Справа № 308/1358/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 серпня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Микита М-Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з уточненою позовною заявою у якій просить витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 малотонажний вантажний фургон марки: Renault модель Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 06.06.2020 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі запалювання до зазначеного автомобіля, зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 малотонажний вантажний фургон марки Renault модель Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , дата реєстрації 06.06.2020 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі запалювання до зазначеного автомобіля та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі - 4 973,9 грн. та витрати за проведену транспортно-товарознавчу експертизу, в розмірі - 1135,93 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що ОСОБА_1 є власником малотоннажного вантажного фургона «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, зареєстрованого 06.06.2020 року за документом СХС 210778, що зазначено у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, виданому територіальним сервісним центром НОМЕР_5 .

Зазначений транспортний засіб навесні 2021 року ОСОБА_1 передав у тимчасове користування відповідачу ОСОБА_2 , рідному брату, яким автомобіль використовувався на свій розсуд.

Термін повернення відповідачем транспортного засобу сторони не обумовлювали і автомобіль брат зобов`язаний був повернути на вимогу позивача.

За отриманий від позивача в тимчасове користування транспортний засіб, відповідач ОСОБА_1 оплату його вартості не проводив.

У грудні поточного року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з вимогою про повернення належного йому на праві власності автомобіля. ОСОБА_2 спочатку на це погодився, а згодом повертати автомобіль відмовився та заявив, що нібито зі позивачем за вказаний транспортний засіб розрахувався.

Однак позивач вказує, що подібне твердження відповідача не відповідає дійсності.

Оскільки відповідач відмовляється повернути позивачу належний йому на праві власності транспортний засіб, позивач вважає, що відповідач наразі автомобілем заволодів незаконно.

На неодноразові вимоги позивача повернути автомобіль відповідач не реагує, автомобіль не повертає, навіть погрожує його пошкодити, чи віддати (продати) сторонній особі.

На даний час відповідач ОСОБА_1 використовує належний позивачу транспортний засіб без дозволу.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-24/92-АВ Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 09.01.2024 року середня ринкова ціна транспортного засобу «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 27.12.2023 року, становить 436830,00 грн..

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак його представник - адвокат Цебрик Л.В. надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги за уточненою позовною заявою підтримав у повному обсязі та просив такі задоволити. Проти заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником малотоннажного вантажного фургона «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, зареєстрованого 06.06.2020 року за документом СХС 210778, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданого територіальним сервісним центром НОМЕР_5 .

Встановлено, що вказаний транспортний засіб, навесні 2021 року ОСОБА_1 передав у тимчасове користування відповідачу ОСОБА_2 , рідному брату.

Термін повернення відповідачем транспортного засобу сторони не обумовлювали, автомобіль брат зобов`язаний був повернути на вимогу позивача.

За отриманий від позивача в тимчасове користування транспортний засіб, відповідач ОСОБА_1 оплату його вартості не проводив.

Встановлено, що на неодноразові вимоги позивача повернути автомобіль відповідач не реагує, автомобіль не повертає.

Факт перебування транспортного засобу «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 у володінні ОСОБА_2 , окрім пояснень позивача, також підтверджується наявним у матеріалах справи відповіддю на адвокатський запит №27а/з/106/25-2024 від 27.02.2024 року та фотоматеріалами до нього, у якому зазначено що 23.02.2024 року о 17 год. 50 хв., дільничним офіцером поліції СДОП ВП Ужгородського РУП було здійснено виїзд за адресою: м. Ужгород, вул. Слави, 69, разом з гр. ОСОБА_1 , де за вказаною адресою на території дворогосподарства знаходився транспортний засіб марки «Renault» моделі «Master», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Предметом віндикаційного позову є вимога позивача до відповідача про витребування майна із чужого незаконного володіння, яка повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки.

Таким чином, вказані позивачем у позовній заяві підстави повинні підтверджувати його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння та наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

При цьому, відповідно до правового висновку Верховного суду викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 25.05.2020 у справі №279/641/17, майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі статті 387 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження права власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

Таким чином, з урахуванням правових висновків Верховного суду, під час розгляду справи про витребування майна із чужого незаконного володіння у судовому порядку саме позивач має надати до суду достатні та допустимі докази, що підтверджують право власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею та наявність майна у незаконному володінні відповідача.

Згідно із ст. ст.76,77,78,80,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивачем надано достатні та допустимі докази, які підтверджують, що автомобіль марки «Renault» модель «Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на час звернення позивача до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , дійсно належить позивачу на праві власності та такий, на даний час, знаходиться у володінні та користуванні відповідача.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі - 4973,9 грн. за сплату судового збору та витрати за проведену транспортно-товарознавчу експертизу, в розмірі - 1135,93 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.317,319,321,387,391 ЦК Українита ст.ст.263-265,274,279,354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнену позовну заяву - задоволити.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 малотонажний вантажний фургон марки: Renault модель Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 06.06.2020 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі запалювання до зазначеного автомобіля.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 малотонажний вантажний фургон марки Renault модель Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , дата реєстрації 06.06.2020 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі запалювання до зазначеного автомобіля.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі - 4 973,9 грн. та витрати за проведену транспортно-товарознавчу експертизу, в розмірі - 1135,93 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 19.08.2024 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк