Справа №383/465/23
Провадження № 22-ц/812/1279/24
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 серпня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участі представника боржника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

ОСОБА_2 ,

подану адвокатом Важеніною Світланою Анатоліївною

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 червня 2024 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Гуденко О.А., повний текст складено 01 липня 2024 року, за скаргою ОСОБА_2 , стягувач - Акціонерне товариство "ОТП БАНК", приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Химич Олександр Миколайович, про визнання дій приватного виконавця неправомірними

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Химича О.М. у рамках виконавчого провадження №73591658, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва від 22 грудня 2023 року у справі №383/465/23.

Обґрунтовуючи скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Важеніна С.А. вказувала, що 19 квітня 2024 року вона (представник божника), ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження №73591658, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Химичем О. М.

У рамках зазначеного виконавчого провадження нею були встановленні порушення, а саме підписання, подання заяви про відкриття виконавчих проваджень неналежним представником

Так, заява від 08 грудня 2023 року №642/2023 р. про відкриття виконавчого провадження від імені Акціонерного товариства «ОТП Банк» підписано та подано представником ТОВ «Дельта М Колекшн» Ядутою Д.О., який діє від імені Довірителя (АТ «ОТП Банк») на підставі договору доручення №05/09/22 від 05 вересня 2022 року, на підтвердження чого до заяви долучена копія довіреності від 29 листопада 2022 року від АТ «ОТП БАНК» за підписом Голови правління Мудрого Володимира Стефановича та члена Правління ОСОБА_3 .

Відповідно до довіреності від 29 листопада 2022 року, Голова правління Мудрий В.С., діє на підставі Статуту, а ОСОБА_3 - Член Правління, діє на підставі Довіреності від 12 жовтня 2021 року (реєстр. Номер (92), посвідченої приватним нотаріусом КМНО Соколовим О.Є., які діють спільно на підставі Статуту та рішення Правління №40 від 26 квітня 2002 року (нова редакція 29 грудня 2021року).

При цьому, повноваження Голови правління та члена Правління Проць Т.О. з приводу уповноваження інших осіб на представництво АТ «ОТП БАНК» ніякими доказами (змістом статуту АТ «ОТП БАНК», довіреності від 12 жовтня 2021 року (реєстр. Номер (92), посвідченої приватним нотаріусом КМНО Соколовим О.Є., рішенням Правління №40 від 26 квітня 2002 року) не підтверджено та приватним виконавцем не перевірено. Як і не перевірено договір доручення №05/09/22 від 05 вересня 2022 року, на підставі якого діє представник ТОВ «Дельта М Колекшн» Ядута Д.О.

Якщо Голова правління Мудрий В. відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань і зазначений у реєстрі, як керівник АТ «ОТП Банк», то член Правління ОСОБА_3 не вказаний у реєстрі як підписант.

Це є порушенням з боку приватного виконавця, оскільки за Цивільним кодексом України, підприємство (юридичну особу) представляє перед третіми особами саме керівник (директор), якщо інше не обумовлено статутом . Отже, на момент подання заяви про відкриття виконавчих проваджень залишилися не доведеними повноваження як Голови правління Мудрого В. та члена Правління ОСОБА_3 , так і відповідно представника ОСОБА_4 .

Крім того, звертають увагу суду, що довіреність від імені АТ «ОТП Банк», видана членом ОСОБА_5 Процем у порядку передоручення, оскільки сам член правління ОСОБА_3 діє на підставі нотаріально посвідченої 12 жовтня 2021 року (реєстр. Номер (92), та довіреністю від 29 листопада 2022 року, у порядку передоручення, уповноважує представника ТОВ «Дельта М Колекшт» Ядуту Дмитра Олександровича, вчиняти юридичні дії, представляти інтереси довірителя (АТ «ОТП Банк»), зокрема подавати заяви про примусове виконання рішення суду.

Тобто виконавець повинен був перевірити повноваження особи, що підписала Заяву від 08 грудня 2023 року №642/2023 р. про відкриття виконавчого провадження від імені стягувача АТ «ОТП Банк», та у зв`язку тим, що довіреність АТ «ОТП Банк» від 29 листопада 2022 року видана у порядку передоручення від члена Правління ОСОБА_3 , якій діє спільно з Головою правління АТ «ОТП Банк», нотаріально не посвідчена, повинен був повернути заяву разом з виконавчим документом стягувану.

Проте в порушення вищевказаних норм, державним виконавцем були винесені постанова про відкриття виконавчого провадження № 73591658 від 13 грудня 2023 року, постанова про арешт коштів боржника від 13 грудня 2023 року, постанова про арешт майна боржника від 24 січня 2024 року, Постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25 січня 2024 року, проведений опис майна, про що складений акт та передано майно на зберігання представнику АТ «ОТП Банк» Козлову Вадиму Віталійовичу, якій також не мав відповідних повноважень, оскільки діяв на підставі довіреності від 27 грудня 2023 року, виданої в порядку передоручення від Члена правління ОСОБА_6 , та не посвідченої нотаріально.

У зв`язку з тим, що виконавцем неправомірно прийнята заява представника АТ ОТП «Банк» від 08 грудня 2023 року №642/2023 р. про відкриття виконавчого провадження та відкрито виконавче провадження, вважають, що дії виконавця повінню бути визнані неправомірними, а всі постанови, винесені виконавцем у рамках ВП 73591658 підлягають скасуванню, а також скасуванню підлягають арешт майна та грошових коштів боржника, та скасуванню підлягають оголошенні торги щодо майна боржника (земельних ділянок).

В обґрунтування підстав для поновлення строку на подання скарги зазначала, що ОСОБА_2 з початку повномасштабного вторгнення військ російської федерації на території України виїхала за межі України до Німеччини, де перебуває і зараз. За цей період в Україну не поверталася. Зважаючи на таке, остання не знала про відкриття виконавчого провадження №73591658, жодних документів по вказаному виконавчому провадженню не отримувала. Випадково дізналась, що її майно (земельна ділянка) виставлена на торги, та вже після цього дізналась, про відкрите виконавче провадження та судову справу.

Після укладення 18 квітня 2024 року з адвокатом договору про надання правничої допомоги, адвокат ознайомилась з виконавчим провадженням №73591658.

Тому, 10 - денний строк на судове оскарження дій виконавця просити рахувати з моменту ознайомлення представником з матеріалами виконавчого провадження. Боржником пропущено строк звернення до суду з заявою про оскарження дій виконавця з поважних причин, тому просить суд вказаний строк поновити.

Враховуючи вищевикладене, просила поновити ОСОБА_2 строк на подання скарги, визнати дії приватного виконавця Химича О. М. неправомірними; визнати незаконними та скасувати постанову приватного виконавця Химича О.М. про відкриття виконавчого провадження № 73591658 від 13 грудня 2023 року, Постанову про арешт коштів боржника від 13 грудня 2023 року, Постанова про арешт майна боржника від 24 січня 2024 року, Постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25 січня 2024 року, а також інші постанови, винесені виконавцем у рамках ВП 73591658; скасувати арешт майна та грошових коштів боржника, якій накладний приватним виконавцем Химич О.М. у рамках виконавчого провадження №73591658, та скасувати оголошенні торги щодо майна боржника (земельних ділянок реєстраційний /кадастровий номер :21:000:0341 та реєстраційний/ кадастровий номер :31:000:0051), а виконавчий лист повернути стягувачу;до завершення розгляду скарги про визнання дій приватного виконавця неправомірними у рамках виконавчого провадження №73591658 зупинити стягнення на підставі виконавчого листа виконавчого листа Центральним районним судом м. Миколаєва від 22.11.2023 №383/465/23.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2024 року прийнято до розгляду цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , стягувач Акціонерне товариство "ОТП БАНК", приватний виконавець Химич О.М. про визнання дій приватного виконавця неправомірними.

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа до розгляду скарги по суті - відмовлено.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 червня 2024 рокуу задоволенні скарги ОСОБА_2 , про визнання дій приватного виконавця неправомірними та скасування постав приватного виконавця відмовлено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції вказував, щоз матеріалів виконавчого провадження вбачається, що представник боржника ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження та отримала їх копії 19 квітня 2024 року, після чого 29 квітня 2024 року звернулася до суду з вказаною скаргою. Доказів отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 13 грудня 2023 року - матеріали виконавчого провадження не містять.

З врахуванням приписів статті 449 ЦПК України та обставин справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для поновлення боржнику пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою на постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Щодо суті скарги суд зазначив, що у приватного виконавця не було підстав повертати без прийняття до виконання стягувачеві заяву про примусове виконання рішення, подану представником стягувача ОСОБА_4 , оскільки останній належним чином підтвердив свої повноваження, що також було визнано самим стягувачем в межах розгляду цієї скарги.

Оскільки вимоги скарги про визнання незаконними та скасування постанови приватного виконавця Химича О.М. про відкриття виконавчого провадження № 73591658 від 13 грудня 2023 року, постанови про арешт коштів боржника від 13 грудня 2023 року, постанови про арешт майна боржника від 24 січня 2024 року, постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25 січня 2024 року, а також скасування арешту майна та грошових коштів боржника, який накладний приватним виконавцем Химич О.М. у рамках цього виконавчого провадження, та скасування оголошення торгів щодо майна боржника (земельних ділянок реєстраційний/кадастровий номер :21:000:0341 та реєстраційний/кадастровий номер :31:000:0051), а виконавчий лист повернути стягувачу - є наслідком визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо прийняття заяви стягувача та відкриття виконавчого провадження ( як наслідок неправомірності всіх виконавчих дій, вчинених в межах даного провадження, що судом не встановлено, то у задоволенні цих вимог також відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Важеніна С.А. вважає, що ухвала суду першої інстанції є неправомірною та необґрунтованою, а тому просила про її скасування з ухваленням нового судового рішення про задоволення скарги у повному обсязі.

Так зазначає, що в оскаржуваної ухвалі від суд прийшов до висновку, що у приватного виконавця не було підстав повертати без прийняття до виконання заявникові заяву про примусове виконання рішення, подану представником стягувача ОСОБА_4 , який належним чином підтвердив свої повноваження, проте з даним висновком суду вона не погоджується.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань єдиним підписантом від АТ ОТП «БАНК» є керівник правління

ОСОБА_7 оскаржуваної ухвалі суд вказує, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань ОСОБА_8 є членом правління Банку, що не відповідає матеріалам справи.

Член Правління ОСОБА_3 не вказаний у Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань як підписант, у реєстрі не зазначена інформація про членів правління, крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, що підтверджують, що ОСОБА_8 дійсно є членом Правління Банку і він уповноважений видавати довіреності на представництво інтересів банку.

Проте, як було зазначено вище, в довіреності АТ «ОТП БАНК» від 29 листопада 2022 року, вказано, що ОСОБА_3 , Член Правління, діє на підставі Довіреності від 12.10.2021р. (реєстр. Номер (92), посвідченої приватним нотаріусом КМНО Соколовим О.Є.

Тобто Довіреність від імені АТ «ОТП Банк», видана членом Правління ОСОБА_3 у порядку передоручення, оскільки сам член правління ОСОБА_3 діє на підставі нотаріально посвідченої 12.10.2021р. (реєстр. Номер (92). Отже довіреністю від 29.11.2022 року, у порядку передоручення, уповноважує представника ТОВ «Дельта М Колекшт» Ядуту Д.О., вчиняти юридичні дії, представляти інтереси довірителя (АТ «ОТП Банк»), зокрема подавати заяви про примусове виконання рішення суду.

Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті (ч. 2 ст. 245 Цивільного кодексу України).

Зі змісту довіреності АТ «ОТП Банк» від 29 листопада 2022 року, обидва підписанта довіреності діють спільно на підставі Статуту та рішення Правління №40 від 26 квітня 2002 року (нова редакція 29.12.2021р.). Тобто тільки при наявності двох підписів осіб, що видають довіреність від імені банку, які діють відповідно до наданих їм повноважень, довіреність є належною.

Отже, враховуючи те, що довіреність АТ «ОТП Банк» від 29 листопада 2022 року, яку видано одним із її підписантів членом правління ОСОБА_3 у порядку передоручення, нотаріально не посвідчена, у відповідності до ч.2. ст.. 245, ч.1 ст. 219 ЦК України, вона є нікчемною та не створює юридичних наслідків. Тобто на підставі довіреності АТ «ОТП Банк» від 29 листопада 2022 року представником ТОВ «Дельта М Колекшн» Ядута Д.О. не мав права представляти інтереси банку у відкритті виконавчого провадження.

