Справа № 215/2425/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого - судді Коноваленка М.І.

за участю секретаря Коломійчук К.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що мають юридичне значення, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

16.04.2024 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить встановити факт, що мати позивача ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в тому числі на 1/3 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області Вербовської Катерини Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер:45413012 від 07.02.2019 р. та визнати за позивачем права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, як спадкоємця першої черги, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.01.1994 р. Північним державним-гірничо-збагачувальним комбінатом видано свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на житло, відповідно до якого, квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 передано у спільну часткову власність ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , право власності зареєстровано у КБТІ і записано в реєстрову книгу 5/4 ПВ-77-77, розміри часток власників майна у праві спільної власності є рівними.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. На час її смерті та і в подальшому в квартирі проживала та користувалася приміщенням ОСОБА_3 , яка доводилася донькою померлої, що свідчить про прийняття нею, як спадкоємця першої черги за законом спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , в зв`язку з чим відкрилася спадщина на належну йому частину, з заявами про прийняття спадщини або відмови ніхто з кола спадкоємців не звертався. На час його смерті в квартирі з ним проживали його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_5 , тому вважаються такими, що прийняли спадщину після його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3 , після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку квартири, із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї ніхто із спадкодавців не звертався, ОСОБА_5 вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав спільно із спадкодавцем.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , після його смерті відкрилася спадщина на належну йому квартиру. 09.04.2021 р. позивач, як спадкоємиць першої черги за законом звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , однак постановою нотаріуса у видачі свідоцтва йому було відмовлено (а.с.24) в зв`язку з тим, що право власності на квартиру зареєстровано за відповідачем, як спадкоємцем четвертої черги за законом на підставі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 27.11.2018 р., в зв`язку з чим державним реєстратором Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області Вербовською Катериною Василівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер:45413012 від 07.02.2019 р.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.05.2021 р. скасовано рішення суду міста Кривого Рогу від 27.11.2018 р. у справі №215/3516/18 та ухвалено нове рішення де відповідачці відмовлено у задоволені позовних вимог в повному обсязі, на підставі вищезазначеного, посилаючись на порушення його законних прав та інтересів, як спадкоємця першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_5 просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 06.05.2024 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с.64).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надала суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність (а.с.65).

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач на стадії підготовчого провадження звернулася до суду із заявою, в якій зазначила про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло видане Північним державним гірничо-збагачувальним комбінатом № НОМЕР_2 , квартира у АДРЕСА_1 , належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 14.11.1995 р. (а.с.12). Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/3 частину спірної квартири згідно до положень ЦК України 1963 року, ст.ст.525,112,113 ЦК України, при цьому із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався.

ОСОБА_3 , яка доводилася донькою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8), на час смерті матері ОСОБА_4 , проживала та користувалася квартирою, тобто відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України (1963 року) прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом в тому числі і на 1/3 частину спірної квартири, шляхом вступу та володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_4 з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 17.05.2012 р. (а.с.14) в зв`язку чим відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину, однак із заявами про прийняття спадщини або відмови від неї ніхто не звертався, на час його смерті в квартирі проживала його дружина ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9) та син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12) таким чином, як спадкоємці першої черги за законом, шляхом спільного проживання, тому вважаються такими, що прийняли спадщину в рівних частинах як спадкоємці першої черги за законом, згідно до ст.ст.1258 , 1261, 1268 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданого 01.11.2016 р. (а.с.13) в зв`язку чим відкрилася спадщина на належну їй частину спірної квартири на час її смерті спільно з нею проживав її син - ОСОБА_5 , тому вважається таким, що прийняв спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, як такий що проживав разом із спадкодавцем відповідно до ст.ст.1258 , 1261, 1268 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого 16.11.2017 р. (а.с.15), після його смерті відкрилася спадщина на належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 виданого 12.03.1990 р. позивач є сином померлого (а.с.23).

