги. На підтвердження цих витрат адвокат Павленко С.В. долучив: ордер серії КС №573217 від 16.06.2020 року; договір про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «БІЗНЕС І ПРАВО»; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000531, видане 30 листопада 2018 року. Проте, суду не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті), платіжні документи про оплату послуг з надання професійної правничої допомоги тощо, що позбавляє суд вирішити питання стягнення в користь позивача витрати на правничу допомогу, тому в задоволенні таких слід відмовити, однак це не позбавляє позивача звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у визначений законом строк.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 352,354 ЦПК України, Суд,

у х в а л и в:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (правонаступника АТ «Кредобанк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» суму заборгованості за Кредитним договором №СL-165542 від 25.01.2019 у розмірі згідно розрахунку заборгованості - 101872 (сто одну тисячу вісімсот сімдесят дві) грн. 52 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» суму судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» -відмовити.

4. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

5. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

7. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

8. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 19.08.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», місцезнаходження: вул. Жамбила Жабаєва,7, м. Київ, 04112, (правонаступник АТ «Кредобанк»).

Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Суддя Світлана ГІРЯК