Справа №:2-1403/1
Провадження №: 6/755/1498/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Відділ Державної виконавчої служби Дніпровського районного Управління юстиції у м. Києві, про заміну сторони стягувача на його правонаступника,-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , заінтересована особа Відділ Державної виконавчої служби Дніпровського районного Управління юстиції у м. Київі про заміну сторони стягувача на його правонаступника посилаючись на те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2008 року по справі № 2-1403/1 було стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калита, Броварського району, Київської області зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого у АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 25 лютого 2008 року і до повноліття дитини. Стягнення аліментів відбувається через відділ Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві № виконавчого провадження № НОМЕР_3. Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 25 квітня 2010 року стягувач ОСОБА_3 померла. Згідно виписки з спадкової справи № 354/2011 року майно матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом тобто правонаступником. У зв`язку з чим заявниця звернулась до суду та керуючись ст. 442 ЦПК просить суд змінити сторону стягувача.

Сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в тому числі, шляхом розміщення оголошення в мережі Інтернет на порталі Судова влада на сторінці Дніпровського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши заяву оцінивши доводи заяви та надані докази, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2008 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 25 лютого 2008 року і до повноліття дитини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 25 квітня 2010 рок вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 7432.

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження заявник посилається, що вона є спадкоємицею першої черги після померлої ОСОБА_3 . Листом Десятої Київської державної нотаріальної контори за № 5159/ 02-14 від 18.09.2015 року повідомлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після померлої матері ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 також на непогашену заборгованість по аліментам за виконавчим провадженням ВП № НОМЕР_3, в якому ОСОБА_2 , батько заявника ОСОБА_1 значиться боржником.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року в справі N 6-122цс13, керуючись змістом ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону N606-ХІV, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, коли до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі, бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Пунктом 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України), передавальний акт комісії з припинення юридичної особи (статті 104, 106 ЦК України), правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті 512, 513, 520, 521 ЦК України).

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що стадія виконавчого провадження передбачає собою вчинення її стороною (стягувачем) певних дій щодо її початку, а саме звернення з відповідною заявою. Заміна стягувача за рішенням суду можлива на стадії виконавчого провадження після його відкриття, та за умови, що правонаступник отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право сторони виконавчого провадження.

В порядку цивільного судочинства суд може замінювати сторону у виконавчому провадженні лише у тих випадках, якщо примусове виконання проводиться за виконавчим документом, виданим судом при розгляді цивільної справи.

Згідно ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів (п.7 ч. 1 вказаної статті).

Судом встановлено, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2008 року аліменти на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто до повнолітня дитини, тобто до 01.10.2013 року, а тому стягнення періодичних платежів щодо виплати аліментів припинилося.. Доказів наявності відкритого виконавчого провадження суду не надано.

Отже, на час звернення до суду ОСОБА_1 з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та розгляду такої заяви судом, виконавче провадження з виконання рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 22.05.2008 року у справі № 2-1403/1-2008 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 25.02.2008 року в до досягнення повнолітня дитини, закінчене на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

При вирішенні заяви ОСОБА_6 , суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 3 листопада 2020 року в справі № 916/617/17, про те, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України "Про виконавче провадження" органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону N 1404-VIII). Вирішувати питання про заміну сторони виконавчого провадження слід з урахуванням норм Закону N 1404-VIII. Так, частиною першою статті 15 Закону N 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником . Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону (пункт 5 частини першої статті 34 Закону N 1404-VIII). Згідно з пунктом 3 частини першої статті 39 Закону N 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника . За пунктом 2 частини першої статті 40 згаданого Закону виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до пункту 13 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за N 489/20802 (далі - Інструкція), правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. З аналізу наведеного нормативного регулювання можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Таким чином, за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження.

Крім того, Великою Палатою Верховного Суду висловлено у постанові від 3 листопада 2020 року в справі № 916/617/17 правову позицію про те, що Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону N 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Отже, відповідна заміна сторони виконавчого провадження правонаступником може бути здійснена лише у разі скасування постанови виконавця про закінчення такого виконавчого провадження. З урахуванням наведених вище законодавчих приписів, у разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника.

Оскільки, виконавче провадження з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду мі.Києва від 22.05.2008 року у справі № 2-1403/1-2008 закінчене, тому відсутні підставі для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником за заявою заінтересованої особи.

Одночасно із цим слід зазначити, що у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів може бути предметом судового розгляду у іншому позовному провадженні, а тому не може встановлюватися при вирішенні процесуального питання заміни сторони виконавчого провадження.

З вказаних підстав, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.О. Яровенко