Справа № 758/8240/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В. ,

при секретарі - Серенковій .М., за участю представника особи, яка звернулася зі скаргою, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат - Лук`янець Олена Олександрівна, на бездіяльність Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересована особа - ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року представник скаржника ОСОБА_2 - адвокат - Лук`янець Олена Олександрівна звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що 04.06.2006 року державним виконавцем Павленко Т.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа, виданого Подільським районним судом міста Києва №2-369 від 14.04.2004 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини на утримання дитини.

13.07.2006 року державним виконавцем Павленко Т.В. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 327606. В резолютивній частині постанови зазначено: «накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 , а саме 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 . Заборонити здійснювати відчуження майна, яке належить ОСОБА_2 а саме 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 ».

29.10.2014 року державним виконавцем Манасерян А.А. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, за закінченням строку стягнень.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент винесення постанови, в резолютивній частині постанови зазначено: «виконавче провадження з примусового виконання: виконавчий лист Подільського районного суду міста Києва № 2-369 від 14.04.2004 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини, на користь ОСОБА_3 на утримання дитини - закінчити. Копію постанови направити сторонам та органу чи посадовій особі, що видав виконавчий документ».

У скарзі представник зазначає, що всупереч ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, який діяв на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.10.2014 року, в тексті постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 державним виконавцем не зазначено про скасування арешту майна ОСОБА_2 , який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА№ 327606 від 13.07.2006 року, для забезпечення виконання рішення суду.

Звертаючись зі скаргою до суду, заявник зазначає, що арешт майна, накладений державною виконавчою службою Подільського району м. Києва постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 327606 від 13.07.2006 року згідно інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17.01.2022 року та 25.06.2024 року, не знято: реєстраційний номер обтяження 3490753.

Арешт позбавляє ОСОБА_2 права розпоряджатися своїм майном, а саме: 1/3 частиною квартири АДРЕСА_1 .

Для захисту своїх прав та інтересів, щодо зняття арешту з майна ОСОБА_2 неодноразово звертався до Відділу Державної виконавчої служби в Подільському районному управлінні юстиції в м. Києві:

-27.09.2013 року ОСОБА_2 направлена заява про зняття арешту з майна до Відділу Державної виконавчої служби в Подільському районному управлінні юстиції в м. Києві.

-07.06.2016 року ОСОБА_2 направлена заява про зняття арешту з майна, копія постанови про закінчення виконавчого провадження, копія відомостей з реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Відділу Державної виконавчої служби в Подільському районному управлінні юстиції в м. Києві.

-14.08.2020 року ОСОБА_2 направлена заява про зняття арешту з майна до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ).

16.09.2020 року отримано відповідь від Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), що 29.10.2014 року державним виконавцем Манасерян А.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з закінченням строку стягнень. Інформацію надано згідно даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження. Надати більш детальну інформацію неможливо, у зв`язку із знищенням виконавчого провадження за закінченням терміну зберігання, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року.

У сказі адвокат Лукянець О.О. вказує, що 02.11.2020 року ОСОБА_2 направлена заява про зняття арешту з майна до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ); 01.03.2021 року ОСОБА_2 направлена заява про зняття арешту з майна та повідомлення розміру заборгованості, якщо така є по виконавчому провадженню НОМЕР_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ); 17.01.2022 року ОСОБА_2 направлений запит про надання інформації, чи існує заборгованість по виконавчому провадженню НОМЕР_1.

17.05.2024 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Лук`янець О.О. подана заява про зняття арешту з майна ОСОБА_2 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), у зв`язку з повним виконанням виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва № 2-369 виданого 14.04.2004 року про що винести відповідну постанову.

20.06.2024 року отримано відповідь за підписом головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. від 06.06.2024 № 97677/11/24, про те, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-369 від 14.04.2004 року виданого Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини. 29.10.2014 року державним виконавцем Манасерян А.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі п.6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з закінченням строку стягнень. Інформацію надано згідно даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження. Надати більш детальну інформацію неможливо у зв`язку із знищенням виконавчого провадження за закінченням терміну зберігання.

