Провадження № 6/522/187/24
УХВАЛА

31 липня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі :

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Запольської А.М.,

учасники справи у судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, стягувач Акціонерне товариство Райффайзен Банк, боржник ОСОБА_1 про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з поданням у якому просить вирішити питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , в якій зареєстровано малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання зазначає, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. перебуває виконавчий лист № 6522/24068/14-ц, виданий 22.10.2018 Приморським районним судом м. Одеси, про звернення стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах, а саме: квартири АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі -продажу, на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ідент. Код № 14305909, К/Р 1 в ОПЕРУ Національного банку України, МФО 300001) у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0029/74/71896 від 21.03.2007 станом на 06.12.2010 у сумі 3 420 187,83 грн.

Боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_1 , який належним чином ознайомлений з постановою про відкриття виконавчого провадження та іншими матеріалами справи, однак до теперішнього часу рішення суду не виконано, гр. ОСОБА_1 жодного разу не намагався вчинити дії спрямовані на добровільне (самостійне) виконання виконавчого документа, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Разом з тим, в квартирі за вищевказаною адресою зареєстровано малолітню дитину ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що підтверджується відповіддю Департаменту надання адміністративних послуг ОМР від 17.10.2023 № 639В/01-24.

27.02.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі за поданням приватного виконавця.

25.03.2024, 30.04.2024 та 29.07.2024 від представника стягувача надійшли аналогічні за змістом заяви про розгляд справи без участі АТ «Райффайзен Банк».

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа за позовом Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль в особі Одеської обласної дирекції АТ „Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2018 позов Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль в особі Одеської обласної дирекції АТ „Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0029/74/71896 від 21.03.2007 станом на 06.12.2010 у сумі 3 420 187,83 грн звернуто стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова,9 Ідент. Код № 14305909 к/р № 1 в ОПЕРУ Національного банку України, МФО 300001), визначивши початкову ціну, згідно звіту про незалежну оцінку майна від 10.07.2018, у розмірі 3 131 229,00 грн.

На виконання вищезазначеного рішення Приморським районним судом м. Одеси 22.10.2018 видано виконавчий лист № 6522/24068/14-ц.

ПостановоюАпеляційного суду Одеської області від 15.12.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2018 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13.07.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2018 та постанову Одеського апеляційного суду від 15.12.2021 залишено без змін.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. перебуває виконавче провадження № ВЛ522/24068/14-ц з примусового виконання виконавчого листа № 522/24068/14-ц виданого 22.10.2018 Приморським районним судом м. Одеси про: у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0029/74/71896 від 21.03.2007 станом на 06.12.2010 у сумі 3 420 187,83 грн звернути стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах, а саме: квартира АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі -продажу, на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Постановою від 05.07.2022 відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 522/24068/14-ц; зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В цей же день, 05.07.2022 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 332860893 від 19.05.2023, за критерієм пошуку: АДРЕСА_2 , 17.03.2015 право власності на вказану квартиру зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.2015 за ОСОБА_1 .

З довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 17.10.2023 слідує, що за вказаною адресою зареєстровані родина ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та неповнолітня дитина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.01.2024 приватний виконавець звернувся до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради стосовно питання надання дозволу звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: кв. АДРЕСА_3 . Листом від 24.01.2024 Приморська районна адміністрація Одеської міської ради зазначила, що розгляд питання про надання дозволу на примусову реалізацію житла, право користування яким має неповнолітня дитина та прийняття відповідного рішення про надання дозволу на примусову реалізацію квартири суперечить нормам чинного законодавства України.

Звертаючись до суду з даним поданням приватний виконавець зазначає, що наразі відсутнє належне правове регулювання, яке дозволяє виконавцю здійснити примусове звернення на майно, яким користується неповнолітня дитина через отримання дозволу органу опіки і піклування. Разом з тим, п.п. 4 абз. 3 п. 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016, визначено, що підставою для примусової реалізації майна боржника, право користування яким мають діти, окрім дозволу органу опіки і піклування є також відповідне рішення суду. В зв`язку з чим, приватний виконавець вважає за необхідне звернутись до суду з заявою про встановлення порядку та способу виконання судового рішення у вигляді звернення стягнення на обтяжене іпотечним зобов`язанням боржника нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна людина має право на справедливий судовий розгляд.

ЄСПЛ вказував у своїх рішеннях, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», № 18357/91, § 40).

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду й ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції.

Саме такий принцип застосовує ЄСПЛ у своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь-якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.

ЄСПЛ неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень (рішення у справах «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Ясіун`єне проти Литви» від 06 березня 2003 року, «Руйану проти Румунії» від 17 червня 2003 року, «Півень проти України» від 29 червня 2004 року).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 10 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Відповідно до частин першої - третьої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У постанові від 26.10.2021 у справі № 755/12052/19 (провадження № 14-113цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що на відміну від виконання судових рішень, які безпосередньо передбачають звернення стягнення на конкретно визначене житлове приміщення у конкретно визначений спосіб, для інших судових рішень, які передбачають загальне право стягнення боргу (в тому числі солідарного) з боржника (його поручителя) на визначену суму зобов`язань, отримання Держвиконавцем відповідного дозволу органу опіки та піклування є обов`язковим в силу самого факту існування права власності або права користування неповнолітньої дитини щодо нерухомого майна, яке реалізується в рамках виконавчого провадження. Захист відповідних прав неповнолітньої дитини забезпечує орган опіки та піклування в межах своїх повноважень, приймаючи рішення про надання зазначеного дозволу або відмову у наданні зазначеного дозволу держвиконавцю, а також суд у випадку звернення до нього уповноваженої особи щодо дій держвиконавця та/або органу опіки та піклування.

Тобто, державний чи приватний виконавець повинен звернутися до органу опіки та піклування з метою отримання дозволу на реалізацію житлової нерухомості, право на користування якою мають діти, у випадку постановлення рішення про стягнення боргу та необхідність реалізації нерухомого майна в рамках виконавчого провадження, у разі відсутності у боржника грошових коштів у сумі, належній до стягнення за рішенням суду.

У випадку відмови органу опіки та піклування виконавець, з метою виконання судового рішення та забезпечення дотриманням прав дітей, повинен звернутися до суду.

У даному випадку заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2018, яке набрало законної сили, постановлено у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0029/74/71896 від 21.03.2007 станом на 06.12.2010 у сумі 3420187,83 грн звернути стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова,9 Ідент. Код № 14305909 к/р № 1 в ОПЕРУ Національного банку України, МФО 300001), визначивши початкову ціну, згідно звіту про незалежну оцінку майна від 10.07.2018, у розмірі 3 131 229,00 грн.

Таким чином, у даній справі способом виконання рішення суду є звернення стягнення на конкретно визначене нерухоме майно шляхом його продажу на прилюдних торгах за визначною ціною і наявність в ньому зареєстрованої неповнолітньої дитини, не потребує отримання згоди органу опіки та піклування чи суду для реалізації приватним виконавцем цього майна у спосіб, визначений у рішенні суду.

Отже, з урахуванням викладеного, виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання приватного виконавця.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, стягувач Акціонерне товариство Райффайзен Банк, боржник ОСОБА_1 про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 19.08.2024.

Суддя: І.А. Павлик