Суд першої інстанції підвереджуючи твердження банку, що довіреність АТ «ОТП Банк» від 29 листопада 2022 року видана на підставі Статуту банку, а отже це свідчить про законність представництва ОСОБА_4 банку та написання ним Заяви про примусове виконання рішення від 08.12.2023 року, послався на статті 244, частині 1 статті 246 ЦК України, пункти 11.15, 11.16, 14 Статуту АТ "ОТП Банк".

Так, відповідно до положень статті 244 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи.

Відповідно до частини 1 статті 246 ЦК України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Відповідно пунктів 11.14, 11.15 Статуту АТ ОТП Банк, Голова Правління та Члени Правління мають право представляти Банк без довіреності перед будь-якими юридичними та фізичними особами, Голова Правління та Члени правління мають право делегувати повноваження іншим особам.

Згідно пункту 14 Статуту АТ "ОТП Банк", в своїх відносинах з третіми особами Банк повинен бути офіційно представлений двома членами Правління (включаючи Голову Правління) або Головою правління (членом Правління), який діє спільно з посадовою особою, уповноваженою Банком ставити підпис від імені Банку. Якщо це не забороняється законодавством, Банк також може бути представлений двома службовцями, які мають спільне повноваження щодо підпису документів Банку, наданні Правлінням. Банк також може бути представлений одноосібно особою (юридичною або фізичною) на підставі відповідної довіреності, виданої згідно окремого рішення Правління, або довіреності, виданої головою Правління спільно з будь-яким Членом Правління або довіреності виданої двома Членами Правління, іншими уповноваженими Банком особами.

Тобто суд, керуючись даними нормами кодексу та пунктами статуту, незважаючи на те, що в довіреності вказано, що член правління ОСОБА_3 діє на підставі нотаріальної довіреності, зробив висновок, що члени правління діють без довіреності, на підставі Статуту.

Однак при прийнятті оскаржуваної ухвали, суд не врахував, що відповідно до п.14.3. Статуту АТ "ОТП Банк" - детальний порядок надання права підпису від імені банку визначається рішенням наглядової ради.

Крім того, відповідно до п.27 Положення про правління АТ "ОТП Банк" від 14 вересня 2022 року №25/2022 (в редакції що діяла на момент надання довіреності від 29 листопада 2022 року, та знаходиться в загальному доступі на сайті АТ "ОТП Банк" за посиланням https://www.otpbank.com.ua/upload/medialibrary/22c/14092022.pdf правління може призначати, із повними або обмеженими повноваженнями, агентів, довірених осіб або інших осіб або компанії, що діють за довіреністю, для виконання та досягнення всіх або будь - яких цілей Банку. Таке призначення здійснюється у відповідності з детальним порядком надання права підпису від імені Банку, який затверджується Наглядовою радою Банку.

Згідно п.п.18) п.1 розділу ІІ згаданого положення До компетенції Правління Банку належить прийняття рішень про надання права підпису юридично значущих документів від імені Банку третім особам (юридичним або фізичним особам) у відповідності до Порядку надання права підпису третім особам, що затверджується рішенням Наглядової ради Банку;

Тобто, відповідно до умов Статуту та Положення про правління банку АТ "ОТП Банк" члени правління банку у разі посвідчення довіреностей діють відповідно порядку надання права підпису від імені Банку, який затверджується Наглядовою радою Банку, на підставі якого, відповідно Члену правління ОСОБА_3 видана нотаріальна довіреність.

Проте суд першої інстанції не звернув увагу на окремий порядок, визначений у статуті та у положенні про правління банку щодо права підпису від імені банку в разі видачі банком довіреностей, зокрема Членами правління, якій затверджений Наглядовою радою Банку.

У довіреності від 29 листопада 2022 року вказано, що Член Правління ОСОБА_3 , який діє як на підставі Статуту, так і на підставі Довіреності від 12 жовтня 2021 року (реєстр. Номер (92), посвідченої приватним нотаріусом КМНО Соколовим О.Є. та рішення Правління №40 від 26 квітня 2002 року (нова редакція 29.12.2021р.).