Посилаючись на те, що існуючий арешт порушує права ОСОБА_2 , який вже не є боржником у виконавчому провадженні, його представник звернулася до суду з даною скаргою.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги скарги підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на те, що наявність будь-яких арештів щодо боржника порушує його права.

Представник Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Судом установлено, що на виконанні у Подільському районному відділі державної виконавчої служби у м.Києві перебувало виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-369 від 14.04.2004 року, виданого Подільським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини.

29.10.2014 року державним виконавцем Манасерян А.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі п.6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з закінченням строку стягнень.

Вирішуючи питання про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець не вирішила питання про скасування заходів його забезпечення.

Так, згідно інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17.01.2022 року та 25.06.2024 року на об`єкті: 1/3 частині квартири по АДРЕСА_2 значиться обтяження: реєстраційний номер обтяження 3490753.

17.05.2024 представником ОСОБА_2 - адвокатом Лук`янець О.О. подана заява про зняття арешту з майна ОСОБА_2 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), у зв`язку з повним виконанням виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва № 2-369 виданого 14.04.2004 року про що винести відповідну постанову.

20.06.2024 року отримано відповідь головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. від 06.06.2024 № 97677/11/24, про те, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-369 від 14.04.2004 року виданого Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини. 29.10.2014 року державним виконавцем Манасерян А.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі п.6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з закінченням строку стягнень. Інформацію надано згідно даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження. Надати більш детальну інформацію неможливо у зв`язку із знищенням виконавчого провадження за закінченням терміну зберігання, відповідно до номенклатури справ Відділу, п.9.9. наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби (втрата чинності від 19.07.2017), розділу XI п. 2 наказу Міністерства юстиції України від 07.06.2017 року № 1829/5 «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву Відділу, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Після проходження вищезазначеного строку виконавчі провадження вилучаються для знищення.

Неможливість вирішити питання про скасування арешту у позасудовому порядку стала підставою для звернення до суду з даною скаргою.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України «Про виконавче провадження» та Розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Відповідно до п. 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, (який діяв на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.10.2014 року), виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

У випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, (який діяв на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.10.2014 року), передбачались «Наслідки завершення виконавчого провадження»:

« 1. У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних

заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно

боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

2. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на

майно боржника ».

Отже, закінчуючи виконавче провадження, державний виконавець повинна була скасовувати арешти та інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провести інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Суд констатує доцільність зняття арешту, накладеного на його майно боржника для забезпечення виконання вже виконаного судового рішення, оскільки у подальшому застосуванні арешту відсутня необхідність.

Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку про те, що незняття ДВС арешту з майна боржника у виконавчому провадженні саме за обставинами цієї справи є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, і порушене право ОСОБА_2 підлягає захисту шляхом зобов`язання ДВС зняти арешт з майна боржника.

Оскільки вимоги скарги були адресовані конкретному державному виконавцю, а зобов`язання зняти арешт покладено на Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), скаргу задоволено частково.

Керуючись ст. ст. 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 210, 258-261, 268, 383-389, 450-451 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат - Лук`янець Олена Олександрівна, на бездіяльність Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересована особа - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати бездіяльністьПодільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), що полягає у незнятті арешту з майна ОСОБА_2 , накладеного у виконавчому провадженні НОМЕР_1 протиправною.

Зобов`язати Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) скасувати арешт нерухомого майна, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження №3490753, зареєстрований 20.07.2006 на підставі постанови державного виконавця державної виконавчої служби Подільського району м.Києва №1046/2, АА №327606 від 13.07.2006 у межах виконавчого провадження НОМЕР_1, а саме - арешт 1/3 частини квартири по АДРЕСА_2 .

В решті вимог скарги ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

СуддяТ. В. Войтенко