Житомирський апеляційний суд
Справа №293/1/24 Головуючий у 1-й інст. Збаражський О. М.
Категорія 70 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Бузган А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №293/1/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Чайковська Ружена Анатоліївна

на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Збаражського О.М.

встановив:

У січні 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються, відповідно до рішення Черняхівського районного суду Житомирської області по справі 293/717/17 від 27 жовтня 2017 року, з нього на користь відповідачки на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 на 1/6 частку заробітку (доходу).

На обґрунтування позову зазначив, що згідно рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 11.04.2011 року у справі №2/0624/247/2011 шлюб між ним та ОСОБА_4 було розірвано, а згідно рішення цього ж суду у справі №293/717/17 від 27.10.2017 року збільшено розмір аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 500,00 грн. до 1/3 його заробітку (доходу).

Вказував, що не погоджується із даним рішенням, оскільки загальна сума аліментів на даний час є досить великою сумою. Просив врахувати той факт, що фактично хоч він і проходить службу в Збройних Силах України, але у нього на утриманні перебуває малолітня дитина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від шлюбу з ОСОБА_6 , тому просив врахувати дану обставину та зменшити розмір аліментів з 1/3 частки до 1/6 частки.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2024 року позов задоволено. Зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 27.10.2017 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що її не було належним чином повідомлено про дату та час судових засідань, а тому вона була позбавлена можливості подати до суду свої заперечення проти позову. Зазначає, що судом при винесенні рішення взято до уваги факт народження доньки ОСОБА_5 та те, що його матеріальний стан змінився в бік погіршення, оскільки в нього з`явилися додаткові зобов`язання щодо утримання ще однієї дитини, але, судом не було враховано, що народження інших дітей у платника аліментів не є підставою для зменшення розміру утримання старшої дитини, оскільки не свідчить про об`єктивне погіршення матеріального стану платника аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Вказує, що суд першої інстанції при винесенні рішення взяв до уваги той факт, що позивач визнаний особою з III групою інвалідності, але проігнорував той факт, що останній досі є працездатним. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що матеріальний стан позивача погіршився, він жодним чином не підтвердив розмір своїх доходів та/або їх зменшення. Також судом не було взято до уваги, що у позивача є дружина, яка є працездатною та теж отримує дохід. Зазначає, що матеріальний стан ОСОБА_1 навпаки покращився, оскільки ним у 2023 році було придбано автомобіль марки RENAULT MEGAN 1598 (2004 року випуску).

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Чайковська Р.А. доводи апеляційної скарги підтримала, просила задовольнити вимоги та скасувати рішення суду першої інстанції.

Позивач в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 06.08.2005 року виконкомом Головинської селищної ради Черняхівського району Житомирської області за актовим записом №5, розірвано згідно рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 11 квітня 2011 року (а.с.16,18).

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 27.10.2017 року з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини (а.с.4-9).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 09.08.2018 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народилась донька - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.17).

Відповідно до довідки, виданої 31.05.2023 року військовою частиною НОМЕР_4 , ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 з 22.09.2022 року (а.с.2).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_5 , 13.05.2021 року позивач визнаний особою з ІІІ групою інвалідності та має право на пільги для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с.3).

21.11.2023 року ОСОБА_1 придбав у власність автомобіль марки RENAULT MEGAN 1598 (2004), що підтверджується наданим Територіальним сервісним центром НОМЕР_6 листом від 13 квітня 2024 року (а.с.44).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , яке видане Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 03 травня 2019 року укладено шлюб. Після державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с.45).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на утриманні позивача з 23 листопада 2018 року перебуває малолітня дитина ОСОБА_5 , тому суд вбачає суттєву зміну матеріального стану платника аліментів в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення в бік погіршення, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів з 1/3 частини на 1/6 часину від всіх видів доходу (заробітку) позивача щомісячно до повноліття дитини. На думку суду, визначений розмір аліментів буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення дитини.

Проте, з таким висновком суду погодитися неможливо, виходячи з наступного.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріального утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на тримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз змісту даної норми дає підстави для висновку, що зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива за обов`язкової сукупності наступних обставин.

По-перше, відбулася зміна матеріального стану платника в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан (зменшився його дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів, чи виникли грошові зобов`язання, які потребують додаткових матеріальних витрат тощо), або змінився сімейний стан (одруження, народження дітей, поява інших утриманців тощо).

По-друге, такі зміни у матеріальному стані платника аліментів мають бути істотними.

По-третє, вказані обставини мають виникнути виключно після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, оскільки презюмується, що при визначенні аліментів суд встановлює дійсні обставини, в тому числі передбачені ст. 182 СК України щодо наявності утриманців тощо, які необхідні для визначення розміру аліментів.

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21) викладено такий правовий висновок щодо застосування статті 192 СК України: «Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 вказував на те, що в нього змінився сімейний стан, оскільки у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_5 . Перебування на утриманні ще однієї дитини є самостійною підставою для зміни розміру аліментів, що підлягають стягненню.

Враховуючи, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням та утриманням ще однієї дитини, тому відсутні підстави для задоволення вимог щодо зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому колегія суддів враховує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач офіційно працевлаштований, проходить службу в Збройних Силах України, є особою з інвалідністю ІІІ групи, отримує пенсію.

Також заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо покращення матеріального стану позивача, оскільки ним було придбано автомобіль марки RENAULT MEGAN 1598 (2004), що підтверджується наданим Територіальним сервісним центром МВС №1841 листом від 13 квітня 2024 року.

Колегія суддів вважає за можливе прийняти до розгляду надані стороною відповідача докази відповідно ч. 3 ст. 367 ЦПК України, оскільки вони мають суттєве значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі. Крім того, відповідач не брала участь у розгляді справи, оскільки повістки направлялись за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яке співпадає з адресою позивача. Однак, як було встановлено під час розгляду справи, остання за вказаною адресою не проживає.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що розмір аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стягується за рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2017 року у справі 293/717/17, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину від шлюбу без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення сина ОСОБА_10 та суперечитиме його інтересам.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК УКраїни з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 610,40 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Чайковська Ружена Анатоліївна, задовольнити.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 610,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2024 року.

Головуючий Судді