Справа № 303/4017/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 липня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря Гусонька З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 червня 2023 року (повний текст рішення складено 26.06.2023, головуючий суддя Гутій О.В.) у справі № 303/4017/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про скасування надлишково нарахованих сум,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» про скасування надлишково нарахованих сум.

Позовні вимоги мотивовано тим, що вона є споживачем природного газу АТ «Закарпатгаз» за адресою: вул. Я.-А.Коменського, 128 «Б» у м. Мукачево, перед яким виконує обов`язки в повному обсязі.

Вказувала, що вона своєчасно передає показники лічильника до АТ «Закарпатгаз», своєчасно сплачує кошти за фактично використаний газ. АТ «Закарпатгаз» повинен розміщувати ці дані на інформаційній платформі, а ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснює нарахування за фактично отриманий нею газ. Однак з незрозумілих причин АТ «Закарпатгаз» в деяких місяцях надавав до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» розрахункові дані, що потягли за собою виникнення незрозумілої заборгованості, незважаючи на те, що позивачка щомісячно, не пізніше 4 числа передавала дані фактично використаного газу оператору АТ «Закарпатгаз» за номерами телефонів, що підтверджується відповідними квитанціями.

Листом від 10.02.2023 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» повідомило позивачку про наявність заборгованості за оплату вартості природного газу у сумі 44 691,65 гривень. Оскільки позивачка завжди своєчасно надавала показники та сплачували кошти за спожитий природній газ, вона звернулась до відповідача про перерахунок даної заборгованості.

Однак жодних перерахунків ГК «Нафтогаз» здійснено не було, що в свою чергу порушує її права як споживача житлово-комунальних послуг. Вказувала, що за період із грудня 2021 року по лютий 2023 року вона повністю розрахувалася, заборгованість відсутня.

Позивач просила визнати безпідставним борг за споживання газу у сумі 44 691,65 гривень таким, що нарахований ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на особовий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» провести перерахунок за фактично спожитий природний газ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою; АДРЕСА_1 із розрахунку фактичних показань лічильника.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано безпідставним борг за споживання газу у розмірі 44691,65 грн, що нарахований ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на особовий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Зобов`язано ТОВ «ГК «Нафтогаз України» провести перерахунок за фактично спожитий природній газ ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 із розрахунку фактичних показань лічильника.

Стягнуто з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на користь держави 536,20 гривень судового збору.

Стягнуто з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» на користь держави 536,20 гривень судового збору.

Короткий зміст вимог та доводи апеляційної скарги

На це рішення суду подало апеляційну скаргу ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що постачальник ТОВ «ГК «Нафтогаз України» проводить нарахування вартості спожитого природного газу на підставі даних Оператора ГРМ (АТ «Закарпатгаз») про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу. Згідно з даними про фактичний місячний відбір /споживання природного газу, що надається Оператором ГРМ (АТ «Закарпатгаз»), через інформаційну платформу Оператора ГТС по особовому рахунку № НОМЕР_1 (ЕІС-код 56ХМ13В11388717Е) у період із 01.05.2022 по 30.06.2023 ОСОБА_1 спожито природного газу в об`ємі 10579,03 куб.м. на суму 84 176,18 грн. При цьому споживачем сплачено лише 44 995,06 грн, а суму заборгованості у розмірі 39 181,12 грн не сплачено. Іншої інформації щодо об`єму (обсягу) спожитого природного газу від Оператора ГРМ (АТ «Закарпатгаз») до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не надходило. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС відповідальність за своєчасність, повноту і достовірність інформації, що надається відповідно до цього розділу, несе той суб`єкт, на якого покладається обов`язок щодо надання інформації оператору газотранспортної системи відповідно до цього розділу. Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (АТ «Закарпатгаз») згідно з вимогами Кодексу ГРМ та відповідно до пункту 4 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС, а не ТОВ «ГК «Нафтогаз України», тому вважає, що останнє є неналежним відповідачем. Крім того, позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог, не спростовано відомості, які містяться в інформаційній платформі Оператора ГТС.

