Провадження № 2-н/752/529/24
У Х В А Л А

12.08.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєв С.О., ознайомившись з матеріалами поданої заяви про видачу судового наказу

стягувача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

боржник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

стягувач - ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів

на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Ознайомившись із заявою про видачу судового наказу та доданими до неї копіями документів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, суддя приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови у видачі судового наказу про стягнення із боржника заборгованості за спожиті комунальні послуги, виходячи з наступного.

Згідно положень частин другої та третьої статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема, у порядку наказного провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до п.4 ч.1.ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Водночас статтею 163 ЦПК України визначені вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Зокрема, згідно п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Вказані вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу зумовлені необхідністю належної ідентифікації боржника, з якого у разі видачі судового наказу будуть стягуватися грошові кошти.

Як вбачається із змісту поданої заяви та доданих до неї матеріалів, вона не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, оскільки в ній не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника.

Крім того, заявниця не повідомляє номер і серію паспорта боржника на той випадок, якщо боржник не має реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином суд дійшов висновку про наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись статтями 160, 163-167, 258, 260-261, 272 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1.Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

2.Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави передбаченої пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

3.Ухвала, згідно положень частини другої статті 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена заявником до Київського апеляційного суду у строк подання апеляційної скарги.

4.Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення та підписання суддею, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала складена та підписана суддею без її проголошення 13 серпня 2024 року.

Суддя С.О. Чекулаєв