Справа № 758/6636/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Будзан Л.Д.,

за участі секретаря судового засідання - Петер А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання до вчинення певних дій, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2023 року до Подільського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання до вчинення певних дій, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, в якій просить:

- визнати незаконною бездіяльність Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод»;

- зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» надати Східному міжрегіональному управлінню Державної служби України з питань праці необхідні документи за встановленою формою згідно з Додатком 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ від 17 квітня 2019 року № 337, на підставі яких можна визначити чи вважається робоче місце газорізальника ПрАТ «НКМЗ» ОСОБА_1 робочим місцем зі шкідливими умовами праці, відповідно до постанови КМУ № 442 від 01 серпня 1992 року «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (із змінами, внесеними постановою КМУ № 741 від 05 жовтня 2016 року).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем з 20 травня 2002 року. На посаді газорізальника позивач працює у відповідача з 01 листопада 2010 року по теперішній час. За період роботи позивачеві встановлено діагноз: хронічний бронхіт, дифузний пневмофіброз, ЛН 1, ст. хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість ІІ ст. КНП «Міська лікарня № 2»Краматорської міської ради 05 січня 2022 року звернулось до відповідача із запитом щодо складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці працівника при підозрі у нього хронічного професійного захворювання (отруєння). Крім того, Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці відповідачеві направлено припис щодо надання необхідних документів за встановленою формою згідно з Додатком 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ від 17 квітня 2019 року № 337, який відповідачем проігноровано. 09 вересня 2022 року відповідач повідомив про те, що складання санітарно гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 неможливе, оскільки ПрАТ «НКМЗ» знаходиться у безпосередній близькості до зони бойових дій та з 01.03.2022 виробнича діяльність підприємства призупинена. Листом від 15 березня 2023 року Східнем міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці повідомило про те, що санітарно - гігієнічні характеристика умов праці ОСОБА_1 буде підготовлена одразу після надходження необхідної інформації від ПрАТ «НКМЗ». Отже, посилаючись на протиправну бездіяльність відповідача, з метою визначення питання чи вважається робоче місце позивача - робочим місцем зі шкідливими умовами праці, позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом за захистом своїх порушених прав.

27 червня 2024 року представником відповідача подано до суду заяву про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що документи, які просить позивач зобов`язати надати, відповідачем надано Східному міжрегіональному управлінню Державної служби України з питань праці, та останнім на підставі наданих документів складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 , у зв`язку з чим на даний час відсутній предмет спору.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення на позовну заяву.

Розглянувши заяву представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з підстави відсутності предмету спору, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Стаття 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Так, в судовому засіданні встановлено, що на адресу ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» 18 вересня 2023 року від Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці надійшов припис від 13 вересня 2023 року № CX/3/5566-23 на надання роботодавцем документів, що необхідні для складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці (інформаційної довідки) на працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) відповідно до Закону України «Про охорону праці» (статті 13, 17, 22, 26), постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 96 «Про затвердження Положення про Державну службу України з питань праці».

У вищевказаному приписі зазначалось про необхідність подати інформацію (документи) про умови праці працівника ОСОБА_1 , 1981 р.н., що працює (працював) у якості обрубувача, зайнятого на обробці лиття наждаком та вручну фосонносталелеварного цеху.

На виконання вказаного припису ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» 11 жовтня 2023 року надало Східному міжрегіональному управлінню Державної служби України з питань праці запитувану інформацію та документи, що необхідні для складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці (інформаційної довідки) на працівника ОСОБА_1 , що підтверджується листами від 06.10.2023 № 1/001 і від 23.09.2023 № 24/102.

За результатами розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у працівника ОСОБА_1 25 березня 2024 року комісією Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) (Форма П-4), який 26 березня 2024 року затверджений начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці.