Позиція інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2023 визначено для розгляду колегію суддів у складі: головуючого (судді-доповідача) Кондора Р.Ю., суддів Кожух О.А., Куштан Б.П.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 08.08.2023 колегією суддів у складі головуючого (судді-доповідача) Кондора Р.Ю., суддів Кожух О.А., Куштана Б.П. відкрито апеляційне провадження. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 06.09.2023 колегією суддів у складі головуючого (судді-доповідача) Кондора Р.Ю., суддів Кожух О.А., Готри Т.Ю. справу призначено до розгляду на 06.03.2024.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 09.01.2024 суддю ОСОБА_2 звільнено з посади судді Закарпатського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2024 визначено для розгляду колегію суддів у складі: головуючої (судді-доповідача) Кожух О.А., суддів Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 18.01.2024 колегією суддів у складі головуючої (судді-доповідача) Кожух О.А., суддів Джуги С.Д., Собослоя Г.Г. справу, судове засідання в якій призначено на 06.03.2024, прийнято до свого провадження.

Межі розгляду справи та явка учасників справи

Відповідно до частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї; докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Представник АТ «Закарпатгаз» в судове засідання апеляційного суду в черговий раз не з?явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.212). Колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності представника АТ «Закарпатгаз».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта та позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи та застосовані норми права

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 зазначено, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ці право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06. 2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 38), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 (пункт 72), від 13.10.2020 у справі № 369/10789/14-ц (пункт 7.37), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (пункт 55), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 73), від 29.06.2021 у справі № 916/964/19 (пункт 7.3)).

Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.12) та від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 57)).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (про визнання боргу безпідставним, його скасування та зобов`язання списати заборгованість) зазначила, що вимога про визнання боргу безпідставним є вимогою про визнання відсутності права відповідача донарахувати обсяг спожитого природного газу та відсутності обов`язку позивачки, який кореспондує вказаному праву, з оплати боргу, що виник унаслідок донарахування. Така вимога є ефективним способом захисту інтересу позивачки в юридичній визначеності у спірних правовідносинах (пункт 22).

Задоволення вимоги зобов`язати постачальника списати з особового рахунку донараховану заборгованість може бути способом захисту права споживача на мирне володіння майном (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції). Якщо споживач не має наміру сплачувати борг (тому, що не згоден із його існуванням; тому, що постачальник пропустив позовну давність для стягнення боргу у судовому порядку, тощо), а постачальник і не списує борг з особового рахунку на вимогу споживача, і не звертається до суду за його стягненням, то споживач буде надалі одержувати від постачальника рахунки із зазначенням боргу. Таке відображення спірного боргу в особовому рахунку може спровокувати споживача на помилкову сплату коштів всупереч його волі (пункт 23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18).

Вимога про скасування боргу по суті є вимогою про припинення правовідношення (пункт 7 частини другої статті 16 ЦК України): якщо особа вважає, що її борг існує (тобто існує і правовідношення, змістом якого є право кредитора вимагати сплати боргу та кореспондуючий обов`язок боржника), вона може просити суд цей борг скасувати (тобто припинити зазначене правовідношення) з підстав, передбачених законом. Водночас у цій справі позивачка вважає, що борг відсутній.

Близький за змістом висновок Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду сформулював у постанові від 3 жовтня 2018 року у справі № 529/613/17-ц. Згідно з цим висновком у випадку порушення юридичною особою законодавства під час нарахування плати за централізоване постачання опалення споживач має право оскаржити у суді такі дії та вимагати провести відповідний перерахунок.

У справі, яка розглядається, позивачка ОСОБА_1 , пред`явивши позов до АТ «Закарпатгаз» та ТОВ «ГК «Нафтогаз України», вказувала на те, що не має наміру сплачувати неправомірно нарахований борг, просила суд відновити її права шляхом визнання безпідставним нарахованого їй боргу та зобов`язати провести відповідний перерахунок за фактично спожитий природний газ із розрахунку фактичних показань лічильника.

Доводи позовної заяви ОСОБА_1 зводяться до того, що у період із 2021 року по 2023 рік нею сплачено кошти в розмірі 66 907,29 грн; станом на 28.02.2023 показник лічильника природного газу становить 30875,541 куб.м.; позивачці не зрозуміла заборгованість у сумі 44691,65 грн, оскільки вона своєчасно надавала показники та сплачувала кошти за спожитий газ; вважає, що повністю розрахувалася за період із грудня 2021 року по лютий 2023 року, тому жодних заборгованостей у неї бути не може.

