Справа № 683/1861/19
У Х В А Л А

17 квітня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Поважнюк Т.В.

з участю: представників позивача : адвокатів Смішної І.В.

ОСОБА_1

представника третьої особи адвоката Бляхарського Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів клопотання представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Бляхарського Я.С. про закриття провадження у цивільній справі №683/1861/19, 2/683/6/2024 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення Старокостянтинівської міської ради №6п1/33 VII від 22.02.2019 року

у с т а н о в и в :

У липні 2019 року ТОВ «Міронекс» звернулося в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_4 з означеним позовом. На обґрунтування позовних вимог вказує, що рішенням Старокостянтинівської міської ради від 22.02.2019р. №6п1/33 VІІ "Про надання земельної ділянки в оренду фізичній особі" затверджено проект землеустрою щодо відведення розташованої по АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 200 м.кв. для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (кадастровий номер :04:002:0126). Цим же рішенням вищевказану земельну ділянку надано на умовах оренди ОСОБА_4 та встановлено орендну плату. Позивач вказує, що вищевказане рішення порушує його права, як власника будівлі по АДРЕСА_2 та орендаря земельної ділянки за вищевказаною адресою, оскільки земельна ділянка, яка згідно рішення міської ради передана в оренду ОСОБА_4 накладається на земельну ділянку, що передана товариству в оренду, у відповідності до умов договору оренди від 22.05.2015р. з кадастровим номером :04:002:0021. Вказує, що земельна ділянка надана ОСОБА_4 необхідна для обслуговування приміщення за адресою : АДРЕСА_2 , так як на підставі договору купівлі-продажу №268 від 28.02.2015р. заявник набув права власності на цілісний майновий комплекс готель "Случ" і спірна земельна ділянка необхідна для обслуговування даного приміщення. Враховуючи неправомірність такої передачі позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним рішення Старокостянтинівської міської ради №6п1/33VІІ від 22.02.2019р. "Про надання земельної ділянки в оренду фізичній особі" та договору оренди земельної ділянки від 22.02.2019, укладеного між Старокостянтинівською міською радою та ОСОБА_4 .

У жовтні 2020 року ТОВ «Міронекс» подано заяву про зміну підстав позову, в якій посилається на те, що передача в оренду ОСОБА_4 земельної ділянки повністю позбавило позивача можливості доступу до зовнішніх стін будівлі цілісного майнового комплексу готелю «Случ» з метою її обслуговування; встановлення меж земельної ділянки, що перебуває у користуванні ОСОБА_4 без врахування конструктивних особливостей існуючої будівлі готелю «Случ» призвело до розміщення частини майна позивача на земельній ділянці відповідача; внаслідок недотримання протипожежних відстаней знижено забезпечення позивачем належного протипожежного захисту відвідувачів готелю та їх майна. А тому, позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення Старокостянтинівської міської ради № 6п.1/33/VII від 22.02.2019 «Про надання земельної ділянки в оренду фізичній особі» та визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 22.02.2019, укладений між Старокостянтинівською міською радою та ОСОБА_4 .

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 6 вересня 2022 року залишено без розгляду позов товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення Старокостянтинівської міської ради №6п1/33 VII від 22.02.2019 року та договору оренди землі від 22.02.2019 року в частині позовних вимог до ОСОБА_4 та залишено без розгляду позов товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання недійсним рішення Старокостянтинівської міської ради №6п1/33 VII від 22.02.2019 року та договору оренди землі від 22.02.2019 року в частині позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі від 22.02.2019 року.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 6 вересня 2022 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначити її до судового розгляду по суті.

З 22 жовтня 2022 року по 27 лютого 2023 року зазначена права перебувала у судах апеляційної та касаційної інстанції, оскільки представником ОСОБА_4 оскаржено ухвалу від 6.09.2022 про залишення позовних вимог до нього без розгляду.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 20 квітня 2023 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено ОСОБА_2 .

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 05 лютого 2024 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено ОСОБА_3

17 квітня 2024 року в судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Бляхарський Я.С. заявив клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що саме цей спір має бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства.

Представники ТОВ «Міронекс» просять відмовити у задоволення клопотання.

Від представника Старокостянтинівської міської ради надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства

справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до статті 2 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій, або: хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку з наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (ч. 1 ст. 4).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження тощо.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Водночас помилковим є застосування статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних, господарських чи цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Спір, що розглядається у даній справі, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області приймаючи рішення про надання в оренду земельної ділянки, не мав публічно-правових відносин з будь-ким.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений

порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Визнання протиправним і скасування рішення щодо оренди земельної ділянки є захистом прав позивача на нерухоме майно від порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

За таких обставин суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Бляхарського Я.С. про закриття провадження справі.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя: