Номер справи 237/2692/24
Номер провадження 2/237/717/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12.08.24 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.,

за участю секретаря судового засідання Бахтіярової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, 28 вересня 2007 року її мати, ОСОБА_3 отримала державний акт серія ДН 124953 на право власності на земельну ділянку згідно розпорядження Мар`їнської райдержадміністрації від 05.12.2005 №543 та стала власником земельної ділянки площею 3,69 гана території Дачненської сільської ради Мар`їнського району. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

14 лютого 2019 року мати позивача, ОСОБА_3 склала заповіт згідно якого зробила таке розпорядження:

Земельну ділянку, площею 3,69 га, розташовану на території Дачненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН №124953, виданого Мар`їнською райдержадміністрацією та Мар`їнським районним відділом земельних ресурсів 28 вересня 2007 року, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

З січня 2022 року позивач мешкала разом з матір`ю у її квартирі в АДРЕСА_1 , так як вона не могла обходитись без сторонньої допомоги, а залишалась зареєстрована в АДРЕСА_1 , тому фактично спадщину після смерті матері позивач не прийняла.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама позивача, ОСОБА_3 , у віці 85 років, після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Спадкоємцем першої черги після смерті матері - ОСОБА_3 , стала вона - ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що її юридична необізнаність послугувала причиною пропуску встановленого законом терміну на подачу заяви на прийняття спадщини.

Вона вважала, що на час військового стану запровадженого на території України обмеження щодо подачі заяви на прийняття спадщини скасовано, тому вирішила, щодо вирішення даного питання зможу звернутися в будь-який момент після його завершення.

Лише в червні 2024 року позивач звернулась в нотаріальну контору за отриманням свідоцтва про право на спадщину де їй повідомили, що вона пропустила строк встановлений для подачі заяви про прийняття спадщини. Нотаріусом рекомендовано звернутись до суду з питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач мешкала разом з матір`ю в її будинку за адресою: АДРЕСА_2 тому вона вважала, що може отримати свідоцтво про право на спадщину в будь-який момент.

На підставі викладених обставин, позивачем було пропущений строк, для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

У зв`язку з пропущенням строку подання до нотаріуса заяви для прийняття спадщини, з метою прийняття та оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , позивач змушена звернутись до суду з питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановлений законодавством строк та порядок.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановлений законодавством строк та порядок.

У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо законом або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позовній заяві вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу статті 1261 Цивільного кодексу України після смерті ОСОБА_3 позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом.

Згідно ст.1268ЦКУкраїни спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до вимог ч. 1ст.1270ЦКУкраїни для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч. 3 ст.1272ЦКУкраїни за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.24 Постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Разом із тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24постановивід 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73).

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

З 24 лютого 2022 року, відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено режим воєнного стану.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Суд вважає наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини такими, що відповідають критеріям ч. 3 ст. 1272 ЦК України, які створювали істотні перешкоди в реалізації позивачем свого права на спадщину, а відтак можливість звернення спадкоємця із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини з об`єктивних підстав була відтермінована на невизначений час з незалежних від позивача причин.

Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд прийшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1225, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , додатковий строк тривалістю три місяці після набрання рішення законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її мами, ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Дачне, Покровського району, Донецької області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.М. Ліпчанський