Справа № 740/4916/24
Провадження № 2-о/740/152/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Дьоміною Н.А.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

СТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , яким заборонити йому перебувати в місці спільного проживання у будинку АДРЕСА_1 строком на 6 місяців та заборонити ОСОБА_2 наближатися до місця проживання, перебування постраждалих осіб, що проживають в будинку АДРЕСА_1 , на відстань ближче 300 м на строк шість місяців.

Заяву аргументує тим, що заінтересована особа - ОСОБА_2 є її племінником, разом з яким вона проживає у будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 постійно вчиняє сварки, конфліктує без причин, «придирається» до всього, чинити психічне та фізичне насилля, погрожує фізичною розправою.

Її звернення до працівників поліції не дають дієвих результатів.

В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги заяви та просила задовольнити їх.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви. Зазначав, що йому нема куди йти жити. Сварки з тіткою трапляються, але вона сама їх провокує.

Суд, заслухавши заявника та заінтересовану особу, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Як вбачається з довідок Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про результати розгляду заяв ОСОБА_1 від 18 травня 2023 року, від 01 червня 2023 року, від 05 червня 2023 року, від 28 липня 2023 року, від 02 січня 2024 року, від 09 січня 2024 року, 17 січня 2024 року, 30 січня 2024 року, 09 квітня 2024 року, 05 червня 2024 року до органів Національної поліції неодноразово року надходили повідомлення про конфілікти і домашнє насильство за адресою проживання заявниці, проведені бесіди профілактичного характеру про недопущення вчинення правопорушень із ОСОБА_2 , складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП стосовно нього.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.11.2023 ОСОБА_2 визнано винуватим за ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік за вчинення домашнього насильства відносно тітки ОСОБА_1 .

Постановами Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 вересня 2023, 05 січня 2024 року, 22 січня 2024 року, 07 березня 2024 року, 06 травня 2024 року, 18 липня 2024 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП. Відповідно до вказаних постанов при розгляді справ про адміністративні правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_2 , 23.07.2023, 24.12.2024, 06.01.2024, 11.01.2024, 03.04.2024, 18.07.2024 за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , вчиняв домашнє насильство відносно тітки ОСОБА_1 .

Вказані обставини враховуються судом в порядку ч.6 ст.82 ЦПК України, відповідно до якої вирок суду в кримінальному провадженні, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються відповідні правовідносини, є Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 вказаного Закону (далі - Закон № 2229-VIII) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або неможливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці , заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 1 Закону № 2229-VIII обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина 4 статті 26 Закону № 2229-VIII ).

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 2229-VIII рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Частиною 2 ст. 26 Закону № 2229-VIII також передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. До таких обмежень, зокрема, законодавець відніс заборону перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою.

За своєю правовою природою обмежувальний припис не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію та направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків такого насильства.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII встановлено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Зважаючи на наведене, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суд під час вирішення такої заяви має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів сторін, тощо. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Встановивши, що ОСОБА_2 систематично чинить психологічне насильство відносно ОСОБА_1 за місцем проживання, у тому числі і після ухвалення щодо нього вироку за ст. 126-1 КК України, суд вважає доведеними ризики повторення продовження у майбутньому домашнього насильства, а відтак необхідним видати обмежувальний припис щодо зобов`язання ОСОБА_2 усунути такі перешкоди, оскільки зазначені порушення з боку кривдника мають всі ознаки такого насильства.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для видання обмежувального припису строком на 6 місяців з урахуванням обставин справи.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", ст. 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , якому визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) у будинку АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 на строк шість місяців;

заборонити ОСОБА_2 наближатися до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 - будинку АДРЕСА_1 на відстань ближче 300 м на строк шість місяців.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Ніжинське РУП ГУНП в Чернігівській області для взяття ОСОБА_2 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.08.2024.

Суддя І.М. Карпусь