Однак суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали послався лише на наданий банком до матеріалів справи Статут, на не врахував, що Член правління ОСОБА_3 діяв на підставі довіреності від 12 жовтня 2021 роуц (реєстр. Номер (92), посвідченої приватним нотаріусом, а отже при підписання довіреності від імені банку на представництво інтересів представництва, виданої ОСОБА_4 , тобто у порядку передоручення, довіреність від 29 листопада 2022 року підлягала нотаріальному посвідченню, згідно положень частини 2 статті 245 ЦК України.

Вказує, що підпунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція №512/5) визначено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

Заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

До заяви про примусове виконання рішення, яку подає представник стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.

Виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа (ч. 4 розділу ІІІ Інструкції 512/5).

Враховуючи вищезазначене, заява про відкриття виконавчого провадження має бути подана стягувачем відповідно до частини 1 статті 26 вказаного Закону, яка перевіряється Державним виконавцем на предмет виконання вимог до неї, визначених пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції 152/5.

Тобто виконавець повинен був перевірити повноваження особи, що підписала Заяву від 08.12.2023р. №642/2023 р. про відкриття виконавчого провадження від імені стягувача - АТ «ОТП Банк», та у зв`язку тим, що довіреність АТ «ОТП Банк» від 29.11.2022р.. видана у порядку передоручення від члена Правління ОСОБА_3 (, якій діє спільно з Головою правління АТ «ОТП Банк») нотаріально не посвідчена, повинен був повернути заяву разом з виконавчим документом стягувану.

Проте в порушення вищевказаних норм, державним виконавцем були винесені Постанова про відкриття виконавчого провадження № 73591658 від 13.12.2023р., Постанова про арешт коштів боржника від 13.12.2023р., Постанова про арешт майна боржника від 24.01.2024р., Постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.01.2024р., Проведений опис майна, про що складений акт та передано майно на зберігання представнику АТ «ОТП Банк» Козлову Вадиму Віталійовичу, якій також не мав відповідних повноважень, оскільки діяв на підставі довіреності від 27.12.2023 року, виданої в порядку передоручення від Члена правління ОСОБА_6 , та не посвідченої нотаріально.

У зв`язку з тим, що виконавцем неправомірно прийнята заява представника АТ ОТП «Банк» від 08.12.2023р. №642/2023 р. про відкриття виконавчого провадження та відкрите виконавче провадження, вважаємо, що дії виконавця повінню бути визнані неправомірними, а Постанова про відкриття виконавчого провадження № 73591658 від 13.12.2023р., Постанова про арешт коштів боржника від 13.12.2023р. , Постанова про арешт майна боржника від 24.01.2024р., Постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.01.2024р., а також інші постанови, винесені виконавцем у рамках ВП 73591658 підлягають скасуванню, а також скасуванню підлягають арешт майна та грошових коштів боржника, та скасуванню підлягають оголошенні торги щодо майна боржника (земельних ділянок).

Правом на подачу відзиву стягувач і приватний виконавець не скористалися.

Стягувач та приватний виконавець, завчасно належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, що у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи є їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

Заслухавши суддю - доповідача, представника боржника, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 стаття 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 стаття 4 ЦПК України).

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким вимогам закону оскаржувана ухала суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість вимог скарги щодо визнання дій приватного виконавця Химича О.М. неправомірними, оскільки у приватного виконавця не було підстав повертати без прийняття до виконання заявникові заяву про примусове виконання рішення, подану представником стягувача ОСОБА_4 який належним чином підтвердив свою повноваження

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2023 року частково задоволено позов Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

З ОСОБА_2 на користь АТ «ОТП Банк» стягнуто заборгованість: за кредитним договором № від 04 травня 2021 року в розмірі 8082 грн. 24 коп., з яких: 8081,68 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,56 грн. заборгованість за відсотками; за кредитним договором № від 22 листопада 2021 року в розмірі 174 786 грн. 45 коп., з яких: 141874,65 грн. заборгованість за тілом кредиту, 32911,80 грн. заборгованість за відсотками та судовий збір у розмірі 2742,87 грн ( т.1 а.с.90-92).

