Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.

при секретарі судових засідань Горбань М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, у якому позивач просить у порядку поділу майна подружжя: 1) визнати автомобілі Audi q5 р.н. НОМЕР_1 (до переєстрації р.н. НОМЕР_2 ) та Audi q5 р.н. НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя; 2) стягнути з ОСОБА_2 частину вартості автомобілів Audi q5 р.н. НОМЕР_1 (до переєстрації р.н. НОМЕР_2 ) та Audi q5 р.н. НОМЕР_1 в рахунок компенсації за частку в спільному сумісному майні подружжя.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2022 року позов залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин. Від позивача надійшла заява в якій остання просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав

У період з 29 вересня 1995 року до 11 квітня 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2017 року (рішення набрало законної сили 11 квітня 2017 року) цей шлюб розірвано.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 10 березня 2023 року за ОСОБА_2 09 грудня 2016 року зареєстровано право власності на транспортний засіб Audi Q5 д.р.н. НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968, № двигуна НОМЕР_3 , №кузова НОМЕР_4 .

Згідно із частиною першою статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що транспортний засіб Audi Q5 д.р.н. НОМЕР_1 , придбано під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі та відповідно до приписів Сімейного кодексу України, є спільною сумісною власністю подружжя.

Щодо транспортного засобу Audi q5 р.н. НОМЕР_1 (до переєстрації р.н. НОМЕР_2 ) та Audi q5 р.н. НОМЕР_1 , то матеріали справи не містять доказів, що такий транспортний засіб був придбаний одним із подружжя в період шлюбу, а тому не може бути визнаний судом спільною сумісною власністю подружжя.

Частиною першою статті 69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 71 Сімейного кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до частини першої статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом частини 1 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до приписів статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до приписів статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Так позивач просить стягнути з ОСОБА_2 частину вартості автомобілів Audi q5 р.н. НОМЕР_1 (до переєстрації р.н. НОМЕР_2 ) та Audi q5 р.н. НОМЕР_1 в рахунок компенсації за частку в спільному сумісному майні подружжя. При цьому позивач не вказує суму, яку просить стягнути з відповідача, посилаючись на висновок судової автотоварознавчої експертизи.

Зі змісту позову слідує, що вирішення позовної вимоги про стягнення суми компенсації вартості транспортного засобу є неможливим без проведення відповідної експертизи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2024 року роз`яснено позивачу ОСОБА_1 право звернутися до суду із клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи та право уточнити позовні вимоги.

Враховуючи, що позивачем так і не було заявлено клопотання про призначення експертизи та не надано доказів вартості спірних транспортних засобів, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача частину вартості автомобілів задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 992 грн 40 коп.

Керуючись статтями 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати транспортний засіб Audi Q5 д.р.н. НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968, № двигуна НОМЕР_3, № кузова НОМЕР_4 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 992 грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М.Шолох