Справа № 127/189/24
Провадження 2/127/39/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сунько Я.Р.

розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

02.01.2024 року судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, яка мотивована тим, що з 18.10.2007 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Шлюб розірваний 27.11.2015 року.

Сторони є батьками сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу діти проживають з матір`ю, знаходяться на її утриманні. Мати займається вихованням, розвитком та навчанням дітей.

Батько дітей - відповідач проживає окремо, коштів на утримання дітей не надає, їх станом здоров`я, розвитком, навчанням, вихованням не цікавиться.

З 2015 року відповідач з дітьми не бачився, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками.

Позивач була змушена неодноразово звертатись до суду з позовами про стягнення аліментів, про зміну способу стягнення аліментів, про стягнення пені за прострочення стягнення аліментів.

У зв`язку із ухиленням від сплати аліментів відповідача було притягнуто до відповідальності за ст. 164 ч. 1 КК України. Станом на 31.05.2023 року борг відповідача по аліментам складає 162 874 грн.

Відповідно до ст. 164 СК України ОСОБА_1 просила суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом були вчинені наступні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 12.01.2024 року було відкрито загальне позовне провадження у даній справі про позбавлення батьківських прав.

15.01.2024 року витребувано у служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації доказ - висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 05.03.2024 року було повторно витребувано у служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації доказ - висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.05.2024 року - закрито підготовче провадження, забезпечено участь в судовому засіданні 13.06.2024 року о 14.30 год. позивача та дітей в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Покоєвич А.О. позов підтримав. Просив вимоги ОСОБА_1 задоволити. Пояснив, що діти ІНФОРМАЦІЯ_1. та ІНФОРМАЦІЯ_2. проживають з матір`ю, знаходяться на її утриманні. Батько дітей з 2015 року проживає окремо, своїми синами не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не спілкується, не дзвонить та не бачиться з ними. Із висновком про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав не погодився, оскільки фактично органом опіки і піклування не була заслухана думка позивача, відповідача і дітей. Сам відповідач не заперечив проти позбавлення його батьківських прав, визнав факт тривалого невиконання ним батьківських обов`язків, небажання спілкуватись та турбуватись про своїх дітей.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції) позов підтримала, просила її вимоги задоволити. Суду пояснила, що біологічний батько дітей багато років не підтримує з ними зв`язок, відсутній в їх житті. Дітьми не цікавився, не спілкувався з ними, не виконував свого батьківського обов`язку щодо належного утримання дітей. Наголосила, що вона жодних перешкод відповідачу у спілкуванні з дітьми не чинила, сама давала засоби зв`язку. Старший син погано пам`ятає свого батька і не хоче з ним розмовляти, а молодший взагалі не знає. Зі сторони біологічного батька ніколи не було ініціативи щодо спілкування із синами. Вона із дітьми тривалий час проживає за кордоном. Наголосила, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. Зауважила, що із висновком про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав вона не погоджується. Орган опіки і піклування не вийшов на відеоконференцзв`язок і не заслухав її думку і думку дітей. Наголосила, що вона створила найкращі умови для проживання, розвитку та навчання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Забезпечує дітей усім необхідним. Дбає про їх здоров`я. Діти навчаються у школі, займаються спортом. Її чоловік ставиться до дітей добре, переймається їх потребами, приділяє їм увагу, фактично здійснює виховання.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнав, не заперечив щодо позбавлення батьківських прав. Пояснень не надавав.

В судове засідання представник служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Також надав суду висновок про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

В судовому засіданні 13.06.2024 року в режимі відеоконференції в присутності матері було заслухано думку дитини щодо позовних вимог - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підтвердив, що він і його брат ОСОБА_4 разом із мамою та її чоловіком проживають в Нідерландах. Свого біологічного батька він пам`ятає погано, батько не підтримує з ним зв`язок і не спілкується. Його молодший брат батька не знає.

Думка неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судовому засіданні заслухана не була, оскільки дитина не володіє мовою спілкування, крім того, сторони визнали, що дитина не знає свого батька і вони ніколи не спілкувались.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми глави 13 розділу 3 Сімейного кодексу Українищодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Їх батьками є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.10.2009 року, який на підставі рішення суду від 27.11.2015 року був розірваний.

Позивач ОСОБА_1 змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » в зв`язку з реєстрацією шлюбу 17.08.2016 року.

Згідно сформованого 30.11.2023 року повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 28.07.2009 року № 2346 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.09.2016 року було внесено виправлення та змінено відомості про матір, її прізвище « ОСОБА_1 » змінено на « ОСОБА_1 ». Крім того, 07.09.2016 року на підставі заяв батьків про зміну прізвища малолітній дитини прізвище дитини змінено з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с. 20-25).