Центральним районним судом м. Миколаєва 22 листопада 2023 року було видано виконавчий лист №383/465/23 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за вищевказаним судовим рішенням.

13 грудня 2023 року представник АТ «ОТП Банк» Ядута Д.О. звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Химича О.М. (далі - приватний виконавець Химич О.М.).

Постановою приватного виконавця Химича О.М. від 13 грудня 2023 року було відкрито виконавче провадження №73591658 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 185 611,56 грн, основної винагороди приватного виконавця в розмірі 18 561,15 грн., мінімальних витрат: 569,00 грн. (т.1 а.с.117)

В межах відкритого виконавчого провадження приватним виконавцем були винесені постанова про арешт коштів боржника від 13 грудня 2023 року, постанова про арешт майна боржника від 24 січня 2024 року, постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25 січня 2024 року, проведено опис майна, про що складений акт та передано майно на зберігання представнику АТ «ОТП Банк» Козлову В.В. (т.1 а.с.119,120-121,122-123,126).

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що представник боржника ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження та отримала їх копії 19 квітня 2024 року, після чого 29 квітня 2024 року звернулася до суду з вказаною скаргою. Доказів отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 13 грудня 2023 року - матеріали виконавчого провадження не містять.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для поновлення скаржнику пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою на постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі "Bellet у. France" Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" повноваження щодо перевірки повноважень представників учасників виконавчого провадження належать до виключної компетенції виконавця, який зобов`язаний вчиняти дії, направлені на виконання рішення суду.

Розгляд судом скарг на рішення, дії або бездіяльність виконавця здійснюється в порядку контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно до положень статей 124, 129 Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відтак, враховуючи, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень, постанова виконавця про відкриття виконавчого провадження може бути скасована судом лише у випадку, коли судом буде достовірно встановлено, що у виконавця були відсутні підстави для прийняття виконавчого документа до виконання або виконавчий документ поданий особою, яка не має права на подання виконавчого документа до виконання.

Так, згідно з частиною 4 статті 16 Закону України "Про виконавче провадження" представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Отже, виконавець зобов`язаний розпочати примусове виконання рішення за заявою стягувача - юридичної особи, яка подається її представником, повноваження якого можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. При цьому, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися також у виданій довіреності.

Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Водночас, положеннями пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Детальний порядок вчинення виконавчих дій виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІ Інструкції повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами: довіреністю фізичної особи; довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо); рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна; ордером, до якого обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій; дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги або про надання правової допомоги. Документи, що посвідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного законодавства. Оригінали документів, зазначених у цьому пункті, або належним чином засвідчені їх копії долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Після пересвідчення наявності у представника належним чином оформленої довіреності оригінал такої довіреності у разі потреби повертається представникові сторони виконавчого провадження. У випадку реалізації стороною виконавчого провадження права на пред`явлення виконавчого документа на виконання, подання заяви про повернення без виконання виконавчого документа, отримання присудженого майна чи стягнутих сум через представника виконавець перевіряє, чи обумовлені у довіреності повноваження представника на здійснення таких дій.

У разі реалізації стороною виконавчого провадження права на оскарження дій державного виконавця та інших посадових осіб органів державної виконавчої служби через представника таке повноваження представника має бути обумовлено в довіреності. Обмеження повноважень представника на вчинення певної виконавчої дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно із пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа. У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (далі - УНЗР) стягувача - фізичної особи (за наявності); спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).

До заяви про примусове виконання рішення, яку подає представник стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.

Аналіз наведених вище норм законодавства вказує на те, що представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності.

Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадження можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до Закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 238 ЦК представник (у тому числі і за довіреністю юридичної особи) може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

За приписами частин 2, 3 статті 244 ЦК України, представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (частина 1 статті 245 ЦК України).

За положеннями частини 1 статті 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Із матеріалів справи вбачається, що із заявою про відкриття виконавчого провадження до приватного виконавця звернувся представник стягувача ТОВ «ОТП Банк» - Ядута Д.О., повноваження якого підтверджено довіреністю, виданою 29 листопада 2022 року головою Правління АТ «ТОВ «ОТП Банк» Мудрим В.С., який діє на підставі Статуту та ОСОБА_3 , Членом правління, який діє на підставі довіреності від 12 жовтня 2021 року (реєстраційний номер 921), посвідченої приватним нотаріусом КМНО Соколовим О.Є. та діють спільно на підставі Статуту та рішення правління №40 від 24 квітня 2004 року (нова редакція від 29 грудня 2021 року) та засвідчені підписами вказаних осіб.

