Справа № 149/1225/24
Провадження № 22-ц/801/1447/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Робак М. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 рокуСправа № 149/1225/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Голоти Л.О., Сопруна В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 травня 2024 року, ухвалене суддею Робак М.В. в м. Хмільнику, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Війтівецької сільської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальний заклад «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» про стягнення боргу,

встановив:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, яка несе субсидіарну відповідальність КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» на його користь 139 313,70 грн боргу, встановленого рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 квітня 2023 року у справі №149/1068/22.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 квітня 2023 року визнано незаконним та сковано наказ про його звільнення, поновлено його на роботі та стягнуто з КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 99 313,37 грн та 40000 моральної шкоди внаслідок незаконного звільнення.

Зазначає, що виконавчі листи, виданні на виконання вказаного рішення суду, перебувають на примусовому виконанні в Хмільницькому відділі ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ).

Рішення суду в частині стягнення коштів не може бути виконано, оскільки боржник, яким є заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради, не є розпорядником коштів та не здійснює фінансово-господарську діяльність. Звернення до Війтівецької сільської ради про виділення коштів з бюджету залишено без належного реагування.

Засновником КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» є Війтівецька сільська рада. Позивач вважає, що в даному випадку настає субсидіарна відповідальність засновника Війтівецької сільської ради за зобов`язаннями дошкільного закладу освіти.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 травня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У скарзі зазначає, що суд погодився із доводами відповідача про те, що субсидіарну відповідальність відповідно до ст. 619 ЦК України, поряд з боржником, несе відділ освіти та соціально-гуманітарної роботи Війтівецької сільської ради, про те за змістом вказаної норми субсидіарним боржником є особа, яка є додатково відповідальною за зобов`язаннями основного боржника в силу договору або закону. У даному випадку договір відсутній, а виходячи з положень ЦК та ГК України саме засновник закладу освіти повинен нести субсидіарну відповідальність. Відділ освіти та соціально-гуманітарної роботи не може собою підмінити сільську раду у цивільно-правових відносинах субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями заснованого сільською радою некомерційного комунального унітарного підприємства.

У відзиві на апеляційну скаргу Війтівецька сільська рада просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, встановивши, що субсидіарну відповідальність відповідно до ст. 619 ЦК України поряд з боржником несе відділ освіти та соціально-гуманітарної роботи Війтівецької сільської ради, який є розпорядником бюджетних коштів, дійшов висновку, що позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, а відтак відмовив у задоволенні позову.

Апеляційний суд не погоджується з підставами відмови суду першої інстанції в задоволенні позовних вимог.

Встановлено, що на розгляді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області перебувала цивільна справа №149/1068/22 за позовом ОСОБА_1 до КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди за незаконне звільнення.

06 квітня 2023 року у вказаній справі ухвалено рішення про задоволення позову, а саме:

- визнано незаконним та скасовано наказ КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» від 25 лютого 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади сторожа ЗДО с. Терешпіль»;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді сторожа;

- стягнуто з КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 99313,37 грн та моральну шкоду в розмірі 40000 грн (а.с.6-10).

08 травня 2023 року КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» винесено наказ №01-06/11, яким ОСОБА_1 поновлено на роботі сторожем з 09 травня 2023 року (а.с.29).

Відповідно до листів Хмільницького відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15 січня 2024 року №22-24-34/2944 та від 08 лютого 2024 року №22-24-34/8075, 03 листопада 2023 року на примусове виконання до відділу надійшли повторно заяви стягувача з примусового виконання двох виконавчих листів №149/1068/22 від 21 червня 2023 року про стягнення з КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 99 313,37 грн, а також моральної шкоди в розмірі 40 000 грн. На підставі Закону України «Про виконавче провадження» 06 листопада 2023 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №73228442 та №73228510. При відкритті виконавчого провадження державним виконавцем направлено запити в установи для виявлення належного на праві власності у боржника майна. Винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до банків, які є учасниками обміну. Державним виконавцем накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника. Згідно довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником право власності не нерухоме майно не рахується. Згідно відповіді на запит МВС транспортні засоби за боржником не зареєстровано. Згідно відповіді ДФС України, відкриті рахунки відсутні. Згідно відповіді Держпротспоживслужби сільськогосподарська техніка не зареєстрована. Державним виконавцем було здійснено виїзд за вказаною адресою у виконавчому документі та встановлено, що боржник - «Заклад дошкільної освіти села Терештіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» не є розпорядником коштів та не здійснює фінансово-господарську діяльність. Майна належного боржнику на праві приватної власності не виявлено (акт державного виконавця). 21 грудня 2023 року державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.11,12).