Згідно сформованого 30.11.2023 року повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 01.10.2014 року № 3034 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 26-31), 07.09.2016 року було внесено виправлення та змінено відомості про матір, її прізвище - « ОСОБА_1 » змінено на « ОСОБА_1 ». Крім того, 07.09.2016 року на підставі заяв батьків про зміну прізвища малолітній дитини прізвище дитини змінено з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року № 759/15425/15-ц було стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1 000 грн. на кожну дитину з 28.09.2015 року до досягнення ними повноліття.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.05.2022 року № 759/2944/22 було змінено розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, що був встановлений рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року № 759/15425/15-ц та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06.06.2022 року № 759/2211/22 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за період з 01.10.2015 року по 31.12.2012 року в розмірі 35 000 грн.

Згідно довідки державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_3, борг ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 з 2015 року станом на 31.05.2023 року становить 162 874 грн.

За заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості.

Станом на 30.11.2023 року ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно повідомлення служби у справах дітей та сім`ї було встановлено, що ОСОБА_1 разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1. та малолітнім ОСОБА_8 тривалий час проживає за межами України. Без обстеження умов проживання дітей, батьків, надання висновку в порядку ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України не виявляється можливим (а.с. 54).

Частинами 4, 5 статті 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст. 19 СК України судом повторно витребувано висновок органу опіки і піклування.

Згідно висновку Святошинської районної у м. Києві Державної адміністрації від 24.04.2024 року визнано недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 85-86).

У висновку, зокрема, зазначено, що сторони є батьками дітей. Шлюб між сторонами розірвано 27.11.2015 року. ОСОБА_1 разом із синами зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Працівники служби відвідали квартиру за вказаною адресою, але потрапити до помешкання не виявилось можливим, оскільки в розмові через домофонну систему чоловік, який назвався батьком ОСОБА_1 повідомив, що у цій квартирі діти не проживають вже досить тривалий час.

Працівники служби не мали можливості поспілкуватись з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1. та малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2., оскільки на запрошення служби ОСОБА_1 не відреагувала. Також вона не надала до служби інформацію з місця навчання синів, про стан їх здоров`я, умови проживання тощо.

За наявною попередньою інформацією, ОСОБА_1 разом із дітьми виїхала на постійне місце проживання до Королівства Нідерланди в 2017 році.

Батько дітей - ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в м. Вінниці.

Згідно посвідченої 19.11.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу заяви ОСОБА_2 не заперечував проти виїзду за кордон до Королівства Нідерланди на постійне місце проживання неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно довідки-розрахунку від 02.06.2023 року станом на 31.05.2023 року борг ОСОБА_2 по аліментах складає 162 874 грн.

Громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було належним чином запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, яке відбулось 17.04.2024 року, але вони не з`явились.

Враховуючи викладене та рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Правовідносини виникли між сторонами з приводу здійснення особистих немайнових прав і обов`язків батька та неповнолітньої дитини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми глави 13 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною 2 ст. 157 СК України визначено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин бо добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні було встановлено, що з 2015 року діти постійно проживають з матір`ю. В 2016 році було посвідчено нотаріусом заяву відповідача, в якій він не заперечував проти виїзду до Королівства Нідерланди на постійне місце проживання неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, з 2016 року батько своїх синів не бачив, не спілкувався телефоном чи іншими засобами зв`язку, не цікавився долею своїх дітей, ніяким чином не піклувався про них, про їх здоров`я, розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не приймав участі в матеріальному утриманні. Станом на 31.05.2023 року борг ОСОБА_2 по аліментах складає 162 874 грн.

Фактично батько самоусунувся від догляду та виховання своїх синів. Така його поведінка свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідач визнав позов, визнання позову є добровільним і не суперечить закону, тому в силу ст. 206 ЦПК України суд приймає таке визнання.

Враховуючи наведені обставини суд критично оцінює висновок органу опіки і піклування про недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських і вважає його недостатньо обґрунтованим і таким, що суперечить інтересам дітей.

На підставі сукупності наданих суду доказів, враховуючи позицію відповідача, думку дитини щодо позовних вимог - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1., суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу свідомо ухилявся від виконання батьківського обов`язку, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дітям повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їм розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись Європейською конвенцією про здійснення прав дітей (Страсбург, 08.09.1995 року), Декларацією прав дитини (20.11.1959 р.), ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

- третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9/422

Повне судове рішення складене 12.08.2024 року.

Суддя: