ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів - Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря - Ніколиної А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Черкавського Юрія Сергійовича на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Українського державного університету науки і технології про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Українського державного університету науки і технології про стягнення коштів та просила ухвалити рішення, яким стягнути з Українського державного університету науки і технології на користь ОСОБА_1 вартість ремонтно-будівельних робіт, виконаних в квартирі АДРЕСА_1 ,з урахуванням вартості матеріалів у розмірі 236 162,28 грн. та стягнути завдану моральну шкоду у розмірі 20 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог було вказано, що ОСОБА_1 була співробітником Українського державного університету науки і технології. Протоколом № 7 спільного засідання адміністрації і профкому Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна від 07 жовтня 2021 року, оформлено рішення про надання двокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальної площею 68,9 кв.м., житловою - 37,2 кв.м. ОСОБА_1 на сім`ю із чотирьох чоловік, у тому числі: ОСОБА_2 - чоловік, ОСОБА_3 - донька, ОСОБА_4 - донька. ОСОБА_1 з сім`єю з 4 чоловік було видано ордер на жиле приміщення №: 45 від 17 травня 2022 року, на право зайняття жилого приміщення жилою площею 37,2 кв.м, яке складається з 2 кім. у квартирі АДРЕСА_1 . На підставі зазначеного ордеру № 45 було укладено договір найму житлового приміщення від 01.08.2022, у пункті 3.3 якого було зазначено, що наймач зобов`язується привести надану наймодавцем квартиру в стан, придатний для проживання у 6 -місячний термін з моменту підписання цього договору. ОСОБА_1 проводились ремонтно-будівельні роботи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , для можливості в подальшому проживати всією родиною в зазначеній квартирі. Згодом позивачу стало відомо, що 07 квітня 2023 року Рішенням Об`єднаної профспілкової організації працівників освіти і науки України Українського державного університету науки і технологій було вирішено відмінити Протокол № 7 спільного засідання адміністрації і профкому Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна від 07 жовтня 2021 року. Позивач звернулась до експертної установи та була проведена оціночно-будівельна та будівельно-технічна експертизи.

У висновку оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизі №1145/07-23 експертом було зазначено що, вартість ремонтно-будівельних робіт, виконаних в квартирі АДРЕСА_1 ,з урахуванням вартості матеріалів станом на момент проведення досліджень складає - 236 162,28 грн. З яких вартість ремонтно-будівельних робот по кошторису - 214 975,88 грн, вартість матеріалів (унітаз, ванна акрилова, плитка CARINA) - 21 186,40 грн.

Згідно акту прийому технічного стану квартири АДРЕСА_1 встановила, що ОСОБА_1 передала, а комісія прийняла квартиру в наступному стані: в квартирі на момент прийому виконані роботи, що відповідають експертному висновку судового експерта ОСОБА_5 від 07.08.2023 та знаходяться матеріали згідно переліку, відображеному в експертному акті.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Українського державного університету науки і технології про стягнення коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Черкавський Ю.С. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що судом порушено норми процесуального та матеріального права та не враховано всі обставини справи.

В обґрунтування апеляційної скарги звертають увагу на те, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог вказує, що між сторонами укладено договір найму житлового приміщення, який не містить умов договору та розміру орендної плати, однак не звернув уваги на те, що дані правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст. 776 ЦК України, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд.

Учасники справи правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалися.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду не відповідає.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 628, ч. 1 ст. 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була співробітником Українського державного університету науки і технології.

Протоколом № 7 спільного засідання адміністрації і профкому Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна від 07 жовтня 2021 року, оформлено рішення про надання двокімнатної квартири №: АДРЕСА_1 загальної площею 68,9 кв.м., житловою - 37,2 кв.м. ОСОБА_1 на сім`ю із чотирьох чоловік, у тому числі: ОСОБА_2 - чоловік, ОСОБА_3 - донька, ОСОБА_4 - донька.

