Справа № 462/4942/24
УХВАЛА

13 серпня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу

в с т а н о в и в:

29 липня 2024 року Залізничним районним судом м. Львова винесено судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про стягнення з ОСОБА_1 1 133,79 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу та 242,24 грн судового збору.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу, в якій просить скасувати судовий наказ виданий 29.07.2024 Залізничним районним судом м. Львова у справі №462/4942/24 за заявою ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 1 133,79 грн, стягнути з ТзОВ «Газорозподільні мережі України» понесені ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 151,40 грн. Заява обгрунтована тим, що комунальні платежі вона з чоловіком сплачує через Приватбанк. 21.07.2024, після отримання вимоги від ТзОВ «Газорозподільні мережі України» про оплату наданих послуг в сумі 1 600,23 грн, вона одразу оплатила таку через Приватбанк. Зазначає, що на момент звернення стягувача до суду у неї була відсутня заборгованість, а тому вимоги ТзОВ «Газорозподільні мережі України» є необгрунтованими. З огляду на наведене заявниця просить заяву задоволити.

Оглянувши та дослідивши матеріали заяви про скасування судового наказу та матеріали цивільної справи №462/4942/24, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що доводи викладені ОСОБА_1 потребують додаткового дослідження, що неможливо здійснити в рамках наказового провадження, з матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а відтак заяву ОСОБА_1 в частині скасування судового наказу слід задоволити.

Щодо вимог в частині стягнення сплаченого ОСОБА_1 судового збору, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До заяви про скасування судового наказу ОСОБА_1 додано докази сплати судового збору у розмірі 151,40 грн.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст.42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

ТзОВ «Газорозподільні мережі України» звернулося до суду в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження. Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч.2 ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3 та 8 ст.141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже, саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування витрат по сплаті судового збору задоволенню не підлягає з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

Між тим суд зазначає, що розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, з огляду на приписи ч.2 ст.164 ЦПК України, слід вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Отже, боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати з стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 42, 133, 137, 141, 160, 164, 170, 171 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Судовий наказ Залізничного районного суду м. Львова від 29 липня 2024 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про стягнення з ОСОБА_1 1 133,79 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу та 242,24 грн судового збору скасувати.

У стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на користь ОСОБА_1 сплаченого судового збору в розмірі 151,40 грн відмовити.

Роз`яснити ТзОВ «Газорозподільні мережі України» їхнє право звернутися з вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.