Отже, вимога позивачки ОСОБА_1 про визнання боргу безпідставним є вимогою про визнання відсутності права відповідача нараховувати спірний обсяг спожитого природного газу та відсутності обов`язку позивачки, який кореспондує вказаному праву, з оплати боргу, що виник унаслідок здійсненого нарахування. Таким чином, указана вимога, яку заявлено разом із вимогою про зобов`язання провести відповідний перерахунок за спожитий газ, виходячи із фактичних показань лічильника, є належним та ефективним способом захисту прав позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

Встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22.12.2022 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Закарпатгаз» із заявою, в якій просила направити представника для зняття контрольних показників лічильника та анулювання нарахувань за граничними об`ємами споживання (а.с. 136).

Актом обстеження системи газопостачання фізичної особи від 27.12.2022, складеним у присутності споживача ОСОБА_1 , за об`єктом у АДРЕСА_2 , зафіксовано показання лічильника газу 29459 куб.м. (а.с. 15, 137).

Згідно з рахунком за спожитий газ за січень 2023 року, сформованим ТОВ «ГК «Нафтогаз України» 11.02.2023, борг споживача ОСОБА_1 за об`єктом у АДРЕСА_2 за оплату вартості природного газу складає 44 691,65 гривень (а.с. 16).

Суд першої інстанції, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, визнаючи безпідставним борг за споживання газу у розмірі 44 691,65 грн, що нарахований ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на особовий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 не в повній мірі з`ясував причину нарахування такої заборгованості та зобов`язавши ТОВ «ГК «Нафтогаз України» провести перерахунок за фактично спожитий природній газ ОСОБА_1 із розрахунку фактичних показань лічильника газу, з метою належного виконання судового рішення, не конкретизував у резолютивній частині судового рішення відповідного показника лічильника.

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в апеляційній скарзі посилалося на те, що воно проводить нарахування вартості спожитого природного газу на підставі даних Оператора ГРМ (АТ «Закарпатгаз») про об`єм спожитого споживачем природного газу та додало до скарги, зокрема, скріншоти з інформаційної платформи щодо об?ємів споживання газу позивачем по справі (інформацію щодо остаточної алокації відборів споживача) та фінансовий стан споживача. Вказувало, що до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» іншої інформації щодо об`єму спожитого природного газу від АТ «Закарпатгаз» не надходило.

З метою встановлення фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи, судом апеляційної інстанції від відповідача АТ «Закарпатгаз» було витребувано: - інформацію щодо обсягу розподіленого/спожитого природного газу за адресою споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку № НОМЕР_1 (ЕІС-код 56ХМ13В11388717Е) з відібраними щомісячними об`ємами, які відповідно зазначалися і надсилалися споживачу в квитанціях, за період з грудня 2021 року до лютого 2023 року; - відомості з датами і зазначеними об`ємами, зняття АТ «Закарпатгаз» контрольних показань ЗВТ (лічильника газу) за адресою споживача: АДРЕСА_1 , а також належним чином засвідчені копії відповідних документів, складених за результатами таких оглядів/перевірок; - інформацію про щомісячні показники лічильника вказаного споживача ВК-64 № 10674394, а також відомості на якій підставі (передані показники лічильника, розрахункові дані щодо планового місячного об`єму споживання) було визначено об`єми щомісячного споживання газу споживачу; - інформацію про те чи подавались, коли саме та в який спосіб показники лічильника газу споживачем за адресою: АДРЕСА_1 , за період з грудня 2021 року до лютого 2023 року; - інформацію про те, чи зверталась ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» із заявою про проведення звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та даними Оператора ГРМ і здійснення коригування розрахунків; - відеозаписи, здійснені при складанні актів про порушення від 16.08.2022 № ZK 09409 та від 02.09.2022 № ZK 09338, за об`єктом у АДРЕСА_2 .

Відповідно до наданої АТ «Закарпатгаз» інформації по показникам лічильника та об`ємам газу споживача ОСОБА_1 , показник лічильника природного газу станом на 28.02.2023 становив 30 875,541 куб.м., який зафіксовано Оператором ГРМ при контрольному огляді; до цього станом на 31.12.2022 показник складає 29601,00 куб.м., який передано споживачем через особистий кабінет; станом на 27.12.2022 показник складає 29459,00 куб.м., що зафіксовано актом обстеження (а.с. 129).

При цьому з наданої інформації по показникам лічильника та об`ємам газу вбачається (колонка 5), що за період з вересня 2022 року до грудня 2022 обсяги споживання розраховано за граничними об`ємами споживання (7914,08 м.куб.) на підставі п.4 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ у зв`язку з відмовою в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу (а.с. 129).

Також АТ «Закарпатгаз» було надано, зокрема, Акти про порушення від 16.08.2022 № ZK 09409 та від 02.09.2022 № ZK 09338 про відмову в доступі до об`єкта споживача.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції заперечила ту обставину, що вона не допускала представника Оператора ГРМ до об`єкта, стверджувала, що була відсутньою вдома, зокрема, на час складання актів про відмову в доступі до об`єкта споживача, на підставі яких здійснено нарахування за граничними об`ємами споживання. При цьому вказувала, що у будинку у АДРЕСА_2 , інші особи не проживають. Оскільки нею було отримано рахунок із великою сумою заборгованості, ОСОБА_1 зверталася до Оператора ГРМ з метою контрольного зняття показань лічильника, а також для проведення звірки.

Відповідно до пункту 4 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі відмови в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу (за його наявності на об`єкті споживача), визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв з дня останнього контрольного зняття показань лічильника до дня забезпечення вільного доступу представникам Оператора ГРМ для контрольного зняття показань лічильника. При цьому представник Оператора ГРМ в акті про порушення має попередити споживача під особистий підпис про те, що розрахунки за спожитий газ за граничними об`ємами споживання природного газу населенням буде здійснено через 20 днів з дня складання акта про порушення і до цього часу споживач може забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ для контрольного зняття показань лічильника газу. У разі забезпечення споживачем доступу представникам Оператора ГРМ протягом цього строку для контрольного зняття показань лічильника газу та зняття таких показань процедура нарахування за граничними об`ємами споживання природного газу населенням не застосовується.

Згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ контрольне зняття показань ЗВТ - фіксація показань ЗВТ, зокрема лічильника газу, споживача представником оператора газорозподільної системи у відомості про контрольне зняття показань ЗВТ, або акті про контрольне зняття показань ЗВТ, або розрахунковій книжці, абонентській картці обліку газу тощо, які підтверджуються особистим підписом споживача (власника або наймача) об`єкта або уповноваженої ним особи.

З наданого до справи Акту про порушення від 16.08.2022 № ZK 09409, складеного працівниками АТ «Закарпатгаз» слідує, що таким зафіксовано відмову в доступі до об`єкта у АДРЕСА_2 , при цьому зазначено, що особи, які відмовили працівникам у доступі відмовилися представитися (а.с. 134-135).

В цьому акті зазначено, що при його складанні представниками Оператора ГРМ застосовано відеофіксацію.

Із витребуваної від Оператора ГРМ відеофіксації, застосованої 16.08.2022, слідує, що споживач ОСОБА_1 не була присутня при складанні акту про порушення від 16.08.2022 № ZK 09409.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечила наявність родинних зв`язків з особами, зафіксованими на відеозаписі від 16.08.2022, заперечила їх проживання за її адресою чи ведення з ними спільного побуту.

На спростування таких заперечень споживача, Оператор ГРМ не надав до справи доказів установлення працівниками даних про цих осіб на відеофіксації, з`ясування чи є вони споживачем, власником або наймачем об`єкта або уповноваженими ним особами.

Також Оператор ГРМ не надав до справи будь-яких відомостей про попередження споживача ОСОБА_1 щодо необхідності забезпечення нею 16.08.2022 доступу представникам Оператора ГРМ для контрольного зняття показань лічильника газу.

В Акті про порушення від 16.08.2022 № ZK 09409 міститься відмітка про те, що споживач відмовився від підпису в цьому Акті, біля якої конкретизовано прописом «відмовились представитись», та водночас зазначено, що відмову від підпису даного Акту підтверджено відеозаписом.

Однак, як слідує із наданого Оператором ГРМ відеозапису проведеного 16.08.2022, на ньому не міститься (не зафіксована) відмова споживача від підписання даного Акту від 16.08.2022 № ZK 09409.

В акті про порушення від 16.08.2022 не попереджено споживача під особистий підпис про те, що розрахунки за спожитий газ за граничними об`ємами споживання природного газу населенням буде здійснено через 20 днів з дня складання акта про порушення і до цього часу споживач може забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ для контрольного зняття показань лічильника газу.