ОСОБА_1 з сім`єю з 4 чоловік було видано ордер на жиле приміщення №: 45 від 17 травня 2022 року, на право зайняття жилого приміщення жилою площею 37,2 кв.м, яке складається з 2 кім. у квартирі АДРЕСА_1 .

На підставі зазначеного ордеру № 45 було укладено договір найму житлового приміщення від 01.08.2022, у пункті 3.3 якого було зазначено, що наймач зобов`язується привести надану наймодавцем квартиру в стан, придатний для проживання у 6-місячний термін з моменту підписання цього договору, а також здійснювати поточний поточний ремонт квартири.

Договором передбачено, що сторони домовились між собою, що Університет, зі свого боку, передає в користування позивач квартиру без стягнення з неї орендних платежів, а ОСОБА_1 , у свою чергу, приведе квартиру в придатний для проживання стан та буде проводити у ній поточні ремонти за необхідності.

Відповідно до пункту 4.3. Договору найму, даний Договір може бути розірваний у судовому порядку на вимогу кожної зі сторін у Договорі, якщо квартира перестає бути придатною для постійного проживання, а також у випадку її аварійного стану та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

07 квітня 2023 року Рішенням Об`єднаної профспілкової організації працівників освіти і науки України Українського державного університету науки і технологій було вирішено відмінити Протокол № 7 спільного засідання адміністрації і профкому Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна від 07 жовтня 2021 року.

У висновку оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизі №1145/07-23 експертом було зазначено що, вартість ремонтно-будівельних робіт, виконаних в квартирі АДРЕСА_1 ,з урахуванням вартості матеріалів станом на момент проведення досліджень складає - 236 162,28 грн. З яких вартість ремонтно-будівельних робот по кошторису - 214 975,88 грн, вартість матеріалів (унітаз, ванна акрилова, плитка CARINA) - 21 186,40 грн.

Також, як вбачається із матеріалів справи, а саме з акту прийому технічного стану квартири АДРЕСА_1 встановила, що ОСОБА_1 передала, а комісія прийняла квартиру в наступному стані: в квартирі на момент прийому виконані роботи, що відповідають експертному висновку судового експерта ОСОБА_5 від 07.08.2023, та знаходяться матеріали згідно переліку, відображеному в експертному акті.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч. 3 ст. 773 ЦК України наймач має право змінювати стан речі, переданої йому в найм, лише за згодою наймодавця.

В силу ч.ч. 2, 3 ст. 776 ЦК України капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право: 1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту; 2) вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Як передбачено ч.ч. 1, 3 ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом (ч. 3 ст. 760 ЦК України).

Статтею 3 Закону України від 10 квітня 1992 року №2269-ХІІ «Про оренду державного та комунального майна» (далі Закон №2269-ХІІ) визначено, що відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону №2269-ХІІ орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Із положень ч. 2 ст. 27 Закону №2269-ХІІ слідує, що орендар вправі залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без заподіяння йому шкоди. Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов`язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Чинне законодавство визначає право орендаря за згодою орендодавця поліпшити річ, яка є предметом договору найму, за рахунок власних коштів.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що погоджені з орендодавцем поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, залишаються у власності орендодавця та повинні бути компенсовані орендарю в порядку, визначеному договором оренди або законом. При цьому розмір компенсації має бути встановлений у межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законом порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень.

Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то слід зазначити те, що оскільки дані правовідносини регулюються главою 58 розділом ІІІ книги п`ятої ЦК України та договором найму, який було укладено між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - Український державний університет науки і технології, яким не передбачено відшкодування моральної шкоди за порушення умов договору, а тому і підстави для її відшкодування не має.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382,384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Черкавського Юрія Сергійовича задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Українського державного університету науки і технології про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Українського державного університету науки і технології (м. Дніпро, вулиця Лазаряна, будинок 2, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) вартість ремонтно-будівельних робіт, виконаних в квартирі АДРЕСА_1 ,з урахуванням вартості матеріалів у розмірі 236 162,28 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: