Справа № 353/244/24
Провадження № 2/353/211/24
У Х В А Л А

13 серпня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю секретаря судового засідання Гаврилів Х.В.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мушинського В.Т.,

представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України адвоката Висоцької Х.О.,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Тлумач клопотання представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України адвоката Висоцької Христини Олегівни про залишення без розгляду висновку експерта № СЕ-19/120-23/9791-ІТ від 05.10.2023 року та повернення його позивачу по цивільній справі за позовом адвоката Мушинського Віктора Тадеушовича, який діє від імені ОСОБА_1 , до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справи за позовом адвоката Мушинського Віктора Тадеушовича, який діє від імені ОСОБА_1 , до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми відшкодування.

27.05.2024 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мушинського В.Т. через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (а.с. 192-196), до якої останній долучив копію висновку експерта Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України № СЕ-19/120-23/9791-ІТ від 05.10.2023 року (а.с. 197-206).

19.06.2024 року представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України адвокат Висоцька Х.О. через підсистему «Електронний суд» подала клопотання (а.с. 223-224), в якому просила висновок експерта № СЕ-19/120-23/9791-ІТ від 05.10.2023 року залишити без розгляду та повернути позивачу, посилаючись на те, що даний висновок був складений 05.10.2023 року, тобто він існував на момент звернення з позовом до суду. При цьому, такий висновок до позовної заяви долучений не був. Тобто, такий новий доказ був поданий поза межами належного строку.

06.08.2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мушинський В.Т. через підсистему «Електронний суд» подав заперечення на клопотання (а.с. 233-234), в якому просив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача. Вказав, що висновок експерта № СЕ-19/120-23/9791-ІТ від 05.10.2023 року був складений за результатами судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму ДТП». Дана експертиза була проведена на підставі постанови про призначення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод» старшого слідчого відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції Куриш Л.В. в межах кримінального провадження № 0000074, в якому ОСОБА_1 має статус потерпілої особи. Про наявність висновку експерта № СЕ-19/120-23/9791-ІТ від 05.10.2023 року йому стало відомо при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження № 0000074, а саме 23.04.2024 року, тобто після подання позовної заяви до суду.

В судовому засіданні представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України адвокат Висоцька Х.О. клопотання про залишення без розгляду висновку експерта та повернення його позивачу підтримала, з підстав зазначених в ньому, просила його задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мушинськийо В.Т. заперечив проти задоволення клопотання представника відповідача, з підстав зазначених у запереченні на клопотання, просив поновити йому процесуальний строк для подання зазначеного висновку та відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Суд, дослідивши подане клопотання, вислухавши думки представників сторін, приходить до наступного.

Пунктом 2 та пунктом 6 ч. 1 ст. 43 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам та користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

За змістом положень частини другої та четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Виходячи з положень ч. 8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадків, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх клопотанням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Статтю 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golderv. theUnitedKingdom), заява № 4451/70, § 36).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини: від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «МірагальЕсколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Надто суворе тлумачення судом процесуальних норм позбавляє позивача, або інших учасників справи права доступу до суду, що згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи наведені норми процесуального закону, практику Європейського суду з прав людини, доводи представника відповідача, викладені в клопотанні про поновлення строку та долучення до справи доказів, суд приходить до висновку про можливість долучення до матеріалів справи висновоку експерта № СЕ-19/120-23/9791-ІТ від 05.10.2023 року як доказу.

Також суд зауважує, що на даній стадії не здійснюється оцінка доказів. Оцінку належності, допустимості, достовірності долучених доказів судом буде здійснено в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 43, 83, 126, 127, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України адвоката Висоцької Христини Олегівни про залишення без розгляду висновку експерта № СЕ-19/120-23/9791-ІТ від 05.10.2023 року та повернення його позивачу по цивільній справі за позовом адвоката Мушинського Віктора Тадеушовича, який діє від імені ОСОБА_1 , до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми відшкодування відмовити.

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мушинського Віктора Тадеушовича про поновлення строку для подання доказів та про долучення доказів до матеріалів справи задовольнити.

Поновити представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Мушинському Віктору Тадеушовичу процесуальний строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи докази: копію висновоку експерта Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України № СЕ-19/120-23/9791-ІТ від 05.10.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її проголошення.

ГоловуючийН. І. ЛУЩАК