Згідно з наданим до справи Актом про порушення від 02.09.2022 № ZK 09338, складеного працівниками АТ «Закарпатгаз», в ньому вказано про відмову в доступі до об`єкта у АДРЕСА_2 . Зазначено, що такий акт складено у присутності споживача ОСОБА_1 .

В цьому Акті зазначено, що при його складанні представниками Оператора ГРМ застосовано відеофіксацію, а також міститься відмітка про те, що споживач відмовився від підпису в цьому Акті, біля якої конкретизовано прописом «відмова в доступі», та водночас зазначено, що відмову від підпису даного Акту підтверджено відеозаписом.

Судовою колегією, із двох наданих відеозаписів, проведених 02.09.2022 представниками Оператора ГРМ, встановлено наступне:

на першому відеозаписі, здійсненому 02.09.2022, під час телефонного виклику ОСОБА_1 одразу на початку розмови повідомила про відсутність у неї можливості розмовляти у момент телефонного дзвінка через перебування за кермом, після чого телефонну розмову припинено;

на другому відеозаписі від 02.09.2022 працівниками АТ «Закарпатгаз» оголошено, що за об`єктом у АДРЕСА_2 двері ніхто не відчинив, та що у телефонній розмові повідомили, що не мають можливості розмовляти;

ні споживач ОСОБА_1 , ні будь-яка інша особа не були присутні при складанні Акту про порушення від 02.09.2022 № ZK 09338;

на жодному з двох відеозаписів, проведених 02.09.2022 не міститься зафіксованої відмови споживача в доступі до об`єкта у АДРЕСА_2 ;

на жодному з двох відеозаписів, проведених 02.09.2022 не міститься (не зафіксовано) відмови споживача від підписання Акту, складеного 02.09.2022 № ZK 09338.

Отже, акт про порушення від 02.09.2022 № ZK 09338 містить у собі недостовірну інформацію про те, що його складено за участю споживача ОСОБА_1 , що цим споживачем було відмовлено працівникам Оператора ГРМ у доступі до будинку, а лічильник не обстежено через недопуск, а також, що споживач відмовилася від підписання акту.

Відповідно до абзацу 2 пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ при складанні акта про порушення представник оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

В Акті про порушення від 02.09.2022 № ZK 09338 не вказано дату і час проведення засідання комісії, натомість зазначено, що про дату засідання комісії споживача буде повідомлено додатково.

Однак, Оператором ГРМ не надано до справи доказів належного повідомлення споживача про дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, її місцезнаходження.

Також Оператором ГРМ не надано до матеріалів справи доказів направлення та вручення споживачеві ОСОБА_1 . Акту про порушення від 02.09.2022, не надано доказів щодо проведення засідання комісії та її рішення.

За таких обставин встановлено, що Акти про порушення від 16.08.2022 № ZK 09409 та від 02.09.2022 № ZK 09338 не є достовірними доказами, на їх підставі не можна встановити дійсні обставини справи, такими не підтверджено відмову споживача ОСОБА_1 у доступі до об`єкта у АДРЕСА_2 .

У зв`язку з цим, визначений АТ «Закарпатгаз» та переданий ним до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» об`єм (обсяг) спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання є неправомірним, та, як наслідок, проведене ТОВ «ГК «Нафтогаз України» нарахування за граничними об?ємами споживання є безпідставним.

Побутовий споживач має право не частіше одного разу на три місяці звернутись до Оператора ГРМ (у даному випадку АТ «Закарпатгаз») із заявою про проведення звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та сплачених коштів за послуги розподілу природного газу. Оператор ГРМ на письмове звернення побутового споживача, не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання такого звернення, зобов`язаний провести з таким споживачем звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу. За результатами звіряння підписується відповідний акт. У разі виявлення розбіжностей між даними акта звіряння та даними Оператора ГРМ по особовому рахунку такого споживача проводяться коригування відповідно до підписаного акта звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу (п.6 гл. 4 розділ ІХ Кодексу газорозподільних систем).

Як зазначалось вище, 22.12.2022 ОСОБА_1 звернулась до АТ «Закарпатгаз» із заявою про направлення представника для зняття контрольних показників лічильника (а.с.136). Згідно Акту обстеження системи газопостачання фізичної особи від 27.12.2022, показник лічильника газу зафіксовано 29459 м.куб (а.с.15, 131).