Вказаною довіреність Голова Правління та Член правління АТ «ОТП Банк» уповноважили ТОВ «Дельта М Колекшн», в особі Ядути Д.О., який діє від імені довірителя на підставі договору про доручення №05/09/22 від 05 вересня 2022 року вчиняти наступні юридичні дії, представляти інтересам довірителя, зокрема, у приватного виконавця. Для чого йому надано право на написання та подачу заяв, клопотань, листів, повідомлень, заяв по суті справи: заяви про видачу виконавчого листа, заяви на примусове виконання рішення (виконавчого напису), а також подавати та отримувати будь-які інші заяви (далі по тексту довіреності). Довіреність видано без права передоручення повноважень іншим особам та діє до 31 грудня 2023 року.

Звертаючись до суду із цією скаргою боржник зазначала, що на час прийняття приватним виконавцем заяви про примусове виконання рішення суду та відкриття виконавчого провадження повноваження Голови правління та Члена Правління Проць Т.О. з приводу уповноваження інших осіб на представництво АТ «ОТП БАНК» ніякими доказами не підтверджено та приватним виконавцем не перевірено. Як і не перевірено договір доручення №05/09/22 від 05 вересня 2022 року, на підставі якого діє представник ТОВ «Дельта М Колекшн» Ядута Д.О.

Крім того, довіреність від імені АТ «ОТП Банк», видана членом ОСОБА_5 Процем у порядку передоручення, оскільки сам член правління ОСОБА_3 діє на підставі нотаріально посвідченої 12 жовтня 2021 року (реєстр. Номер (92), та довіреністю від 29 листопада 2022 року, у порядку передоручення, уповноважує представника ТОВ «Дельта М Колекшт» Ядуту Дмитра Олександровича, вчиняти юридичні дії, представляти інтереси довірителя (АТ «ОТП Банк»), зокрема подавати заяви про примусове виконання рішення суду.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником (головою Правління) АТ «ОТП Банк» є ОСОБА_9 .

Як вбачається із інформації, яка є доступною на офіційному сайту АТ «ОТП Банк», ОСОБА_3 є членом Правління Банку.

Положеннями пункту 11.14 статті 11 Статуту АТ «ОТП Банк», визначено, що Голова Правління має право діяти від імені Банку, відповідно до Статуту, рішень Правління, в тому числі представляти інтереси Банку, вчиняти правочини від імені Банку, делегувати свої повноваження іншим особам, видавати накази та давати розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками банку.

Члени Правління мають право без довіреності діяти від імені Банку, відповідно до Статуту, рішень Правління, в тому числі представляти інтереси Банку, вчиняти правочини від імені Банку, делегувати повноваження іншим особам.

Згідно статті 14 Статуту АТ "ОТП Банк", в своїх відносинах з третіми особами Банк повинен бути офіційно представлений двома членами Правління (включаючи Голову Правління) або Головою правління (членом Правління), який діє спільно з посадовою особою, уповноваженою Банком ставити підпис від імені Банку.

Якщо це не забороняється законодавством, Банк також може бути представлений двома службовцями, які мають спільне повноваження щодо підпису документів Банку, наданні Правлінням.

Банк також може бути представлений одноосібно особою (юридичною або фізичною) на підставі відповідної довіреності, виданої згідно окремого рішення Правління, або довіреності, виданої головою Правління спільно з будь-яким Членом Правління або довіреності виданої двома Членами Правління, іншими уповноваженими Банком особами.

Отже, з огляду на викладене Банк може бути представлений особою (юридичною або фізичною) на підставі відповідної довіреності виданої Головою правління та одним Членом Правління.

Відповідно до пункту 1.1.1. Договору про надання послуг № 05/09/22 від 05 вересня 2022 року, укладеному між АТ "ОТП Банк" як Замовником та ТОВ "Дельта М Колекшн" як виконавцем - передбачено вчинення виконавцем в інтересах замовника юридичних дій по стягненню заборгованості з боржників, серед яких є представництво інтересів замовника в органах ДВС України, з приватними виконавцями тощо.

