ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/175/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"15" серпня 2024 р.суддя Дарницького районного суду міста Києва Комаревцева Л.В. розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договорами позики,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договорами позики.

Ухвалою суду від 15.08.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження з викликом сторін в підготовче судове засідання на 17.09.2024 о 10 год. 00 хв.

Представником позивача, одночасно з позовною заявою, подано заяву про забезпечення позову. Заява обґрунтована наступним. За договорами позики від 25.01.2020, 20.03.2020, 18.08.2020, 15.06.2021 відповідач винна позивачу грошові кошти з врахуванням штрафних санкцій в загальному розмірі 22614521,06 грн.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідач грошові в повному обсязі не повертає, строк виконання зобов`язання настав. Зважаючи, що відповідач ігнорує вимоги позивача стосовно повернення боргу, існує ймовірність ухилення відповідача від виконання рішення у разі задоволення позову.

Зважаючи на викладене, представник позивача просить задовольнити подану заяву.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, з наведених у клопотанні про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо стягнення коштів за договорами позики, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Так, невжиття заходів забезпечення позову може призвести призведе до ускладнення виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист прав позивача шляхом стягнення коштів за договорами позики.

При цьому, накладення арешту на майно та заборона вчинення будь-яких дій щодо майна до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог про стягнення боргу за договорами позики, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе задовольнити частково заяву про забезпечення позову.

При цьому, суд вважає за доцільним накласти арешт в межах заявлених позовних вимог.

Щодо вимог про заборону третім особам вчиняти записи та реєстраційні дії з нерухомим майном суд відмовляє, оскільки за наданими доказами встановлено, що майно перебуває в іпотеці, при цьому в розпорядження суду іпотечні договори не надавались, їх умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки суду невідомі, відтак даний вид заходу забезпечення позову може призвести до порушення прав третіх осіб.

Застосовані заходи, на думку суду будуть достатніми та справедливими для позивача.

Строк дії заходів забезпечення позову унормовано в ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України, зокрема: у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення; у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову; у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

Ухвалив:

Заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договорами позики - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 00), власник ОСОБА_2 .

Накласти арешт на автомобіль MERCEDES-BENZ GLS 500, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Накласти арешт на грошові кошти наявні на банківських рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в розмірі суми заборгованості яка складає 22 614 521,06 гривень.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Дані стягувача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Дані боржника: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суддя Комаревцева Л.В.