09.04.2021 р. позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_5 , однак постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори (а.с.24) у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено на підставі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2018 р. у справі №215/3516/18 за яким право власності на спірну квартиру зареєстровано за відповідачем, як спадкоємцем четвертої черги за законом.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру про право власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна , державним реєстратором Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області Вербовською Катериною Василівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 45413012 від 07.02.2019 р., яким на підставі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2018 р. у справі №215/3516/18, 04.02.2019 р. за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.05.2021 р. рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2018 р. у справі №215/3516/18 скасовано, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено (а.с.28-32).

Згідно листа нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори (а.с.52) після смерті ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_2 , в зв`язку з чим заведена спадкова справа №144/2018 року, 20.03.2021 р. після померлого Дніпровським апеляційним судом від 23.02.2021 р. у справі №215/994/19 р. визначено додатковий строк ОСОБА_1 для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч.2 ст.16 ЦК України).

Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності наявністю державної реєстрації права власності на спірну квартиру за відповідачем, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Необхідність звернення до суду позивачем викликана наявністю державної реєстрації права власності на спірну квартиру за відповідачем, що порушує його права, як спадкоємця першої черги за законом, що не може бути усунуто в позасудовому порядку.

Відповідальність за реєстрацію прав на нерухоме майно, її правильність несе та гарантує держава в особі її компетентних органів.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Так, Європейській суд з прав людини вказував, що поняття «майно» в розумінні статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод охоплює поняття «правомірні очікування» тобто законні сподівання вчиняти певні дії відповідно до виданого державними органами дозволу.

Важливість принципу «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майно і права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Згідно вимог ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За приписами ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Згідно вимог ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Згідно вимог абз. 3 ч. 3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Згідно ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію.

Згідно до ст.345 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Спорідненість між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується свідоцтвом про народження, де в графі батько ОСОБА_8 , мати ОСОБА_4 . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу виданого 24.12.1962 р. підтверджується зміна прізвища останньої (а.с.8-9). З листа відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної ради вбачається, що на момент смерті ОСОБА_4 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 26.06.1964 р. були зареєстровані ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с.7).

Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з частинами 1, 2 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Враховуючи викладене, з урахуванням досліджених письмових матеріалів справи, суд приходить до висновку, що належним способом захисту права позивача є скасування запису про проведену реєстрацію права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за відповідачем та визнання за ОСОБА_1 право власності на вищевказану квартиру, як за спадкоємцем першої черги, після смерті його батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 14.02.2024 р. сплачено судовий збір в сумі 4239,20 грн., які просив стягнути з відповідача на його користь.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі, зокрема укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керуючись ст.141 ЦПК України, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50% понесених ним та документально підтверджених витрат зі сплати судового збору за звернення до суду з позовною заявою 2 119,6?0 гривень, інша половина судових витрат в розмірі, має бути повернута позивачу з державного бюджету у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.ст.141,142 ЦПК України, та, з урахуванням заявленого позивачем клопотання про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, буде вирішено в судовому засіданні, з урахуванням доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат по справі щодо правничої допомоги.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 258-259, 263-265, 274-279, 315, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що мають юридичне значення, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та визнання права власності - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в тому числі на 1/3 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Криворізької міської ради Вербовської Катерини Василівни про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 45413012 від 07.02.2019 р., яким 04.02.2019 р. за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру загальною площею (кв.м): 57.8, житловою площею (кв.м): 44,6, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на вищевказану квартиру загальною площею (кв.м): 57.8, житловою площею (кв.м): 44,6, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем першої черги, після смерті його батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_9 , судовий збір в сумі 2 119,6?0 грн.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_9 , 50 відсотків від сплаченої суми судового збору, що становить грошову суму у розмірі 2 119,6?0 гривень.

Призначити судове засідання на 19 вересня 2024 року о 09:40 годині, для вирішення питання про судові витрати по справі.
Встановити позивачу та його представнику строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат п`ять днів з дати ухвалення вступної та резолютивної частини рішення по справі, тобто з 13.08.2024 р.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його проголошення. Так як в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.08.2024 р.

СУДДЯ: