Провадження № 2/161/905/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Новак Л.В.,

за участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивачів ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Комунального підприємства Волинської обласної ради «Волиньпроект» про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі через свого представника звернулися до суду з позовом про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності .

Позовні вимоги обґрунтовувані тим, що станом на момент звернення позивачів до суду, частки співвласників квартири АДРЕСА_1 розподілені наступним чином: ОСОБА_7 належить 1/6 частка, ОСОБА_2 1/4 частка, ОСОБА_5 1/4 частка, а всього 2/3 частки квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 1/3 частка квартири.

Згідно довідки КП «Волиньпроект» вих. № 2827/01-04 від 19.06.2023 року, станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_3 є в рівних частках (по 1/6 кожному) позивачі та ОСОБА_8 .

Реєстрація квартири АДРЕСА_4 , як окремого об?єкта нерухомості відбулася з порушенням приписів ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент реєстрації цього майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Договір конкретного користування від 22.02.2000 року, встановлює лише порядок користування спільним майном, а не його поділ в натурі між співвласниками, а Рішенням Луцької міської ради № 481 від 28.09.2000 року належним ОСОБА_9 приміщенням присвоєно адресу - квартира АДРЕСА_5 . При цьому, право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , частки у якій належать позивачам та відповідачу, 2 не припинено.

Вказує, що зазначене порушення поділу спільного майна, зокрема відсутність належного правовстановлюючого документу, який би підтверджував їх право власності на квартиру АДРЕСА_2 , як окремий об?єкт нерухомості, позбавляє останніх провести реєстрацію їх речового права на належне ним нерухоме майно. Здійснити такий поділ в добровільному порядку не являється можливим, адже реєстр прав власності на нерухоме майно, містить відмінний від фактичного вид приватної власності відповідача 2 на квартиру АДРЕСА_5 .

Просили суд визнати недійсним рішення - запис у реєстровій книзі за № 8316 Комунального підприємства Волинське Бюро технічної інвентаризації правонаступником якого є Комунальне підприємство КП ««Волиньпроект» Волинської обласної ради про реєстрацію в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, права власності ОСОБА_10 на квартиру АДРЕСА_4 ; поділити спільне майно - квартиру АДРЕСА_1 в натурі: - визнати за: - ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/3 частку, ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/3 частку, ОСОБА_5 (адреса проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/3 частку в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень: - коридор 3-1 площею 10,4 кв.м.; -кладова 3-2 площею 2,3 кв.м.; - коридор 3-3 площею 4,2 кв.м.; - кухня 3-4 площею 6,3 кв.м.; - кімната 3-5 площею 11,2 кв.м.; - кімната 3-6 площею 10,2 кв.м.; - кімната 3-7 площею 7,8 кв.м., що становить 4/6 частин квартири АДРЕСА_2 , приміщення - кухня 1 площею 9,4 кв.м., - ванна 2 площею 3,0 кв.м., - коридор 8 площею 6,1 кв.м., що є прибудовою а7 та кухня 7 площею 4,0 кв.м., що становить прибудову № а8 та припинити право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 ; - ОСОБА_6 (адреса проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_4 ) залишити у власності приміщення - коридор 3-8 площею 1,6 кв.м.; - кладова 3-9 площею 1,2 кв.м.; - кухня 3-10 площею 5,8 кв.м.; - кімната 3-11 площею 10,6 кв.м., що становить 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 . Стягнути на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в рівних частинах з ОСОБА_6 та Комунальне підприємство «Волиньпроект» Волинської обласної ради судові витрати в розмірі 25 405,32 грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 20.10.2023 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 13.06.2024 року позовну вимогу в частині визнати недійсним рішення - запис у реєстровій книзі за № 8316 Комунального підприємства Волинське Бюро технічної інвентаризації правонаступником якого є Комунальне підприємство КП ««Волиньпроект» Волинської обласної ради про реєстрацію в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, права власності ОСОБА_10 на квартиру АДРЕСА_4 залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник адвокат Москвичов С.І. позов підтримали, просили задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_6 адвокат Максимович О.В. позов не визнав по суті та по строкам, просив відмовити в задоволені позову.

Від представника відповідача Комунального підприємства Волинської обласної ради «Волиньпроект» надійшла заява про слухання справи у їх відсутності за наявними матеріалами.

Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд на підставі ст.ст.12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження (наказу) від 25/12.98 №339-р зареєстроване у відділі по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів Волинської області, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності належить: ОСОБА_8 та членам його сім`ї: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 (а.с. 8).

Згідно договору дарування від 07.09.1999 року (реєстраційний № 4-1214)

ОСОБА_11 (дарувальник) подарувала ОСОБА_13 (обдарований) 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 (а.с.9).

Внаслідок чого частка ОСОБА_13 збільшилася до 1/3.

Договором конкретного користування від 22.02.2000 року (реєстраційний № 3-417) між співвласниками був встановлений порядок користування спільним майном а саме: в користування ОСОБА_13 відійшло: - коридор 3-8 пл. 1,6 кв.м.; - кладова 3-9 пл. 1,2 кв.м.; - кухня 3-10 пл. 5,8 кв.м.; - кімната 3-11 пл. 10,6 кв.м., що становить 2/6 частини квартири. Інші 4/6 частини квартири знаходяться в спільному користуванні ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 (а.с.10).

Для складання договору конкретного користування ОСОБА_13 видана Довідка-характеристика Волинського ОБТІ від 16.02.2000. №08967, згідно якої частка співвласника ОСОБА_13 складає 2/6 частини квартири, а співвласників ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 4/6 частин квартири АДРЕСА_1 (арк. 68 інвентаризаційної справи №32).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 07.04.2000 року ( реєстраційний № 646) ОСОБА_13 відчужив 2/6 квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_14 (а.с.11).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 06.05.2000 року ( реєстраційний № 834) Кварцяний 0.0. відчужив 2/6 квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_10 (а.с.12).

Рішенням Луцької міської ради № 481 від 28.09.2000 року 2/6 квартири АДРЕСА_2 присвоєно адресу - квартира АДРЕСА_5 та зобов?язано ОСОБА_10 внести відповідні зміни до інвентарізаційної справи (а.с.13).

Згідно Довідки - характеристики № 18198 від 23.03.2001 року, виготовленої Комунальним підприємством Волинське БТІ, ОСОБА_10 належить квартира АДРЕСА_4 на підставі запису у реєстровій книзі № 8316. У стовпчику «Ідеальна частка» зазначено «кв.1». Документом, що підтверджує право власності ОСОБА_10 зазначено Договір купівлі - продажу від 06.05.2000 року (реєстраційний № 834) (а.с.14).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 11.04.2001 року посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Сушиком В.С. (реєстраційний № 2272), квартира АДРЕСА_5 , була відчужена ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та зареєстрована Реєстрі прав власності на нерухоме майно номер запису 8316 (а.с.15).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 08.02.2004 року (реєстраційний № 1723) квартира АДРЕСА_5 була відчужена ОСОБА_17 (а.с.16).

Згідно договору купівлі - продажу від 06.10.2009 року (реєстраційний №1973) ОСОБА_17 відчужив квартиру АДРЕСА_5 ОСОБА_6 (а.с.17).

З пояснень позивачів, вищевказаний договір купівлі - продажу від 06.10.2009 року та рішення Луцької міської ради № 481 від 28.09.2000 року позивачі не оскаржували та вважають чинним.

Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради від 15.07.2011 №436-9 ОСОБА_6 дозволено проектування реконструкції квартири АДРЕСА_4 згідно з додатком, а саме:1.1.Одержати в управлінні містобудування та архітектури містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки та вихідні дані на проектування. 1.2.Виготовити проект та погодити його у встановленому порядку (ДБН А.2.2.-3-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва»). За умови виконання пункту 1 цього рішення дозволити гр. ОСОБА_6 провести реконструкцію квартири АДРЕСА_4 . 3. Зобов?язати гр. ОСОБА_6 : 3.1.Перед початком будівельних робіт звернутися в інспекцію держархбудконтролю. 3.2.Після завершення будівельних робіт здати об?єкт в експлуатацію. 3.3.Провести оформлення державної реєстрації права власності на об?єкт.

Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради від 15.07.2011 №436-10 ОСОБА_6 дозволено ОСОБА_18 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 проектування реконструкції квартири АДРЕСА_8 , згідно з додатком, а саме:1.1.Одержати в управлінні містобудування та архітектури містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки та вихідні дані на проектування. 1.2.Виготовити проект та погодити його у встановленому порядку (ДБН А.2.2.-3-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва»). 2. За умови виконання пункту 1 цього рішення дозволити гр.гр. ОСОБА_18 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 провести реконструкцію квартири АДРЕСА_8 . 3. Зобов?язати гр.гр. ОСОБА_18 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 : 3.1.Перед початком будівельних робіт звернутися в інспекцію держархбудконтролю. 3.2.Після завершення будівельних робіт здати об?єкт в експлуатацію. 3.3.Провести оформлення державної реєстрації права власності на об?єкт.

Згідно довідки КП «Волиньпроект» від 13.07.2023 №3335/01-04, первинна реєстрація право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 зареєстровано за ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на праві приватної спільної часткової власності по . В матеріалах справи на квартиру АДРЕСА_5 первинне рішення про реєстрацію об`єкта нерухомого майна відсутнє.

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 14.06.2022 року 1/6 частка квартири АДРЕСА_2 належна ОСОБА_21 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за заповітом померлого перейшла в рівних частках його онукам ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.18).

Згідно довідки КП «Волиньпроект» вих. № 2827/01-04 від 19.06.2023 року, станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_3 є в рівних частках по 1/6 кожному ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 2/6 частин квартири АДРЕСА_2 було відокремлено згідно рішення виконкому Луцької міської ради Волинської області від 28.09.2000 за №481, присвоєно квартири АДРЕСА_5 та зареєстровано як окремий об`єкт нерухомого майна (а.с.19).

Згідно висновку експерта від 21.02.2024 №4910,4924 за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи, вартість частки нерухомого майна співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 станом на дату проведення експертизи становить 365430,0грн., запропонований варіант поділу технічно можливий з врахуванням того, що досліджувані частини квартири ізольовані мають окремі входи та 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 загальною площею 19,2кв.м. перебудована з збільшенням площі та зміною функціонального призначення приміщень. За результатами проведеного дослідження пропонується поділ в натурі спільного майна - квартири АДРЕСА_1 за варіантом запропонованим позивачами: співвласникам 4/6 частини квартири пропонується виділити - коридор 3-1 площею 10,4кв.м., кладову 3-2 площею 2,3 кв.м., коридор 3-3 площею 4,2кв.м., кухню 3-4 площею 6,3 кв.м., кімнату 3-5 площею 11,2 кв.м., кімнату 3-6 площею 10,2кв.м., кімнату 3,7 площею 7,8 кв.м., загальною площею 52,4 кв.м. квартири; співвласниці 1/3 частини пропонується виділити коридор 3-8 площею 1,6 кв.м.; - кладову 3-9 площею 1,2 кв.м.; - кухню 3-10 площею 5,8кв.м.; кімнату 3-11 площею 10,6 кв.м. загальною площею 19,2 кв.м.

Судом встановлено, що в матеріалах інвентаризаційної справи відсутні договори співвласниками про поділ майна в натурі або рішення суду про такий поділ. З пояснень позивачів та їх представника встановлено, що позивачі не зверталися в реєстраційну службу щодо виділу їм по 1/3 частці в квартирі АДРЕСА_1 .

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статей 11,15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55,124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Ефективність як критерій способу захисту цивільного права полягає в тому, що його реалізація призведе до відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Здебільшого такий спосіб прямо визначений спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

На вказану обставину звернув увагу Верховний Суд в постанові від 03 грудня 2020 року у справі № 285/1265/18, провадження № 61-44858св18.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1,2 статті 89 ЦПК України).

Щодо заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.11.2018 року у справі № 372/1036/15-ц.

Виходячи з наведеного, позовна давність застосовується лише у випадку обґрунтованості позову. У разі якщо вимоги позову є необґрунтованими, то суд має відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що доказів того, що позивачі мають перешкоди в реєстрації свого права, яке мало бути проведено відповідно до законодавства, суду не подано, крім того, що наявність таких перешкод є самостійним предметом оскарження.

За таких обставин, позовні вимоги є безпідставними, тому задоволенню не підлягають.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Комунального підприємства Волинської обласної ради «Волиньпроект» про поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Комунальне підприємство Волинської обласної ради «Волиньпроект», адреса: 43000, м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, код за .

Повне судове рішення складено 14.08.2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк