ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134» про зобов`язання надати документацію, визнання протиправним протоколу правління, заборону використовувати та поширювати персональні дані, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 ., а отже є і співвласником цього багатоквартирного будинку.

Управління будинком здійснює ОСББ «Мандриківська-134», зареєстроване 08.11.2012 року. У жовтні ОСОБА_1 усно звернувся до голови правління ОСББ «Мандриківська-134» з проханням надати відомості про нарахування, які здійснює ОСББ за послуги, які надавались власникам квартир АДРЕСА_2 , оскільки позивач не отримує квитанцій, розрахункових документів від ОСББ про вартість послуг. Однак звернення залишене без реагування. На адвокатські запити також інформації не надано. З метою здійснення психологічного тиску, з грубим порушенням прав позивача і закону про ОСББ протоколом засідання правління ОСББ «Мандриківська-134» від 17.10.2023 року розголошено його персональні дані про заборгованість перед ОСББ, вирішено застосувати обмеження доступу до внутрішньо будинкових комунікацій. Адвокатські запити представника ОСОБА_1 про отримання передбаченої ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» інформації, а саме, копій типового статуту та інших засновницьких документів ОСББ, списку осіб, що входять до уповноважених органів управління (загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія), співробітників ОСББ, про розпорядника рахунків ОСББ, протоколів (рішень) загальних зборів, правління та ревізійної комісії ОСББ, результатів всіх голосувань (письмових опитувань) співвласників ОСББ, річних звітів правління та ревізійної комісії, звіту про нарахування платежів по його квартирі залишені без відповіді.

Також вважав, що оскаржуваним протоколом, який розміщений на дошці оголошень на 1-му поверсі будинку, розповсюджено про нього недостовірну інформацію про заборгованість та його персональні дані. Оскаржуване рішення правління (протокол) прийнято із порушенням встановленої законом про ОСББ процедури, не на загальних зборах співвласників, а саме правлінням, а отже із перевищенням повноважень.

Просив зобов`язати ОСББ «Мандриківська-134» надати позивачеві документацію та відомості: копію Типового статуту та інших засновницьких документів ОСББ «Мандриківська-134», список осіб, що входять уповноважених органів управління (загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія) та співробітників ОСББ «Мандриківська-134», відомості стосовно того, хто є розпорядником рахунків ОСББ «Мандриківська-134», копії протоколів (рішень) загальних зборів, правління та ревізійної комісії ОСББ «Мандриківська-134», копії результатів всіх голосувань (письмових опитувань) співвласників ОСББ «Мандриківська-134» у період між загальними зборами, копії річних звітів правління та ревізійної комісії ОСББ «Мандриківська-134», з дати заснування, звіт про нарахування всіх платежів та зарахування оплати за них щодо житлового приміщення, яке зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 та знаходиться у власності ОСОБА_1 . У вказаному звіті зазначити нарахування всіх платежів та зарахуванням оплати за них з розрахунком суми такого нарахування за весь період діяльності ОСББ «Мандриківська-1 34» станом на 15.10.2023;

-визнати протиправним та скасувати протокол правління ОСББ «Мандриківська-134» від 17.10.2023;

-заборонити ОСББ «Мандриківська-134» використовувати та поширювати персональні дані ОСОБА_1 в тому числі дані про його адресу проживання, адресу належного йому на праві власності майна, суми заборгованості та інше;

-стягнути із ОСББ «Мандриківська-134» на його користь моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року закрито провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи та правовим висновкам Верховного Суду. Вважає, що цей спір не має ознаки корпоративного і підлягає розгляду судом цивільної юрисдикції, а тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про закриття провадження. Зокрема звертає увагу, що ним ставились питання щодо ненадання йому інформації про діяльність ОСББ та незаконне розповсюдження відповідачем персональних даних позивача, які не стосуються питань управління ОСББ. Тобто спір стосується реалізації його прав та виконання обов`язків у межах здійснення ним як співвласником володіння, користування та розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, учасника правовідносин з надання житлово-комунальних послуг.

ОСББ «Мандриківський -134» надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а у хвалу суду першої інстанцій без змін, як законну та обґрунтовану. Стягнути з позивача судові витрати. З огляду на характер спірних правовідносин, підстави та предмет позову, які стосуються діяльності та управління ОСББ, спір стосується корпоративних прав. Також вважає безпідставним посилання позивача на те, що спір стосується житлово-комунальних послуг.

В судове засідання з`явились представник ОСОБА_1 -адвокат Смирний О.С. та представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мандриківська-134»-адвокат Носова В.І..

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли в сфері управління діяльністю ОСББ, а тому вважав, що спір у відповідності до п.3 ч.1 ст. 20 ГПК України належить до господарської юрисдикції.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Разом з тим відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України: господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

При вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір господарським, необхідно виходити з визначень, наведених у статті 2 та частині першій статті 3 ГК України, відповідно до яких як господарську діяльність розуміють діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначені статтею 20 ГПК України. Зокрема відповідно до п.3 ч.1 ст. 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів віднесено справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Звертаючись з позовом,ОСОБА_1 обгрунтовував його тим, що він є співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 ,так як він є власником квартири АДРЕСА_1 ».

Просив суд зобов`язати ОСББ «Мандриківська-134» надати йому документацію та відомості: копію Типового статуту та інших засновницьких документів ОСББ «Мандриківська-134», список осіб, що входять уповноважених органів управління (загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія) та співробітників ОСББ «Мандриківська-134», відомості стосовно того, хто є розпорядником рахунків ОСББ «Мандриківська-134», копії протоколів (рішень) загальних зборів, правління та ревізійної комісії ОСББ «Мандриківська-134», копії результатів всіх голосувань (письмових опитувань) співвласників ОСББ «Мандриківська-134» у період між загальними зборами, копії річних звітів правління та ревізійної комісії ОСББ «Мандриківська-134», з дати заснування, звіт про нарахування всіх платежів та зарахування оплати за них щодо

житлового приміщення, яке зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 та знаходиться у власності ОСОБА_1 .. У вказаному звіті зазначити нарахування всіх платежів та зарахування оплати за них з розрахунком суми такого нарахування за весь період діяльності ОСББ «Мандриківська-1 34» станом на 15.10.2023 року;

-визнати протиправним та скасувати протокол правління ОСББ «Мандриківська-134» від 17.10.2023 року, в якому було зазначено боржників по оплаті послуг та вирішено провести письмове опитування про обмеженя(припинення) доступу власників майна,що мають заборгованість до внутрішньо-будинкових інженерних мереж опалення та підігріву горячої води до повного погашення заборгованості,покласти на таких співвласників витрати, пов`язані з припиненням та відновленням доступу.Таке рішення прийнято з перевищенням повноважень;

-заборонити ОСББ «Мандриківська-134» використовувати та поширювати персональні дані ОСОБА_1 в тому числі дані про його адресу проживання, адресу належного йому на праві власності майна, суми заборгованості та інше.

Згідно із частиною другою статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до статті 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою,яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом про ОСББ.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками (частини перша, друга, шоста та сьома статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Особливості правового режиму майна багатоквартирного будинку зумовлюють спеціальне правове регулювання порядку реалізації прав власниками нерухомого майна в такому будинку. Так, частиною другою статті 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними в розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК України (постанови від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 (провадження № 12-293гс18, пункт 4.19), від 01 квітня 2020 року у справі № 813/1056/18 (провадження № 11-1012апп19, пункт 40), від 15 квітня 2020 року у справі № 804/14471/15 (провадження № 11-1106апп19, пункт 39)).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта стаття 263 ЦПК України).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги, заявленіОСОБА_1 , пов`язані з діяльністю та управлінням об`єднання співвласників багатоквартирного будинку«Мандриківська-134», що стосується вирішення корпоративних прав, а тому дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та правильно закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, якою передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи про те, що позовні вимоги стосуються бездіяльності ОСББ щодоненадання йому інформації про діяльність ОСББ та незаконне розповсюдження відповідачем персональних даних позивача, які не стосуються питань управління ОСББ, спір стосується реалізації його прав та виконання обов`язків у межах здійснення ним як співвласником володіння, користування та розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, учасника правовідносин з надання житлово-комунальних послуг є безпідставними. Так як позивачем заявлені вимоги про витребування документації та відомостей: копії Типового статуту та інших засновницьких документів ОСББ «Мандриківська-134»; список осіб, що входять до уповноважених органів управління (загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія) та співробітників ОСББ «Мандриківська-134»; відомості стосовно того, хто є розпорядником рахунків ОСББ «Мандриківська-134»; копії протоколів (рішень) загальних зборів, правління та ревізійної комісії ОСББ «Мандриківська-134»; копії результатів всіх голосувань (письмових опитувань) співвласників ОСББ «Мандриківська-134» у період між загальними зборами; копії річних звітів правління та ревізійної комісії ОСББ «Мандриківська-134», з дати заснування, звіт про нарахування всіх платежів та зарахування оплати за них щодо житлового приміщення, яке зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 та знаходиться у власності ОСОБА_1 . У вказаному звіті зазначити нарахування всіх платежів та зарахуванням оплати за них з розрахунком суми такого нарахування за весь період діяльності ОСББ «Мандриківська-1 34» станом на 15.10.2023;

-визнати протиправним та скасувати протокол правління ОСББ «Мандриківська-134» від 17.10.2023;

-заборонити ОСББ «Мандриківська-134» використовувати та поширювати персональні дані ОСОБА_1 в тому числі дані про його адресу проживання, адресу належного йому на праві власності майна, суми заборгованості та інше. Зазначені вимоги стосуються саме діяльності та управління ОСББ «Мандриківська-134».

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право : залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 368,374, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: