13.08.2024 Провадження по справі № 2/940/287/24
Справа № 940/458/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 серпня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.

з участю адвоката: Неживка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Тетіївської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду та вихованню дитини, не цікавиться її життям та здоров`ям, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її утримання та взагалі не спілкується з дитиною.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Неживок І.В. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини її неявки суду не відомі.

Представник третьої особи виконавчого комітету Тетіївської міської ради в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Малолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що все життя проживає з бабусею ОСОБА_1 . Свою маму ОСОБА_2 він не бачив чотири роки, вона йому не телефонувала, навіть не знає номеру його мобільного телефону, подарунків не дарувала.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що є сусідкою позивачки та перебуває з останньою в добрих стосунках. ОСОБА_1 самостійно доглядає та виховує свого онука ОСОБА_3 , вирішує вся питання, що його стосуються. Матір хлопчика ОСОБА_2 вона не бачила декілька років взагалі.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що добре знає сторін у справі. Малолітнього ОСОБА_3 з дитинства виховує бабуся ОСОБА_1 з чоловіком. Мати останнього проживає в м. Київ, близько трьох-чотирьох років вона взагалі не приїжджала, дитину як свого сина не сприймає взагалі.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є сестрою чоловіка позивачки та добре знає їх сім`ю. ОСОБА_2 вже протягом трьох з половиною років взагалі не займається доглядом та вихованням сина ОСОБА_3 , подарунків не дарує, дітьми зовсім не цікавиться, оскільки старшого її сина виховує також позивачка ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та її представника, пояснення малолітнього ОСОБА_3 та свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.06.2011 року (а.с. 11) та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 09.06.2018 року (а.с. 10).

Дитина постійно проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_1 в будинку в АДРЕСА_1 (копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 11.12.1982 року - а.с. 9, копія паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 від 29.01.1997 року - а.с. 6-7, копія витягу з Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Тетіївської міської ради від 16.04.2024 року - а.с. 13).

Із пояснень позивачки ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду та вихованню сина, не цікавиться його життям та здоров`ям, протягом останніх чотирьох років не спілкується з ним, не відвідує, не вітає на свята, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно характеристики Кашперівського ліцею Тетіївської міської ради від 15.04.2024 року, вихованням ОСОБА_3 , який навчається у 7-А класі, займається бабуся ОСОБА_1 , яка постійно відвідує батьківські збори та підтримує контакт з класним керівником. Мати ОСОБА_2 вихованням дитини не займається (а.с. 14).

Згідно акту про встановлення фактів депутата Тетіївської міської ради від 16.04.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 разом із дідом ОСОБА_7 та бабусею ОСОБА_1 . Мати дитини ОСОБА_2 зареєстрована за цією ж адресою, проте за місцем реєстрації не проживає, виховання сина не займається, матеріально не забезпечує, його життям не цікавиться. ОСОБА_3 перебуває на повному утриманні діда та баби (а.с. 15).

Відповідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Тетіївської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тетіївської міської ради від 06.06.2024 року № 195, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчий комітет Тетіївської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 52-53).

Наведені обставини свідчать про байдуже та безвідповідальне ставлення матері до своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім?ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров?я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов?язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов?язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов?язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов?язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об?єктивного з?ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п.16 зазначеної постанови роз?яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов?язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов?язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з?ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

З урахуванням принципу забезпечення «якнайкращих інтересів дитини» суд може застосувати до батька/матері дитини крайній захід впливу у вигляді позбавлення його/її батьківських прав у разі непідтримання ними стосунків з дитиною протягом тривалого часу, відсутність у батька/матері інтересу до її життя, самоусунення від виконання своїх батьківських обов`язків. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.07.2021 року у справі № 202/7712/18.

Вважаючи доведеним факт ухилення відповідачки ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов?язків по догляду, вихованню та утриманню малолітнього ОСОБА_3 на підставі з?ясованих у справі обставин, а також враховуючи, що ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, втратила інтерес до дитини, ставлення відповідачки до своєї дитини суперечить основним засадам прав та обов?язків батьків з виховання та розвитку дітей їх інтересам, суд вважає, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено судом, позивачка понесла судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» № 102 від 18.04.2024 року (а.с. 17), а тому дані витрати суд у відповідності ст. 141 ЦПК України стягує з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. 164 СК України суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Тетіївської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Кашперівка Тетіївського району Київської області, зареєстровану в АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно її малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кашперівка Тетіївського району Київської області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складення повного рішення: 15.08.2024 року.

Суддя: Т.П.Косович