ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2715/24
Провадження № 2/210/1162/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 серпня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди заподіяної в результаті вчиненого злочину, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сільченко В.Є. 14.05.2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про стягнення моральної шкоди, заподіяної в результаті вчинення злочину

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 16.02.2024 року, який набрав законної сили 21.03.2024 року, відповідач ОСОБА_3 , визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України. Позивач є потерпілим у даному кримінальному провадженні. Діями відповідача ОСОБА_1 було заподіяно значну моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких останній зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача. Позивач зазначає, що весь період досудового розслідування він намагався поновити свої порушені права, внаслідок чого його життя було перенасичене негативними емоціями,психічними переживаннями. Внаслідок протиправних дій відповідача було понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, останній міг би реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту своїх порушених прав. Крім того, позивач зазначає, що після скоєного злочину його постійно відвідували думки та спогади про наслідки крадіжки, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, знижений а нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, почуття образи, обурення, приниження гідності.

У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на свою користь моральну шкоду в розмірі 50000 грн., а також судовий збір.

Ухвалою суду від 22.05.2024 року відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Відповідачу направлялась позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження за адресою АДРЕСА_1 , яке повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 21).

Станом на 13.08.2024 року відповідачем відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Так, з письмових матеріалів справи встановлено, вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 19.02.2024 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням тривалістю 1 рік. Крім того судом встановлено, що в вищезазначеному провадженні ОСОБА_1 визнано потерпілим( а.с. 7-11).

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що діями відповідача, який вчинив кримінальне правопорушення, було заподіяно значної моральної шкоди,яка полягає у душевних стражданнях, а саме: негативних переживаннях та спогадах, тривозі, насторозі, зниженому на нестійкому настрої, нервозності, дратівливості, порушенні сну, емоційній напрузі, реакції замикання, почутті образи, обуренню, приниженню гідності.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 50000 гривень.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та співмірності. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року в справі №?686/10520/15-ц зауважував, що розв`язуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди, суд зважає на тривалість порушення прав позивача, час та зусилля, які потрібні для відновлення попереднього стану, глибину його душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін (неможливість користування належним позивачу майном).

Виходячи із презумпції того, що порушення прав людини прямо суперечить головним конституційним нормам і завжди викликає у людини негативні емоції, ураховуючи характер страждань позивача у даній справі, обсяг заподіяної шкоди та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до вимог статей 23, 1167 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами й доповненнями), суд доходить до висновку, що позивачу спричинені душевні страждання.

Спричинені збитки, згідно вироку суду від 19.02.2024 року складають 4727,20 грн. (чотири тисячі сімсот двадцять сім гривень двадцять копійок).

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що у даному випадку обґрунтованою, справедливою і співрозмірною грошовою компенсацією завданої позивачу моральної шкоди, є сума в 5000,00 гривень.

Таким чином, враховуючи зазначене вище виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 5000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переживав протягом тривалого часу

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи належать витрати на судовий збір.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, Конституції України, ст.ст. 15, 20, 23, 1167, 1177 ЦК України, ст.ст. 4-13,133, 258, 259, 263-265, 273, 279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди заподіяної в результаті вчиненого злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду заподіяну в результаті вчиненого злочину в розмірі 5 000.00 грн. (п`ять тисяч).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 13 серпня 2024 року.

Суддя: В. Є. Сільченко