У підпункті «а» пункту 2.3.2 розділу 2 вищевказаного Договору, вказано, що для здійснення судового супроводу стягнення заборгованості замовник за вимогою виконавця надає йому довіреність на визначених виконавцем співробітників ( без права передоручення) із переліком відповідних повноважень, достатніх для надання послуг за цим договором.

Судом першої інстанції саме в площині наведених норм права перевірено, що заяву про відкриття виконавчого провадження подано представником стягувача АТ`ОТП Банк» Ядутою Д.О., повноваження якої підтверджено довіреністю виданою 29 листопада 2022 року Головою Правління АТ «ОТП Банк» та Членом Правління Банку, які діяли відповідно до Статуту АТ. За такого, доводи про нікчемність довіреності від 29 листопада 2022 року з огляду на те, що на думку представника боржника, ця довіреність видана одним із підписантів членом правління - ОСОБА_3 у поряду передоручення і нотаріально не посвідчена не заслуговують на увагу.

Колегія суддів також вважає безпідставними посилання апеляційної скарги на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки статутним відомостям стягувача, оскільки, правомірність вчинення дій державним виконавцем слід оцінювати, зважаючи на положення Інструкції та Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням відповідних обов`язків та повноважень державного виконавця.

Водночас, апеляційний суд враховує, що перелік обов`язків виконавця, наведений у частині 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», не містить обов`язку виконавця перевіряти повноваження представника стягувача (такий висновок, викладено у постанові Верховного суду від 29.09.2023 у справі № 824/294/21).

За такого, боржником не доведено, що заява про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду від АТ «ОТП Банк» складена, підписана та подана особою у відсутності повноважень на представництво, відповідно відсутні підстави вважати, що виконавець відкрив виконавче провадження та виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

Більш того слід зазначити, що механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження визначений Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, яке розроблене відповідно до вимог Закону України від 02.06.2016 року№1404-VIII«Про виконавче провадження» та затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №2432/5 від 05.08.2016 року (далі Положення).

Розділом ІV вказаного Положення регулюється порядок внесення до Системи відомостей щодо здійснення виконавчого провадження.

Так, згідно пунктів 1, 2, 3 Розділу ІV Положення, державний або приватний виконавець (далі - виконавець) після отримання виконавчого документа у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», приймає рішення про відкриття виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Отже, Положенням не передбачено обов`язковість внесення до Системи копії довіреності представника стягувача, а також відповідно і копії статуту підприємства стягувача.

Таким чином, суд правильно вирішив, що вимоги скаржника про визнання дій державного виконавця незаконними у зв`язку із складанням процесуальних документів, які не відповідають закону, не підлягають задоволенню, оскільки такі обґрунтування заявника не знайшли свого підтвердження. Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги на ухвалу в цій частині, також вважає їх такими, що не впливають на правильність рішення суду, оскільки вони зводяться до підтримання власної позиції з цього приводу.

Більш того, звернення ОСОБА_4 до приватного виконавця Химича О.М. із заявою від імені юридичної особи за підставі довіреності може зачіпати лише інтереси особи, яку представляють, однак, жодним чином реально не зачіпає прав та інтересів інших учасників процесу. В цьому випадку, жодного належного обґрунтування, яким саме чином були порушені права ОСОБА_2 у цій справі, остання до суду не представила.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження №73591658 з примусового виконання виконавчого листа №383/465/23 від 22.11.2023 року приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Химич О.М. діяв в межах наданих йому законом повноважень та у спосіб, передбачений законом. Оскільки судом першої інстанції не встановлено неправомірності дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, то відсутні підстави для визнання неправомірними інших виконавчих дій (винесення постанови про арешт коштів боржника від 13 грудня 2023 року, постанови про арешт майна боржника від 24 січня 2024 року, постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25 січня 2024 року), вчинених в межах цього виконавчого провадження.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження та оцінки суду, який їх обґрунтовано спростував, вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які, відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для її скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Важеніною Світланою Анатоліївною залишити без задоволення, ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текс постанови складено 15 серпня 2024 року.