Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Бедьо В.І.,

за участю: секретаря судових засідань Молдован Д.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суд Закарпатської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що в мережі інтернет в соціальній мережі «Фейсбук» Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області опубліковано статтю з доданим відеоматеріалом щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованому йому злочину.

Позивач вважає, що вказаною публікацією було висвітлено недостовірну інформацію про його причетність до злочину, що могло вплинути на оцінювання обставин справи в суді та сприяло поширенню серед громадськості впевненість у його винуватості. Враховуючи вищевикладене, просить відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 100 000, 00 грн.

31 липня 2024 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суд Закарпатської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

07 серпня 2024 року відповідачем подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, згідно якого вбачається, що 04 липня 2024 року під час проведення слідчих дій, обшуків, оглядів та затримань у кримінальному провадженні №0000830 від 01.04.2024 року працівниками ГУНП в Закарпатській області будь-яких незалежних ЗМІ задіяно не було.

08 серпня 2024 року надійшла заява відповідача про прохання надіслати позовну заяву з додатками.

12 серпня 2024 року від відповідача ГУНП в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого ГУНП в Закарпатській області не визнає позовні вимоги заявлені позивачем в повному обсязі.

Так, 05.07.2024 року в соціальній мережі «Фейсбук», Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області опубліковано статтю наступного змісту «Поліція Закарпаття затримала міжрегіональну групу постачання та збуту наркотиків.

В ході проведення оперативних заходів, спрямованих на протидію наркозлочинності, співробітники Головного управління Національної поліції в Закарпатській області заблокували канал постачання наркотиків до регіону. Під час розслідування вдалося встановити, що організатором схеми є 40-річний голова однієї з профспілкових організацій, який в перші дні повномасштабного вторгнення росії в Україну виїхав з Дніпропетровської області на постійне місце проживання до Закарпаття. Заходи з викриття проводили оперативники кримінальної поліції ГУНП в Закарпатській області та Управління боротьби з наркозлочинністю. Досудове розслідування здійснюють слідчі відділу розслідування особливо тяжких злочинів, за процесуального керівництва прокуратури.

Звертає увагу, що у зазначеній публікації відповідачем жодним чином не зазначалося будь-яка інформація, щодо прізвищ чи імен фігурантів кримінального провадження, чи будь-яких інших відомостей, які могли б вказувати на конкретну фізичну особу.

Крім того, фото використані в даній публікації не дають можливості індинтифікувати особу позивача, оскільки обличчя були приховані (заретушовані).

Фрази, зазначені в публікації, не містять згадки про будь-яку ідентифікацію особи, оскільки, персональні дані позивача у вказаній публікації були вилучені (знеособленні), що позбавляє можливості витлумачити її як таку, що містить фактичні дані.

Дана публікація ГУНП в Закарпатській області містить висловлювання, що мають безособовий характер, і містить висловлювання оцінювального характеру, інформування про діяльність поліції у сфері охорони та захисту прав і свобод людини, протидії злочинності, забезпечення публічної безпеки і порядку.

В судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшла письмова заява про відкладення розгляду даної справи у зв`язку з неможливістю прибути на судове засідання.

Суд, констатує, що кожна сторона подала до суду свої письмові пояснення та заперечення, а також свої докази по вказаній справі, а тому вважаючи на спрощений порядок її розгляду вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно статті 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Згідно ч. 3 ст. 297 ЦК, фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка її поширила.

Керуючись абз. 1, 2 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що 05.07.2024 року в соціальній мережі «Фейсбук», Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області опубліковано статтю наступного змісту «Поліція Закарпаття затримала міжрегіональну групу постачання та збуту наркотиків.

В ході проведення оперативних заходів, спрямованих на протидію наркозлочинності, співробітники Головного управління Національної поліції в Закарпатській області заблокували канал постачання наркотиків до регіону. Під час розслідування вдалося встановити, що організатором схеми є 40-річний голова однієї з профспілкових організацій, який в перші дні повномасштабного вторгнення росії в Україну виїхав з Дніпропетровської області на постійне місце проживання до Закарпаття. Заходи з викриття проводили оперативники кримінальної поліції ГУНП в Закарпатській області та Управління боротьби з наркозлочинністю. Досудове розслідування здійснюють слідчі відділу розслідування особливо тяжких злочинів, за процесуального керівництва прокуратури.

Позивач вважає, що вказаною публікацією було висвітлено недостовірну інформацію про його причетність до злочину, що могло вплинути на оцінювання обставин справи в суді та сприяло поширенню серед громадськості впевненість у його винуватості. Враховуючи вищевикладене, просить відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 100 000, 00 грн.

В пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй ч. 1 ст. 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Суд вважає, що позивач, у порушення ст. ст. 12, 81 ЦПК України не надав суду доказів наявності умов для відшкодування моральної шкоди: неправомірність дій відповідача, наявність шкоди і причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Сам факт публікації у соціальній мережі не є доказом заподіяння йому моральної шкоди та підставою для її відшкодування, оскільки не встановлює доведеність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності. Позивачем не доведено належними та допустимим доказами факт про недостовірну інформацію у публікації, а також причинний зв`язок між таким порушенням та моральною шкодою.

Позовна заява містить лише загальні посилання на наявність підстав, на думку позивача, для відшкодування моральної шкоди, та посилання на моральні страждання.

Судом встановлено, що у зазначеній публікації відповідачем жодним чином не зазначалася будь-яка інформація, щодо прізвищ чи імен фігурантів кримінального провадження, чи будь-яких інших відомостей, які могли б вказувати на конкретну фізичну особу.

Крім того, фото використані в даній публікації не дають можливості ідентифікувати особу позивача, оскільки обличчя були приховані (заретушовані).

Фрази, зазначені в публікації, не містять згадки про будь-яку ідентифікацію особи, оскільки, персональні дані позивача у вказаній публікації були вилучені (знеособленні), що позбавляє можливості витлумачити її як таку, що містить фактичні дані, тому твердження позивача не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.

За таких обставин суд вважає, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 277, 297, 299 ЦК України, ст.. ст. 12, 81, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду до Закарпатського апеляційного суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Бедьо