У листі Управління державної казначейської служби України у Хмільницькому районі та м. Хмільнику Вінницької області від 17 січня 2024 року №02-60-06/87 зазначено, що Управління повертає без виконання виконавчі листи Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області по справі №149/1068/22 від 21 червня 2023 року, оскільки боржник КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» в Управлінні не обслуговується (а.с.13).

23 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 звертався до Війтівецької сільської ради із адвокатським запитом щодо розгляду питання про виділення коштів з бюджету для виконання рішення суду у справі №149/1068/22, однак, кошти виділені не були (а.с.15-16).

У п.1.3 Статуту КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області», затвердженого рішенням №251 10 сесії 8 скликання Війтівецької сільської ради від 12 травня 2021 року зазначено, що засновником закладу дошкільної освіти є Війтівецька сільська рада Хмільницького району Вінницької області.

ОСОБА_1 , вважаючи, що Війтівецька сільська рада, як засновник КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області», несе субсидіарну відповідальність поряд із відповідальністю закладу дошкільної освіти, звернувся до суду із вказаним позовом.

Частиною першою статті 176 ЦК України визначено, що держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Нормами ЦК України передбачено, що територіальні громади діють у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин - можуть створювати юридичні особи публічного права (комунальні підприємства, спільні комунальні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом. Водночас територіальні громади не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом, а юридичні особи, створені територіальними громадами, у свою чергу, не відповідають за зобов`язаннями відповідно територіальних громад.

Підстави та умови субсидіарної відповідальності визначаються положеннями статті 619 ЦК України.

Вказаною нормою визначено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

До пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.

Кредитор не може вимагати задоволення своєї вимоги від особи, яка несе субсидіарну відповідальність, якщо ця вимога може бути задоволена шляхом зарахування зустрічної вимоги до основного боржника.

Особа, яка несе субсидіарну відповідальність, повинна до задоволення вимоги, пред`явленої їй кредитором, повідомити про це основного боржника, а у разі пред`явлення позову, - подати клопотання про залучення основного боржника до участі у справі. У разі недотримання цих вимог особою, яка несе субсидіарну відповідальність, основний боржник має право висунути проти регресної вимоги особи, яка несе субсидіарну відповідальність, заперечення, які він мав проти кредитора.

За загальним змістом цієї норми субсидіарна відповідальність повинна бути передбачена договором або законом, така відповідальність настає за умови пред`явлення вимоги до основного боржника та його відмовою від задоволення вимог кредитора або не надсилання відповіді у розумний строк про задоволення вимоги.

Тобто, виходячи зі змісту вказаної норми, підставою для застосування субсидіарної відповідальності для засновників таких юридичних осіб має бути виключно пряма вказівка закону або договору.

Зазначаючи про обов`язок Війтівецької сільської ради нести субсидіарну відповідальність разом з КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» ОСОБА_1 в позовній заяві посилається на норми статей 77 та 78 ГК України, які визначають особливості господарської діяльності казенних підприємств та регулюють діяльність комунальних унітарних підприємств.

ОСОБА_1 дійшов такого висновку, здійснивши суб`єктивний аналіз статей 77 та 78 ГК України у їх взаємозв`язку. Конкретної норми закону, в якій було б закріплено пряму вказівку про субсидіарну відповідальність засновника у спірних правовідносинах, чи договору (Статуту КЗ «Заклад дошкільної освіти села Терешпіль Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області») ОСОБА_1 не вказав.

Крім цього, апеляційний суд вважає, що задоволення позову до Війтівецької сільської ради про стягнення коштів згідного рішення суду може призвести до подвійного стягнення коштів, адже не може існувати два судових рішення про стягнення однієї і тієї ж суми коштів по одному і тому ж зобов`язанню.

Таким чином, суд першої інстанції в цілому дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, проте дійшов безпідставного висновку про наявність підстав для покладення субсидіарної відповідальності на відділ освіти та соціально-гуманітарної роботи Війтівецької сільської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ч. 4 ст. 376 ЦПК України).

Таким чином, рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 травня 2024 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді Л.О. Голота

В.В. Сопрун