1Справа № 335/7963/22 2/335/67/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Махненко А.А., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з надання теплової енергії та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з первісним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 92 007,70 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачу на праві власності належить нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1. З відповідачем укладено типовий індивідуальний договір, що є публічним договором. Позивачем надаються послуги з постачання теплової енергії за даною адресою, а відповідач отримує надані послуги. Внаслідок того, що відповідач не виконує свої обов`язки по сплаті послуг за теплову енергію, утворилась заборгованість за період з 01.11.2021 р. по 01.11.2022 у розмірі 92 007,70 грн., яку Позивач просить стягнути з відповідача, а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Ухвалою судді від 21.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.

14.02.2023 року Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Відповідач заперечує укладення договору № 72220721, вважає чинним договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуг з централізованого опалення від 01.04.2016 р. №204014. Відповідач зазначає, що в розрахунках невірно зазначена адреса об`єкта надання послуг, посилається на відсутність обґрунтованого розрахунку, застосування при розрахунку невірної формули; неврахування при розрахунку ряду складових: показів індивідуального приладу обліку, поверховість будинку, поправковий коефіцієнт тощо. Вважає безпідставним нарахування спожитої теплової енергії в період неопалювального сезону.

Разом із відзивом 14.02.2023 року представником відповідача заявлено клопотання про витребування доказів, просив витребувати від Концерну «МТМ» додаток 2 до договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуг з централізованого опалення від 01.04.2016 р. № 204014.

Ухвалою суду від 11.05.2023 року клопотання відповідача про витребування доказів задоволено, витребувано у позивача Додаток № 2 до Договору № 204014 купівлі-продажу теплової енергії від 01.04.2016 року, зобов`язано позивача виконати вимоги ухвали суду щодо витребуваних доказів.

02.06.2023 року, на виконання вимоги ухвали суду, в порядку витребування доказів, від позивача надійшло клопотання із обґрунтуванням неможливості виконати ухвалу суду та надати додаток 2 до договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуг з централізованого опалення від 01.04.2016 р. № 204014, з підстав відсутності даного документа у позивача, у зв`язку із набуттям чинності типових індивідуальних договорів та на підставі цього розірванням договору від 01.04.2016 р. № 204014.

14.02.2023 року від відповідача надійшла зустрічна позовна заява до Концерну «МТМ» про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії. Обґрунтовуючи зустрічну позовну заяву, Позивач заперечував укладення типового індивідуального договору № 72220721 з підстав відсутності належного розірвання договірних відносин відповідно до договору №204014. Позивач зазначає про необґрунтованість розрахунку, зокрема, що всупереч наявному приладу обліку в приміщенні ОСОБА_1 , Концерном «Міські теплові мережі» не враховані показання такого засобу.

Просив зобов`язати Концерн «МТМ» здійснити перерахунок нарахованої оплати послуг з постачання теплової енергії з 01.11.2021 р. за показаннями індивідуального лічильника Multical401 заводський номер 2723173 в нежитловому приміщенні ІХ підвалу, першого поверху літ. А-5, А1, А2; будівля літ.Б, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 за умовами договору №204014 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги з централізованого опалення від 01.04.2016 року в межах балансової належності та/або експлуатаційної відповідальності сторін вказаної в Додатку 2 до Договору №204014 від 01.04.2016 року.

14.03.2023 року від Позивача надійшли письмові пояснення на відзив на позов, відповідно до яких Позивач вважає, що договір № 72220721 є укладеним з 01.11.2021 року з підстав відсутності рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування (02.10.2021 року). В свою чергу договір купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води № 204014 від 01.04.2016 року втратив чинність з 01.11.2021 року. Обґрунтовуючи порядок розрахунків, надав посилання на Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» (Далі - Методика № 315), детальну інформацію щодо нарахувань за послугу з постачання теплової енергії (інформацію щодо спожитої теплової енергії по будинку та по споживачу (в розрізі по кожному місяцю); інформацію по приміщенню споживача (в розрізі по кожному місяцю); інформацію по нарахуванню споживача (в розрізі по кожному місяцю). Обґрунтував розрахунок на загально-будинкові потреби; підстави відсутності використання, при розподілі поплавковий коефіцієнт. Надав пояснення щодо нарахувань в неопалювальний сезон.

