ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року

м. Київ

справа № 159/3832/22

провадження № 61-3015св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І.,

суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),Пархоменка П. І.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерного»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , на ухвалу Волинського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року у складі колегії суддів: Шевчук Л. Я., Данилюк В. А., Матвійчук Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

У вересні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерного» (ПрАТ «Волиньобленерго») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2023 року позовні вимоги ПрАТ «Волиньобленерго» задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 в користь ПрАТ «Волиньобленерго» 77 199,25 грн вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії та судові витрати у справі у розмірі 2 481,00 грн. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовлено.

Короткий зміст апеляційної скарги та ухвал суду апеляційної інстанції

В апеляційній скарзі на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору з посиланням на її скрутне матеріальне становище, що пенсія - її єдиний дохід, соціальної допомоги не отримує, інших доходів не має, не має нерухомого майна, долучив: довідку про доходи № 3877 8682 1436 1886, довідку № 1283/3.19 від 26 грудня 2023 року, копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 27 грудня 2023 року, копію інформаційної довідки № 360190827 від 27 грудня 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 12 січня 2024 року у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк тривалістю десять днів з дня вручення копії ухвали для сплати судового збору.

Суд вказав, що підставою для звільнення від сплати судового збору є такий, обумовлений виключними обставинами, майновий стан сторони, який об`єктивно унеможливлює сплату нею судового збору у відповідному розмірі, передбачена статтею 8 Закону України «Про судовий збір» можливість звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком, і застосовується як правило у виключних випадках, представник відповідача в апеляційній скарзі покликається на ту обставину, що відповідач є пенсіонером, при цьому лише указаний факт не може свідчити про її важке матеріальне становище.

22 січня 2024 року представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав повторне клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Зокрема зазначив, що суд не звернув уваги на подані ним докази, які підтверджують, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків річного доходу ОСОБА_1 .

Ухвалою Волинського апеляційного суду 26 січня 2024 року у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для сплати судового збору. Суд зазначив, що представник відповідача покликається на ту обставину, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 , при цьому лише указаний факт не може свідчити про її скрутне матеріальне становище;

06 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав апеляційному суду заяву, в якій просив звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, посилаючись на її скрутне матеріальне становище та що розмір судового збору за подання апеляційної скарги перевищує 5 відсотків розміру річного доходу відповідача; додатково надав копію довідки від 06 лютого 2024 року з Територіального сервісного центру МВС № 0742 про те, що на ім`я довірителя не зареєстровано транспортних засобів.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2023 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_1 не усунула зазначені в ухвалі суду про залишення апеляційної скарги без руху недоліки, не сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги, що в свою чергу перешкоджає суду апеляційної інстанції вирішити питання про відкриття апеляційного провадження. За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що подану апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Аргументи учасників справи

26 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд ухвалою від 12 січня 2024 року відмовив у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору. Підставою відмови зазначено, що один лише той факт, що вона є пенсіонером, не може свідчити про її скрутне матеріальне становище. Однак такий висновок є помилковим, оскільки на підтвердження такого становища було додано наступні докази: довідку про доходи № 3877 8682 1436 1886; довідку від 26 грудня 2023 року № 1283/3.19; копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 27 грудня 2023 року; копію інформаційної довідки № 360190827 від 27 грудня 2023 року з Державного реєстру речових прав та нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Виходячи з даних довідки про доходи № 3877 8682 1436 1886 середній розмір пенсії довірителя за період з січня 2023 року по грудень 2023 року включно становить 3 892,67 грн, загальна сума за цей період - 46 712,04 грн. Довідкою від 26 грудня 2023 року № 1283/3.19 підтверджується факт неперебування ОСОБА_1 на обліку в управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради і не отримання ніяких соціальних допомог станом на 26 грудня 2023 року. Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 27 грудня 2023 року підтверджується відсутність у довірителя за І - III квартали 2023 року інших доходів, крім пенсії. За даними інформаційної довідки № 360190827 від 27 грудня 2023 року з Державного реєстру речових прав та нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, право власності на нерухоме майно за довірителем не зареєстроване. Таким чином пенсія є єдиним джерелом грошових надходжень ОСОБА_1 .

У поданому повторно 21 січня 2024 року клопотанні про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору було прохання звернути увагу на те, що вона є особою похилого віку, ледь пересувається.

Підставами відмови у задоволенні клопотання зазначено: можливість звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком; один лише той факт, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу довірителя не може свідчити про її скрутне майнове становище. На ряд інших доказів неплатоспроможності ОСОБА_1 апеляційний суд уваги не звернув.

06 лютого 2024 року подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, клопотання про звільнення від сплати судового збору, і подано додатково копію довідки від 06 лютого 2024 року з Територіального сервісного центру МВС № 0742 про те, що на ім`я довірителя не зареєстровано транспортних засобів. Апеляційний суд не звернув увагу на указану заяву і постановив оскаржувану ухвалу, в якій не перевірив і не надав оцінки доказам неплатоспроможності ОСОБА_1 взагалі.

Розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 3 721,00 грн. Розмір річного доходу ОСОБА_1 складає 46 712,04 грн. Відсоток судового збору по відношенню до річного доходу становить: 3 721,00 : 46 712,04 х 100 % = 7,97%. Оскільки розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу ОСОБА_1 , вона може бути звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

У квітні 2024 року ПрАТ «Волиньобленерного» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу відхилити.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2024 року відкрито касаційне провадження в цій справі.

В ухвалі зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від29 травня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Європейський суд з прав людини зауважував, що:

відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року);

внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110-111, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року);

згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року, пункт 54);

процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Апеляційна скарга за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 356 ЦПК України, відповідно до пункту 3 частини четвертої якої до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (частина друга статті 127 ЦПК України).

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (частини перша, третя статті 136 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Тлумачення пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку, що цієї нормою передбачена спеціальна підстава відстрочення або розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати - розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу особи за попередній календарний рік.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Положення пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до відповідача - фізичної особи за наявності відповідної підстави, визначеної зазначеною нормою. Відмова у звільненні від сплати судового збору з тих підстав, що така особа є відповідачем, без дослідження судом доказів, якими відповідач обґрунтовує наявність підстав для застосування пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», завдає шкоди самій суті права відповідача на доступ до суду (див. пункти 61-62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 906/308/20)).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2024 року у справі № 638/20304/21 (провадження № 61-2139св24) вказано, що «за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення заявник повинен сплатити судовий збір. Проте суд за клопотанням такого заявника може зменшити йому розмір належного до сплати судового збору або звільнити його від сплати такого збору в разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу цього скаржника. Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан (дохід) особи закон не містить, тому суд має встановити можливість сплатити судовий збір на підставі поданих заявником доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях (заявах) мають бути достатньо аргументовані. Аналіз матеріалів справи, яка переглядається, свідчить про те, що на виконання ухвали Харківського апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху з підстав несплати судового збору ОСОБА_3 у встановлений судом строк звернувся до апеляційного суду із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій просив звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище. До цієї заяви ОСОБА_3 додав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 29 листопада 2023 року з 1 по 4 квартал 2022 року та відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 29 листопада 2023 року з 1 по 3 квартал 2023 року. Зокрема вказував на те, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги перевищує визначені 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік. Із наданих заявником відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору убачається, що за період з 1 по 4 квартал 2022 року сукупний дохід ОСОБА_3 складає 25 795,00 грн, а за період з 1 по 3 квартал 2023 року - 15 400,00 грн. Вказане свідчить, що розмір судового збору (142 967,26 грн) дійсно перевищує 5 % річного доходу заявника. При цьому слід ураховувати, що згідно підпункту 2 пункту 1 Розділу V Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року № 822 (далі - Положення № 822), до державного реєстру включаються, зокрема, дані про фізичних осіб, а саме: джерела отримання доходів, об`єкти оподаткування, сума нарахованого та/або виплаченого доходу. Інформація про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору накопичується у Державному реєстрі відповідно до поданих податковими агентами податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску згідно зі статтею 51 глави 2, підпунктом 70.16.1 пункту 70.16 статті 70 глави 6 розділу II Податкового кодексу України (пункт 4 Розділу V Положення № 822). Таким чином, вказаний Державний реєстр містить, зокрема, дані про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь фізичних осіб. Постановляючи ухвалу від 25 січня 2024 року про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги заявнику, Харківський апеляційний суд вказаного до уваги не прийняв, як і не дав належної оцінки тому, що, з огляду на розмір отриманих ОСОБА_3 доходів, необхідність сплати заявником судового збору у розмірі 142 967,26 грн (тобто у розмірі, що більш ніж у 21 раз перевищує розмір мінімальної заробітної плати) суттєво ускладнює його доступ до суду. Крім того, визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу заявнику, суд апеляційної інстанції повторно подане ОСОБА_3 клопотання про звільнення від сплати судового збору по суті не вирішив. За таких обставин, висновок апеляційного суду про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги заявнику є передчасним».

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України, пунктом 3 частини першої статті 382 ЦПК України у мотивувальній частині судового рішення зазначаються, зокрема, мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Аналіз змісту оскарженої ухвали апеляційного суду свідчить, що суд не врахував, що у пункті 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачена спеціальна підстава відстрочення або розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати - розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу особи за попередній календарний рік, на яку посилалась особа, яка подала апеляційну скаргу, як підставу звільнення від сплати судового збору; належним чином не мотивував підстав відхилення вказаного доводу ОСОБА_1 та не проаналізував додані представником відповідача до апеляційної скарги і клопотань про звільнення від сплати судового збору докази про те, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу; при поверненні апеляційної скарги апеляційний суд не вирішив повторно подане клопотання про звільнення від сплати судового збору від 06 лютого 2024 року, як і не зазначив підстави для залишення його без розгляду.

За таких обставин апеляційний суд зробив передчасний висновок про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом (частина четверта статті 411 ЦПК України).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Доводи касаційної скарги, з урахуванням необхідності врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2024 року у справі № 638/20304/21 (провадження № 61-2139св24), дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала апеляційного суду ухвалена без додержанням норм процесуального права. Тому колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити, оскаржену ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 402, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Волинського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року скасувати.

Справу № 159/3832/22 направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції ухвала Волинського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко