Справа № 638/8762/24
Провадження № 2/638/4271/24
УХВАЛА

Іменем України

14 серпня 2024 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

секретаря Комлєвої К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові питання про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Борівської селищної військової адміністрації Ізюмського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дзержинського районного суду м.Харкова Невеніцина Є.В. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Борівської селищної військової адміністрації Ізюмського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність витребування доказів, виходячи з наступного.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У відповідності до ч. 7ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадках.

Згідно п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства.

Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Завдання законодавця при регламентації конструкції доказування полягає у забезпеченні гармонічного поєднання активності сторін та суду в цивільному судочинстві. Активність сторін відбиває приватноправові засади змагального процесу, а активність суду публічно-правовий інтерес у ефективності відправлення правосуддя. Можливість збирання доказів судом за власною ініціативою за чинним ЦПК мають обґрунтовуватися не виключно через призму змагальності, однак і з урахуванням принципу пропорційності в контексті завдань та мети цивільного судочинства. Положення процесуального законодавства щодо можливості витребування доказів за ініціативою суду у випадку недобросовісної поведінки сторони щодо доказів покликане зберегти баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства. Необхідність збереження відповідного балансу прямо випливає із норми, що регулює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК).

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Так, позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 та після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Позивач звернувся до нотаріуса для отримання спадщини, проте нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації про земельну ділянку.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, встановлення кола спадкоємців, в тому числі тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі, є необхідність у витребуванні доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 84 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Витребувати у приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистова Сергія Юрійовича (64309, Харківська область, м. Ізюм, вул. Паромна, 4/2) належним чином засвідчену копію спадкової справи відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витребувані докази направити на адресу Дзержинського районного суду м.Харкова в п`ятиденний термін з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.В.Невеніцин