Так, у п. 13 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) (Форма П-4) наведений висновок комісії про наявність шкідливих умов праці такого змісту:

«Відповідно до Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених Наказом МОЗ від 08.04.2014 № 248 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 6 травня 2014 за № 472/25249), умови та характер праці обрубувача, зайнятого на обробленні лиття наждаком і вручну фасонносталелеварного цеху ПрАТ «НКМЗ» відносяться: за рівнем локальної вібрації - до третього класу першого ступеню; за рівнем шуму - до третього класу другого ступеню; за концентрацією пилу у повітрі робочої зони - до третього класу другого ступеню; за показниками важкості праці - до третього класу другого ступеню; за показниками напруженості праці - до третього класу другого ступеню; за показниками мікроклімату - до другого класу;

Газорізальником на дільниці термообрубного відділення фасонносталелеварного цеху ПрАТ «НКМЗ» відносяться: за концентрацією аерозолів марганця у повітрі робочої зони - до третього класу першого ступеню; за концентрацією аерозолів азоту оксиду та вуглецю оксиду у повітрі робочої зони (з урахуванням сумування речовин односпрямованої дії) - до третього класу першого ступеню;за рівнем шуму - до третього класу першого ступеню; за показниками важкості праці - до третього класу першого ступеню; за показниками напруженості праці - до третього класу другого ступеню; показниками мікроклімату - до другого класу».

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року по справі № 638/3792/20.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що наразі відсутній предмет спору, оскільки документи, які позивач просить суд зобов`язати відповідача надати третій особі, вже надані, на підставі яких проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання та складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) (Форма П-4), який 26 березня 2024 року затверджений начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці.

Щодо вимоги позивача визнати бездіяльність відповідача незаконною, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Способи захисту, які застосовуються судом, визначені у статті 5 ЦПК України.

Згідно до ч. 1, 2 цієї статті, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. 1 стаття 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині 2 цієї статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів особи.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 14 травня 2019 року по справі № 910/16744/17:

«... 5.22. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

5.23. Розпорядження своїм правом на захист є засадничим принципом цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

... 5.25. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

… 5.28. Законом не передбачений такий спосіб захисту цивільних прав або інтересів, як визнання незаконною бездіяльності суб`єкта цивільних правовідносин, адже задоволення відповідної вимоги не здатне призвести до захисту прав, а лише може бути використане для захисту інших прав або інтересів. Тому, встановлення певних обставин не є належним способом захисту права та охоронюваного законом інтересу, оскільки розглядаючи таку вимогу, суд не здійснює захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин.».

Так, спір між сторонами у цій справі виник з трудових правовідносин. Отже, у спірних правовідносинах відповідач не діє в якості суб`єкта владних повноважень; оскільки є роботодавцем (суб`єктом господарювання) і не наділений владними повноваженнями, а діє в якості суб?єкта цивільних правовідносин.

Таким чином, вимога позивача визнати незаконною бездіяльність відповідача за своїм змістом є вимогою про встановлення обставин та надання їм правової оцінки як неналежного виконання відповідачем обов`язку з надання Східному міжрегіональному управлінню Державної служби України з питань праці необхідних документів за встановленою формою згідно з Додатком 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019 № 337, на підставі яких можна визначити, чи вважається робоче місце газорізальника ПрАТ «НКМ3» ОСОБА_1 робочим місцем зі шкідливими умовами праці, відповідно до постанови КМУ № 442 від 01.08.1992 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (із змінами внесеними постановою КМУ № 741 від 05.10.2016).

Тобто позивач фактично просить суд встановити певні обставини, які, за його твердженнями, мали місце, та надання їм правової оцінки, а саме - ненадання відповідних документів.

Зважаючи на те, що законом не передбачений такий спосіб захисту цивільних прав або інтересів, як визнання незаконною бездіяльності суб`єкта цивільних правовідносин, оскільки задоволення відповідної вимоги не здатне призвести до захисту прав, а лише може бути використане для захисту інших прав або інтересів, та судом встановлено підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у цій справі щодо усіх позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 141, 206, 255, 256, ст. 353, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання до вчинення певних дій, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя Леся БУДЗАН