Згідно наданої АТ «Закарпатгаз» інформації по показниках лічильника та об?ємам газу (а.с. 129), зафіксований Оператором ГРМ показник у червні 2022 становив 27285,49 м.куб., у грудні 2022 року - 29459 м.куб, а тому фактичний об`єм спожитого газу за період із червня 2022 року до 27.12.2022 становить 2173,51 м.куб. (29459-27285,49=2173,51).

В той же час, за граничними об?ємами споживання за відмову у доступі до контрольного огляду ЗВТ (колонка 5), за період з вересня по грудень 2022 споживачу ОСОБА_1 було визначено 7914,08 м.куб. (у вересні 2022 року - 1278,10 м.куб., у жовтні - 1772,96 м.куб., у листопаді - 2644,80 м.куб., у грудні - 2218,22 м.куб.) (а.с.129). Отже, порівняно із фактичним об`ємом (обсягом) спожитого природного газу спірний об`єм за граничними обсягами споживання неправомірно збільшено на 5740,57 м.куб (7914,08 - 2173,51=5740,57).

Такі дані передавались Оператором ГРМ до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (а.с.57 зворот-59), та відповідні нарахування за спожитий газ проводились, виходячи з цих обсягів (об?ємів), до яких безпідставно застосовано методику нарахування за граничними обсягами споживання.

Відповідно до акту звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та взаєморозрахунків за послуги між АТ «Закарпатгаз» та ОСОБА_1 , споживачу було визначено об`єм природного газу у вересні 2022 року 1278,10 м.куб., у жовтні 1772,96 м.куб., у листопаді 2644,80 м.куб., у грудні 2360,22 м.куб. (а.с. 111).

Тобто за результатом звіряння фактично використаних споживачем об`ємів природного газу, споживачу не проведено коригування стосовно фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу (п.6 гл. 4 розділ ІХ Кодексу газорозподільних систем), а Оператор ГРМ вважав належними й допустимими доказами складені його працівниками акти про відмову в доступі до об`єкта споживача.

Оцінюючи наведені обставини у сукупності, зважаючи на те, що факт відмови споживача в доступі працівників АТ «Закарпатгаз» до об?єкту у АДРЕСА_2 , не доведено належними, допустимими та достовірними доказами, тому колегія суддів дійшла висновку, що визначення споживачеві ОСОБА_1 об`єму спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу у період з вересня 2022 року до грудня 2022 (загалом 7914,08 м.куб.) є неправомірним, а відтак, безпідставними є відповідні нарахування вартості такого об?єму (обсягу) газу, здійснені ТОВ «ГК «Нафтогаз України».

Тобто, за встановлених обставин справи, процедура нарахування за граничними об`ємами споживання природного газу є необґрунтованою та застосовуватись не має.

В суді апеляційної інстанції представник ТОВ «ГК «Нафтогаз України», посилався на те, що для здійснення ТОВ «ГК «Нафтогаз України» перерахунку споживачеві за фактичними спожитими обсягами природного газу необхідним є здійснення Оператором ГРМ (АТ «Закарпатгаз») коригування обсягів (об`ємів) споживання природного газу цьому споживачеві за відповідний спірний період.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі N 917/1739/17 (провадження N 12-161гс19) та від 25 червня 2019 року у справі N 924/1473/15 (провадження N 12-15гс19) зроблено правовий висновок про те, що посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені в позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку із цим суд, з`ясувавши при розгляді справи, що позивач послався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує в рішенні саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

У цивільному процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні цивільного спору суд у межах своїх процесуальних повноважень та в межах позовних вимог, встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки) правовідносин сторін, які випливають з встановлених обставин та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець вказує саме на "норму права", що є значно конкретизованим, а ніж закон. Більш того, виходячи з положень ЦПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить своє відображення в судовому рішенні, зокрема в його мотивувальній і резолютивній частинах.

Тому, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

Згідно з принципом jura novit curia неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

Тобто суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2023 року у справі № 554/10517/16-ц (провадження № 14-76цс22) - Велика Палата Верховного Суду вже зауважувала, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 1 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 1 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36), від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункт 31)).

