Провадження №: 4-с/336/39/2024
24 липня 2024 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., за участю секретаря судового засідання Олексієнко С.О., розглянувши цивільну справу за скаргою адвоката Візіренко Жанни Станіславівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пашкової О.В.-
До Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшла вищезазначена скарга, в якій вона просить неправомірними дії державного виконавця Пашкової О.В. Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) по винесенню 25.02.2019 року постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 53884665 по виконанню виконавчого листа по справі № 336/6103/16-ц виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження винесену 25.02.2019 року по провадженню ВП 53884665 по виконанню виконавчого листа по справі № 336/6103/16-ц виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя; зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) поновити виконавче провадження ВП 53884665 по виконанню виконавчого листа по справі № 336/6103/16-ц виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.
В обґрунтування вказаних вимог заявник посилалась на те, що на виконання рішення суду по справі № 336/6103/16-ц Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист, який було передано на виконання, проте державним виконавцем було вжито недостатньо заходів для виконання рішення суду, а саме ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю боржника без вжиття заходів з встановлення можливого правонаступництва, що унеможливлює подальші дії у виконавчому провадженні із заміни сторони виконавчого провадження, а саме спадкоємців, що прийняли спадщину. Окрім того, державним виконавцем не доводилось до відома стягувача інформація по виконавчому провадженню, а саме, що державним виконавцем постановлена постанова про закінчення виконавчого провадження.
В судове засідання представник скаржника не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без їх участі, на задоволенні скарги наполягають.
В судове засідання державний виконавець Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не з`явилася, надано заперечення на скаргу, у якому просять відмовити в її задоволенні. Також державний виконавець просив розглянути справу без участі представника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного.
Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 6161,81 долар США (заборгованість за простроченими процентами 5049,99 доларів США; 3% річних від простроченої суми основного боргу (кредиту) 710,73 доларів США; 3% річних від простроченої суми процентів 356,09 доларів США) та 123 662,59 грн. (пеня за порушення строків погашення основного боргу (кредиту) 75 891,22 грн.; пеня за порушення строків погашення процентів 47 771,37 грн.) в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № 7506С41/149 від 23.10.2006 р. та судовий збір в сумі 4247,78 грн.
На виконання вищезазначеного заочного рішення суду Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 13.03.2017 видано виконавчі листи, які позивачем (стягувачем) було пред`явлено до примусового виконання до Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Відповідно до відповіді Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ВП № 53884665 з примусового виконання виконавчого листа № 336/6103/16-ц від 13.03.2017 виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення заборгованості у розмірі 288 860,72 грн. Виконавче провадження було відкрито 11.05.2017 року. Державним виконавцем 11.05.2017 винесено постанову про арешт майна боржника. Державним виконавцем 25.02.2019 винесено постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження. Державним виконавцем 25.02.2019 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», боржник помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис 5223 від 21.08.2018 року.Відповідно до п.9.9 Розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року за № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення,строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Документи органу державної виконавчої служби через закінчення строків зберігання підлягають знищенню, а тому надати більш детальну інформацію не вбачається можливим. Надати копію матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем не вбачається можливим у зв`язку зі знищенням.
Частиною 1 ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1219 ЦК України встановлено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.
Аналізуючи вказані норми права Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 ( п. п. 8.11, 8.12 ) встановила, що Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду, передаючи цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, вважала, що з 05 жовтня 2016 року (з набранням чинності Законом № 1404-VIII) процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні у разі смерті боржника не допускається, а відповідне виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 3 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII.
Однак таке буквальне розуміння норм Закону № 1404-VIII є помилковим. Як Закон № 606-XIV, так і Закон № 1404-VIII передбачають обов`язок державного виконавця зупинити виконавче провадження та вирішити питання про залучення правонаступників, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, як у справі № 523/2357/20. Положення щодо закінчення виконавчого провадження у разі смерті боржника (пункт 3 частини першої статті 39 Закон № 1404-VIII; пункт 3 частини першої статті 49 Закону № 606-XIV) слід розуміти так, що вони стосуються, зокрема, випадків, коли правовідносини не допускають правонаступництва.
Також в цій постанові був зроблений висновок про те, що підстав для відступу від висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/617/17 немає, вони повністю узгоджуються між собою та із положеннями чинного законодавства України.
Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 було встановлено, що у разі смерті фізичної особи-сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника (пункти 78-79).
Водночас судом встановлено, що державний виконавець, встановивши, що боржник - сторона виконавчого провадження помер, не перевірив, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, оскільки буквально тлумачив п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», що є помилковим.
Ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону)
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки, а згідно з п. 3 ч. 3 цієї статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.
Оскільки судом встановлено, що правовідносини зі стягнення заборгованості, присудженої на підставі рішення суду, не є такими, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, суд дійшов висновку про те, що такий обов`язок входить до складу спадщини, та відповідно вказані правовідносини передбачають правонаступництво.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Оскільки судом встановлено, що виконавче провадження було закінчене виконавцем у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, суд дійшов висновку про необхідність визнати неправомірні дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пашкової О.В., які полягали у передчасному винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження №53884665 по виконанню виконавчого листа по справі №336/6103/16-ц через невжитті заходів з встановлення можливого правонаступництва боржника, та відповідно про необхідність визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пашкової О.В. про закінчення виконавчого провадження від 25.02.2019 у виконавчому провадженні №53884665.
А отже, в цій частині вимог скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» слід задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
Оскільки обов`язок виконавця відновити виконавче провадження після скасування судом постанови про закінчення виконавчого провадження прямо передбачено законом та відповідно на теперішній час право стягувача в цій частині виконавцем не порушено, суд дійшов висновку про те, що вимога заявника про зобов`язання виконавця до вчинення дій з відновлення виконавчого провадження є передчасною та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст.260,447-453 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» -
Скаргу адвоката Візіренко Жанни Станіславівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії державного виконавця Пашкової О.В. Центральноговідділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіональногоуправління Міністерства юстиції (м. Одеса) по винесенню 25.02.2019 постанови прозакінчення виконавчого провадження ВП 53884665 по виконанню виконавчого листапо справі № 336/6103/16-ц виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.
Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження винесену 25.02.2019 року по провадженню ВП 53884665 по виконанню виконавчого листа по справі № 336/6103/16-ц виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.
В решті вимог скарги адвоката Візіренко Жанни Станіславівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя Ю.А.Галущенко