Справа № 604/349/23
Провадження № 2/604/250/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Феньо О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

у с т а н о в и в:

16 березня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Кузьменко І.О., звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що має спільну з відповідачем повнолітню дитину, сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно коштів на утримання сина не надає, тому з посиланням на ст. 181, 199 СК України просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , який навчається, в розмірі 1/4 частини від доходів відповідача, до досягнення дитиною 23-х років.

Заочним рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 25 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 16 березня 2023 року і до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років за умови продовження ним навчання; вирішено питання щодо судових витрат.

За заявою відповідача ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 30 квітня 2024 року поновлено відповідачу пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; заяву представника відповідача адвоката Хлєбнікова Сергія Володимировича про перегляд заочного рішення суду задоволено: скасовано заочне рішення №604/349/23 від 25 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача адвокат Хлєбніков С.В. подав відзив на позов, в якому зазначив, що відповідач позов не визнає. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, мають трьох спільних дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням суду з відповідача стягуються алімети на неповнолітніх дітей в розмірі по 2000 грн на кожну дитину, тобто 4000 грн в місяць. Відповідач є військовослужбовцем, під час несення служби отримав травми та має хронічні захворювання, у зв`язку з чим визнаний частково непрацездатним та присвоєна ІІ група інвалідності. На даний час відповідач проходить медичну реабілітацію та лікування, які потребують значних грошових витрат. Крім того, на утриманні відповідача є непрацездатна мати ОСОБА_6 , яка проживає разом з ним. При цьому дохід відповідача як військовослужбовця, який не може за станом здоров`я виконувати свої службові обов`язки, становить всього 4387,50 грн. Враховуючи викладене, ОСОБА_2 не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, а тому представник відповідача просив відмовити в позові.

Представник відповідача подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що 22.05.2024 відповідач подав рапорт на звільнення з ЗСУ у зв`язку зі станом здоров`я, та з 11.06.2024 його виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Відповідно до рішення ПФУ ОСОБА_2 призначена пенсія в загальному розмірі 4958,00 грн.

Представник позивача адвокат Кузьменко І.А. подала заяву про зміну позовних вимог в порядку ст. 49 ЦПК України: враховуючи, що відповідач звільнений з військової служби, що впливає на розмір його доходів і відповідно на сплату аліментів у подальшому, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів за період: з дня подачі позовної заяви до часу набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Кузьменко І.О. позов з урахуванням заяви про зміну позовних вимог підтримала.

Представник відповідача адвокат Хлєбніков С.В. підтримав відзив, просив відмовити в позові повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5).

ОСОБА_4 є студентом І курсу денної форми навчання Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка факультету фізичного виховання, наказ про зарахування №588 від 14.09.2022.

Відповідно до довідки №54 від 09.03.2023 ОСОБА_1 зареєстрована в с. Галущинці і проживає разом з дітьми: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 .

Рішенням суду від 10.02.2023 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн на кожну дитину щомісячно.

Представником позивача до позову долучено довідку В/ч НОМЕР_1 , згідно з якою розмір місячного грошового забезпечення відповідача з 01.02.2023 складав 26613,30 грн: 600 грн - оклад за військовим званням, 2910 грн - посадовий оклад, 877,50 грн - 25% за вислугу років, 4387,50 грн - 100% надбавка за особливості проходження служби, 17838,30 грн - 613% премія.

Відповідач з відзивом надіслав наступні докази.

Довідкою військово-лікарської комісії №9/1 від 21.02.2023 підтверджено причинний зв`язок захворювання з проходженням військової служби.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААГ №721072 від 30.01.2024 ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи.

Відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з наказом №140 від 11.06.2024 старшого солдата ОСОБА_2 звільнено у запас у зв`язку з наявністю інвалідності, з 11.06.2024 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Рішенням Головного управління ПФУ в Тернопільській області ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності, розмір якої з надбавками становить 4958,10 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Судом установлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є сином відповідача, на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання.

Позивачка, звернувшись із позовом до суду, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчатися, вказуючи на те, що син потребує матеріальної допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, розмір його пенсії складає 4958,10 грн, має ряд хронічних захворювань, у зв`язку з чим потребує лікування, сплачує на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в загальному розмірі 4000 грн в місяць, має на утриманні мати непрацездатного віку.

Згідно з довідкою про доходи відповідача розмір його місячного грошового забезпечення з 01.02.2023 складав 26613,30 грн. Разом з тим, оклад за військовим званням та посадовий оклад складав всього 600 та 2910 грн; інша частина - це надбавки та премії, які носять не регулярний мінливий характер. Суд зазначає, що позивач не надав суду будь-яких доказів щодо навності у відповідача інших доходів, клопотання про витребування такого доказу суду не заявлялося.

Натомість відповідачем надано належні докази про стан свого здоров`я, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей та матері непрацездатного віку.

У відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд дійшов висновку про те, що враховуючи матеріальний стан відповідача, його стан здоров`я, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей та матері, він не має можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Твердження представника позивача про те, що відповідач мав достатні доходи та мав можливість сплачувати аліменти на повнолітного сина у період проходження служби у Збройних Силах України, суд до уваги не бере, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин суду не надано.

З огляду на викладене та відсутність доказів щодо можливості відповідача надавати допомогу на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2024 року.

Суддя В.М. Сіянко