Справа № 345/4648/24
Провадження № 2/345/1190/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2024 м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість у розмірі 1500,00 доларів США, що в еквіваленті згідно курсу НБУ складає 61509,45 грн., а судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вивчивши матеріли позовної заяви, суд приходить до висновку про залишення позову без руху з таких підстав.

У відповідності до частини 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Згідно з частинами 2, 3 статті 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Отже, на підтвердження наявності заборгованості за договорами позики позивачка повинна надати суду оригінали розписок. Натомість позивачкою до позовної заяви долучено копії розписок, що не є належним доказом наявності боргу.

У зв`язку із викладеним, позивачці необхідно надати суду оригінали розписок від 24.01.2020 та 31.01.2021.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Тобто, за подання позовної заяви у 2024 році судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на зазначене, для встановлення ставки судового збору за подання позовної заяви необхідно звернутись до положень Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік. Відповідно до ст. 7 зазначеного закону, з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень.

Беручи до уваги ціну позову у даній справі (61509,45 грн.) позивачкою мав бути сплачений судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 1211,20 грн.

До позовної заяви долучено платіжну інструкцію в національній валюті від 18.10.2022 зі змісту якої встановлено, що ОСОБА_1 здійснила платіж у розмірі 992,40 грн. із призначенням платежу «Судовий збір».

Водночас, в позовній заяві вказано, що 03.10.2022 у справі № 345/3004/22 винесено заяву про залишення позовної заяви без руху. На виконання вимог ухвали позивачкою 18.10.2020 було сплачено судових збір у розмір 992,40 грн.

Відповідно до загальнодоступної інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.10.2022 у справі № 345/3004/22 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів залишено без розгляду.

Однак, долучену до матеріалів позовної заяви платіжну інструкцію суд прийняти до уваги не може, адже ч. 5 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Отже, повторне використання документу, який підтверджує оплату судового збору за раніше поданий позивачкою аналогічний позов до відповідача, суперечить вимогам Закону.

Крім того, на неналежність як доказу оплату судового збору повторно використаного платіжного доручення вказує Верховний Суду в постанові від 05.08.2021 у справі № 160/5879/20.

Таким чином, ОСОБА_1 за подачу позовної заяви має сплатити судовий збір на загальних підставах у розмірі 1211,20 грн.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Тобто, у графі «призначення платежу» позивачка має зазначити до кого звертається з позовною заявою.

Таким чином, позивачці необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (рахунок: UA 0009614, отримувач коштів: ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ м.Калуш/22030101, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101), про що надати суду підтверджуючі документи.

З наведених обставин вважаю за необхідне позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,залишити без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, ст.ст. 95, 175-177 ЦПК України, ст. 545 ЦК України, ст.ст. 4, 6 ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів залишити без руху та надати позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя: