Єдиний унікальний номер 725/5340/24
Номер провадження 2/725/981/24
Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:
головуючого судді - Галичанського О.І.,
при секретарі - Симик І.М., за участю позивача та його представників адвокатів Герегової Н.І. та Іванюка О.О, розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування у особі Служби у справах дітей Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав ,
Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовною заявою , в якій стверджує, що з лютого 2020 року по липень 2021 року перебував у стосунках із ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 .
Вказує, що однією сім`єю з ОСОБА_2 фактично проживали в період з грудня 2020 року по липень 2021 року. На час народження ОСОБА_3 , він з ОСОБА_2 проживали разом та перебували у стосунках, але через місяць після народження доньки ОСОБА_2 з`їхала з квартири.
Вказує, що він самостійно оформив свідоцтво про народження дитини в органах РАЦС , оскільки відповідачка про це не потурбувалась. Фактично через місяць після народження доньки, ОСОБА_2 залишила проживати доньку ОСОБА_3 з ним .
Вказує, що один займався вихованням, розвитком та утриманням дитини. ОСОБА_2 від цього процесу самоусунулася, життям та здоров`ям ОСОБА_3 не цікавиться. Таким чином, з народження і до цього часу ОСОБА_3 проживає з ним. ОСОБА_2 тривалий час до неї не навідувалась, а потім взагалі виїхала за кордон і зв`язок із нею обірвався.
Вказує, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05.12.2023 визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком - ОСОБА_1 . Вказане рішення ОСОБА_2 не оскаржувалось та набрало законної сили.
Одночасно, зазначеним вище судовим рішенням встановлено, що від народження і до цього часу малолітня ОСОБА_3 проживає з батьком, перебуває на його повному утриманні. ОСОБА_2 будь-якої участь у тому числі фінансової, в житті ОСОБА_3 не бере.
На його думку , ОСОБА_2 повністю самоусунулася від участі у вихованні доньки ОСОБА_3 , свої батьківські обов`язки по відношенню до неї не виконує.
Відсутність будь-якого інтересу та участі у вихованні доньки, ігнорування процесу її виховання та догляду за нею, ухилення від виконання батьківських обов`язків стало підставою для звернення до органу опіки та піклування із заявою про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 .
Органом опіки та піклування надано висновок про відсутність батьківського піклування з боку ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 . Однак, враховуючи відсутність ОСОБА_2 та неможливість встановити причини невиконання нею батьківських обов`язків, орган опіки та піклування надав висновок без зазначення своєї позиції з окресленого питання.Вказаний висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №327/11 від 28.05.2024.
За період від народження дитини і по теперішній час, відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, взагалі не цікавиться ні життям, ні здоров`ям доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовкою до майбутнього навчання в школі, не забезпечує необхідною харчування, медичного догляду, лікування.
На його думку, ОСОБА_2 злісно не виконує батьківські обов`язки по відношенню до доньки - ОСОБА_3 .
Враховуючи наведені обставини , просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав по відношенню до доньки - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судовому засіданні позивач та його представники посилаючись на викладені вище обставини позов підтримали, просили задовільнити. Не заперечили проти винесення по справі заочного рішення.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася , хоча повідомлялася про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомила. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили.
Представники третьої особи у судове засідання також на з`явився.
Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов , оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до положень ч.ч. 4,5 ст.82 ЦПК України- обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05.12.2023 визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем його проживання .
Згідно даного рішення , судом встановлено факт тривалого перебування відповідачки за кордоном , що фактично підтверджує не виконання нею своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дитини,відсутності піклування та участі у фінансовому утриманні дитини.
Проживання ОСОБА_3 разом із батьком та створення їй належних умов проживання, підтверджується актом оцінки потреб сім`ї від 02.11.2023, виданим Чернівецьким міським центром соціальних служб. (а.с. 13-17).
Відповідно до довідки КНП « Міська дитяча поліклініка» за медичною допомогою з ОСОБА_3 звертається її батько ОСОБА_1 .. Рекомендації лікарів виконує.Дитина здорова. Мати дитини за медичною допомогою та на профілактичні огляди не з`являлась більше 1,5 роки. ( а.с. 18).
Згідно пояснень свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які містяться у матеріалах справи , позивач ОСОБА_1 виховує та утримує свою малолітню доньку ОСОБА_3 від самого народження дитини по даний час. Матір участі у вихованні дитини не приймає. ( а.с. 26-34).
Органом опіки та піклування надано висновок про відсутність батьківського піклування з боку ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 . Однак, враховуючи відсутність ОСОБА_2 та неможливість встановити причини невиконання нею батьківських обов`язків, орган опіки та піклування надав висновок без зазначення своєї позиції з окресленого питання.Вказаний висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №327/11 від 28.05.2024. ( а.с. 36-37).
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дитини, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Відповідно до положень ст.81ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Представником позивача доведено, що поведінка відповідачки відносно її доньки ОСОБА_3 є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її доньки забезпечуватиме інтереси самої дитини .
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, за обставин доведеності свідомого нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками, позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним.
На підставі наведеного вище, враховуючи положення ст. 264 ЦПК України, відповідно до якої під час ухвалення рішення суд , окрім іншого вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити, суд вважає за можливе прийняти рішення про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав по відношенню до її доньки - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський