Справа № 308/6381/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачука О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкаря В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна, який мотивує тим, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі яка належить їй на праві приватної спільної сумісної власності. Право власності набуте на підставі свідоцтва про право власності на житло видане виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та рішення № 17 від 28.01.2009 року. На початку березня 2024 року, маючи намір здійснити відчуження вказаного житла вона звернулася до приватного нотаріуса Венгер О. у м. Ужгород від якого дізналася про накладений арешт та оголошену заборону на відчуження даного житла. Вказаний арешт було накладено постанови державного виконавця відділу ДВС у м. Ужгород Грицищука М.П. від 26.01.2007 року, при примусовому виконанні судового наказу № 2н-300 виданого 12.06.2006 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу в розмірі в розмірі3036,62 грн. та 303,66 грн. виконавчого збору. Вказана заборгованість нею погашена про що свідчить довідка Ужгородського ГВ ПриватБанк від 15.01.2010 року № 156 та поновлена довідка ПриватБанку від26.02.2024 року про виконання боржником судового наказу та відсутність заборгованості. У березні 2024 року вона звернулася до відділу ДВС у м. Ужгород по питанню зняття арешту з квартири АДРЕСА_2 , у зв`язку із здійсненням відчуження вказаної квартири, але отримала відмову щодо отримання інформації про виконавче провадження, ніби то у зв`язку із сплином часу матеріали виконавчого провадження відсутні. Про відсутність у неї заборгованості перед АТ «ПриватБанк» державному виконавцю вона повідомляла. Вважає,що дії державного виконавця є незаконними та такими,що порушують її законні права та інтереси як власника майна. А тому з урахуванням того, що нею на користь АТ КБ «ПриватБанк» було сплачено суму боргу в розмірі 3036,62 грн. та 306,66 грн. виконавчого збору, але арешт з майна не знято вона змушена звертатися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду та просить зобов`язати відділ ДВС у місті Ужгород Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 , який було накладено в межах виконавчого провадження згідно постанови державного виконавця Грицищук М.П. «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» виданої 26.01.2007 року.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Разом з тим, у матеріалах справи наявний відзив згідно якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що виконавчий документ було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника, на підставі п. 2 ст. 40 Закону України, що не передбачає зняття арешту з майна, оскільки стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано боржником.

Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Як встановлено в ході розгляду справи, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2007 року, державним виконавцем відділу ДВС у м. Ужгород Грицищуком М.П. у виконавчому провадженні з примусового виконання судового наказу № 2н-300 від 12.06.2006 року виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу в розмірі 3036,62 грн. та 303,66 грн. виконавчого збору, з метою забезпечення виконання вищевказаного судового наказу накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_3 .

Також судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 26.11.2008 року № 486 «Про житлові будинки для малосімейних» житловий будинок для малосімейних по АДРЕСА_4 визнано 95 квартирним житловим будинком з відповідно зміненою нумерацією квартир, де згідно додатку № 2 до рішення виконкому від 26.11.2008 року № 486 квартирі АДРЕСА_5 , та 28.01.2009 року виконавчим комітетом Ужгородської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло про те, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам її сім`ї: чоловіку ОСОБА_2 , синам: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Як вбачається з довідки виданої АТ КБ «ПриватБанк» та адресованої відділу ДВС у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління юстиції щодо стану виконання судового наказу № 2п-300 виданого 12.06.2006 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 3036,63 грн. станом на 26.02.2024 року боржником виконано судовий наказ.

Аналогічна довідка АТ КБ «ПриватБанк» про відсутність заборгованості № 156 від 15.01.2010 року адресована також ОСОБА_1 .

Разом з тим, у відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує, що виконавчий документ судовий наказ № 2н-300 від 12.06.2006 року виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, 18.04.2008 року, на підставі п. 2 ст. 40 Закаону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника.

Дані про наявність інших виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 у АСВП відсутні.

Згідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на 18.04.2008 року, а також в редакції Закону України «Про виконавче провадження», що діє наразі, не передбачалося та не передбачається зняття арешту з майна (коштів) боржника у разі завершення виконавчого провадження з підстав повернення виконавчого документа стягувачеві.

Частинами другою четвертою стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено підстави для зняття арешту державним виконавцем.

Згідно з приписами ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

З огляду на вищенаведене, та враховуючи те, що наявність обтяження не забезпечує виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню, оскільки заборгованість за судовим наказом № 2н-300 від 12.06.2006 року виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, з метою забезпечення виконання якого накладався арешт на майно позивачки, погашена, а арешт, накладений на майно порушує право власності позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому необхідно зняти арешт, накладений на все майно, належне позивачу згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2007 року.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10,12,18,81, 258, 263-265,273, 280-282, 284, 289, 352,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 , належної на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , накладений згідно з постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2007 року в межах виконавчого провадження з виконання судового наказу № 2н-300 від 12.06.2006 року виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: О.А. Придачук