08.05.2023 р. від представника Відповідача надійшли письмові пояснення, які суд вважає запереченнями на позов, в яких Відповідач заперечує укладення договору № 72220721, посилається на подану до Концерну «МТМ» заяву про відмову від прийняття типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 р. Повторно посилався на необґрунтованість наданих розрахунків, вважає невірним використання формули, в складових якої наявні приміщення з вузлами розподільного обліку та з індивідуальним опаленням. Зазначив про невірно визначену позивачем опалювальну площу приміщення відповідача, на підтвердження чого надав копію договору купівлі-продажу від 07.12.2015 р., згідно якої у власності відповідача перебуває 21,8 кв.м неопалювального павільйону склотари.

Ухвалою суду від 11.05.2023 року прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до Концерну „Міські теплові мережі" про захист прав споживача, зобов`язання вчинити дії, об`єднано позов ОСОБА_1 до Концерну „Міські теплові мережі" про захист прав споживача, зобов`язання вчинити дії в одне провадження з первісним позовом Концерну „Міські теплові мережі" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії для їх спільного розгляду. Згідно ухвали суду суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, надав Відповідачу за зустрічним позовом строк на подання відзиву на зустрічний позов.

В порядку виконання ували суду, 02.06.2023 року Відповідач за зустрічним позовом надав відзив на зустрічну позовну заяву. Просив відмовити в задоволені зустрічного позову в повному обсязі, а саме відмовити у визнанні чинним Договору № 204014 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги з централізованого опалення від 01.04.2016 р., та зобов`язанні здійснити перерахунок заборгованості. Посилався на те, що договір купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води № 204014 від 01.04.2016 р. втратив чинність з підстав, прямо зазначених в законі. Тому в даному випадку відсутність у Позивача додаткової угоди про розірвання договору, відсутність ліквідації сторін, або відсутність рішення суду не свідчать про порушення з боку Концерну «МТМ» норм чинного законодавства та загалом не спростовують укладення типового індивідуального договору № 72220721 від 01.11.2021 року. Щодо обґрунтованості розрахунків зазначив, що розподіл спожитої теплової енергії здійснено розрахунково (у зв`язку із виходом з ладу вузла комерційного приладу обліку) та з урахуванням розподільного приладу обліку. Розподіл теплової енергії здійснювався на підставі розділів ІІІ, VI, VIII, XI Методики. Обґрунтовано методику розрахунку та розподілу обсягу теплової енергії на загально-будинкові потреби; застосування поправкового коефіцієнту; двоставкового формату тарифу та нарахувань в неопалювальний період.

17.07.2023 року надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, де представником позивача за зустрічним позовом наголошено на невірному визначенні опалювальної площі. Відповідно до долучених до відповіді на відзив договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 07.12.2015 р., витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.12.2015 р., оціночного акту, технічного опису, фотокартки, - загальна площа приміщення АДРЕСА_1 складає 465,5 кв.м. В дану площу включено площу будівлі літ.Б 21,8 кв.м., яка є неопалювальним, окремо розташованим павільйоном склотари. Тому саме це невірне визначення загальної опалювальної площі призвело до невірного розрахунку за спожиту теплову енергію. В заперечення щодо укладення типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 р. ОСОБА_1 направляв відмову від прийняття умов типового договору. Повторно наголосив на порушенні умов п.10.2 Договору № 204014 щодо припинення дії договору.

З підстав викладених у відповіді на відзив на зустрічний позов, позивачем за первісним позовом 11.09.2023 року подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в обґрунтування якої позивач за первісним позовом дійсно погодився з тим, що через відсутність у останнього підтверджуючих документів, здійснено невірне визначення загальної площі нежитлового приміщення ІХ. Тому, із загальної площі 487,3 кв.м. виключено площу будівлі літ. Б 21,8 кв.м, яка є неопалювальною. Позивачем здійснено коригування нарахувань за спожиту теплову енергію. Підтвердженням надано розрахунок основного боргу на суму 88 184,77 грн. із сумою перерахунку - 3822,93 грн.

14.09.2023 року від Концерну «МТМ» надійшли додаткові письмові пояснення, якими на прикладі листопада 2021 р. - березня 2022 р., із використанням розділів ІІІ, IV, II, VI та формул 1, 2, 30, 31 Методики наведено детальний розрахунок розподілу обсягу спожитої послуги.

10.10.2023 р. представником позивача за зустрічним позовом надано звіти про спожиту теплову енергію за листопад 2021 р. по лютий 2022 р., копія акту повірки стану вузла розподільного обліку теплової енергії по закінченню опалювального сезону 2022-2023 року.

Ухвалою суду від 10.10.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача за первісним позовом не з`явилася, подала письмову заяву, згідно якої просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначила, що підтримує позовні вимоги за первісним позовом та просить їх задовольнити у повному обсязі, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідач за первісним позовом та його представник у судове засідання не з`явилися. Представник Відповідача подав заяву, якою просив провести розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до статуту підприємства, основною діяльністю Концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.

Правовідносини між позивачем та відповідачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21 серпня 2019 р., № 830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно із ч. 7 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організацій договірних відносин, визначених ч.1 цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 цього Закону.

Частиною 5 статті 13 Закону встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

02 жовтня 2021 року, на виконання вимог Закону, Позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцем комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків.

Враховуючи вищевикладене, договір купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води № 204014 від 01.04.2016 р. є таким, що втратив чинність з підстав, прямо зазначених в законі. Тому відсутність додаткової угоди про розірвання договору або відсутність ліквідації сторін, або відсутність рішення суду не свідчать про порушення з боку Концерну «МТМ» норм чинного законодавства та не спростовують укладення типового індивідуального договору № 72220721 від 01.11.2021 р.

Станом на 01 листопада 2021 року Типовий індивідуальний договір № 72220721 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 між позивачем та відповідачем є укладеним.

Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 на праві власності належить нежитлове приміщення № ІХ, площею 487,3 м2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 322 ЦК України встановлено тягар утримання майна, а саме, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. ч. 2, 3, 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 5 договору зазначено, що виконавець (позивач) зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Відповідно до п. 11 договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315.

Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 № 315 встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Для розподілу приймаються показання вузлів комерційного та розподільного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії станом на кінцеву дату розрахункового періоду, отримані виконавцем розподілу комунальної послуги, у спосіб, визначений договором про надання комунальної послуги.

Відповідно п.3 розділу ІІ Методики № 315 розподілу підлягають обсяги спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у відповідності до складових формул 1,2, наведених в п. 2 розділу ІІ Методики, залежно від категорії приміщення, надання йому комунальної послуги з постачання теплової енергії на опалення, наявності відсутності та типу приладів розподільного обліку теплової енергії, дотримання температури повітря в опалювальному приміщенні в нормативно допустимому діапазоні, наявності/відсутності приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку. Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загально будинкові потреби опалення здійснюється згідно з розділом ІV Методики.

В житловому будинку АДРЕСА_1 прилад комерційного обліку теплової енергії вийшов з ладу. Натомість нежитлове приміщення ІХ відповідача оснащено розподільчим приладом обліку теплової енергії, а саме теплолічильником Multical 401, заводський номер 2723173.

Пунктом 6 Розділу III Методики визначено, що у будівлі/будинку, у якій/якому частина приміщень оснащена приладами розподільного обліку теплової енергії, а решта приміщень не оснащена такими приладами, наявні приміщення з індивідуальним опаленням та/або окремі приміщення з транзитними мережами опалення, обсяг спожитої теплової енергії розподіляється на опалення опалюваного приміщення, оснащеного вузлом розподільного обліку, визначається на підставі показань відповідного вузла розподільного обліку з врахуванням частки обсягу спожитої теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, що визначається пропорційно до загальних/опалювальних площ/об`ємів цих приміщень, та враховуючи вимоги розділів VI, VIII цієї Методики.

Пунктом 1 Розділу VI Методики визначено, що для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4? від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії.

Для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється донарахування обсягу теплової енергії з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних МЗК та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі/будинку.

Середнє питоме споживання теплової енергії розраховується як сумарний обсяг теплової енергії, витраченої на опалення всіх опалюваних приміщень будівлі, віднесений до сумарної загальної/опалюваної площі/об`єму цих приміщень (у тому числі приміщень, не оснащених приладами обліку, за винятком приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення), з урахуванням положень пункту 11 розділу I цієї Методики. Таке питоме споживання теплової енергії має відповідати нормативній температурі внутрішнього повітря.

Формулою № 30 Методики визначається середнє питоме споживання теплової енергії.

У кожному розрахунковому періоді протягом опалювального періоду перевіряється дотримання вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії в опалюваних приміщеннях, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. При перевірці спожитий опалюваним приміщенням обсяг теплової енергії на опалення, визначений за показаннями приладу (приладів) розподільного обліку теплової енергії та віднесений до загальної/опалюваної площі/об`єму цього приміщення, порівнюється з мінімальною часткою середнього питомого споживання теплової енергії. У разі недотримання цієї вимоги опалюваному приміщенню донараховується обсяг теплової енергії за формулою для опалюваного приміщення, оснащеного вузлами розподільного обліку теплової енергії або вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді) - № 32.

Вирішуючи зустрічну позовну заяву про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії, суд виходить з наступного. Представник позивача за зустрічним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги в частині невірного застосування Методики не надав суду підтвердження наявності в будинку приміщень з індивідуальним опаленням, приміщень з транзитними мережами опалення; не навів власний розрахунок розподілу послуг місць загального користування; не навів розмір поправкового коефіцієнту тощо.

Ураховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які розрахунки позивача за зустрічним позовом, суд обмежений вихідними даними за для порівняння розрахунків.

Судом прийнято до уваги зменшення позовних вимог, у зв`язку із зміною площі приміщення відповідача за первісним позовом. Із загальної площі 487,3 кв.м. виключено площу будівлі літ. Б 21,8 кв.м, яка є неопалювальною. Позивачем за первісним позовом здійснено коригування нарахувань за спожиту теплову енергію. Підтвердженням надано розрахунок основного боргу на суму 88 184,77 грн. із сумою перерахунку - 3822,93 грн.

Позивачем були сформовані та надані споживачу рахунки на оплату спожитої послуги.

Згідно з п. 32 розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Пунктом 34 вказано споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з 01.11.2021 року по 01.11.2022 року на загальну суму 88 184,77 грн., що підтверджується розрахунком суми грошової заборгованості.

Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів у їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, вважає, що відповідач, як споживач послуг, в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг з теплової енергії, а тому позов Концерну «МТМ» підлягає задоволенню у повному обсязі.

У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом про захист прав споживача та зобов`язання здійснити перерахунок з постачання теплової енергії з 01.11.2021 р. за показаннями індивідуального лічильника Multical401 заводський номер 2723173 в нежитловому приміщенні ІХ підвалу, першого поверху літ. А-5, А1, А2; будівля літ.Б, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 за умовами договору №204014 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги з централізованого опалення від 01.04.2016 року в межах балансової належності та/або експлуатаційної відповідальності сторін вказаної в Додатку 2 до Договору №204014 від 01.04.2016 року суд вважає за необхідне відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.

Відповідності зі ч.1ст.141 ЦПК України оскільки первісні позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у загальній сумі 2481,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд. 137, ) заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 01.11.2022 у розмірі 88 184 (вісімдесят вісім тисяч сто вісімдесят чотири) грн. 77 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 грн. а всього стягнути 90 665 (дев`яносто тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень 77 копійок.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про захист прав споживача - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя В.В. Калюжна