Колегія суддів зауважує, що позовні вимоги у справі заявлені до двох відповідачів - АТ «Закарпатгаз» та ТОВ «ГК «Нафтогаз України» - стосуються правильності здійсненого нарахування заборгованості відповідачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за спожитий природний газ, яке за встановленими обставинами справи здійснено останнім за безпідставно нарахованими відповідачем АТ «Закарпатгаз» граничними об`ємами споживання, а мета позивача ОСОБА_1 спрямована на уникнення сплати боргу за безпідставно нарахований об?єм (обсяг) спожитого природного газу.

Як вказано у зазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду задоволення судом позовної вимоги має з урахуванням вимог правовладдя (верховенства права) дозволити досягнути мети судочинства, зокрема реально відновити суб`єктивне право, яке порушив, оспорює або не визнає відповідач. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, і той, який обрав позивач, можна використати для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких він звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним, зокрема неефективним, і відмовляє у позові. У тому ж випадку, якщо заявлену позовну вимогу взагалі не можна використати для захисту права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, таку вимогу не можна розглядати як спосіб захисту (див. mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц (пункт 36), 22 вересня 2020 року у справі № 127/18934/18).

Як зазначалось вище, вимога позивачки ОСОБА_1 про визнання боргу безпідставним та про зобов`язання провести відповідний перерахунок за спожитий газ, виходячи із фактичних показань лічильника, є вимогою про визнання відсутності права відповідача нараховувати спірний обсяг спожитого природного газу та відсутності обов`язку позивачки, який кореспондує вказаному праву, з оплати боргу, що виник унаслідок здійсненого нарахування.

Встановивши, що мета позову спрямована на уникнення сплати безпідставного нарахування за спожитий природний газ, зважаючи на те, що і АТ «Закарпатгаз», і ТОВ «ГК «Нафтогаз України» є відповідачами у справі, колегія суддів вважає, що для захисту права позивачки слід визнати безпідставним розрахунок об`ємів споживання природного газу, здійснений АТ «Закарпатгаз» споживачеві ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , який проведено за граничними об`ємами споживання природного газу населенням; зобов`язати АТ «Закарпатгаз» здійснити коригування обсягів (об`ємів) споживання природного газу споживачеві ОСОБА_1 за об`єктом по АДРЕСА_1 , виходячи із фактичних показань лічильника газу станом на червень 2022 року 27285,49 м.куб., та станом на 27 грудня 2022 року 29459 м.куб.; а також зобов`язати ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснити споживачеві ОСОБА_1 за об`єктом по АДРЕСА_1 перерахунок за фактично спожиті обсяги природного газу без застосування процедури нарахування за граничними об`ємами споживання природного газу та з урахуванням проведених споживачем ОСОБА_1 оплат.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що місцевий суд не у повній мірі встановив, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору, не врахував, що для здійснення перерахунку вартості використаного природного газу ТОВ «ГК «Нафтогаз України» акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» по особовому рахунку споживача слід провести коригування стосовно використаних об`єктом споживача об`ємів фактично спожитого природного газу, порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи щодо причин безпідставного нарахування заборгованості за спожитий природний газ, при цьому зобов`язавши ТОВ «ГК «Нафтогаз України» провести перерахунок за фактично спожитий природній газ ОСОБА_1 із розрахунку фактичних показань лічильника газу, не конкретизував у судовому рішення відповідного показника лічильника, у зв`язку з чим рішення суду слід змінити та викласти резолютивну частину рішення у новій редакції.

Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.1 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 червня 2023 року змінити та викласти резолютивну частину рішення у новій редакції.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати розрахунок об`ємів (обсягів) споживання природного газу, здійснений Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» споживачеві ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , який проведено за граничними об`ємами споживання природного газу населенням безпідставним.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» здійснити коригування об`ємів (обсягів) споживання природного газу споживачеві ОСОБА_1 за об`єктом по АДРЕСА_1 , виходячи із фактичних показань лічильника газу станом на червень 2022 року 27285,49 м.куб., та станом на 27 грудня 2022 року 29459 м.куб.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснити споживачеві ОСОБА_1 за об`єктом по АДРЕСА_1 перерахунок за фактично спожиті об`єми (обсяги) природного газу із урахуванням проведених споживачем ОСОБА_1 оплат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 серпня 2024 року.

Головуюча:

Судді: