Справа № 286/236/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача 2 Чижевського А.П., представника третьої особи 2 Дембіцької Г.А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідачів: 1.Приватного акціонерного товариства «Страхова група» «ТАС», 2.Комунального підприємства «Овруч» Овруцької міської ради Житомирської області, треті особи: 1. ОСОБА_2 , 2. Овруцька міська рада Житомирської області, про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача 1 Приватного акціонерного товариства «Страхова група» «ТАС» (скорочено -АТ „СГ „ТАС /приватне/) та відповідача 2 Комунального підприємства «Овруч» Овруцької міської ради Житомирської області, в якому просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь різницю від сплаченої та фактичної матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 319408,57 грн., моральну шкоду в сумі 20000 грн. та понесені судові витрати, мотивуючи тим, що 19.10.2020 року о 09.46 год. по вул.Тараса Шевченка, 128, в м.Овруч Житомирської області, ОСОБА_2 , водій КП „Овруч Овруцької міської ради Житомирської області, під час роботи, керуючи вантажним автомобілем Volvo FL280, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на споруду будинок АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобіль та будинок отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_2 порушив п.12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Згідно з постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 01.12.2020 року у справі № 286/3285/20 винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2 , накладено адміністративне стягнення в сумі 340 грн. 19.10.2020 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 повідомлено страхову компанію, викликано працівників поліції на місце пригоди. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована АТ „СГ „ТАС (приватне) згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР № 859237. Висновком № 1-24/164-1 про розмір матеріального збитку, складеним ФОП ОСОБА_3 12.11.2020 року на замовлення страховика АТ „СГ „ТАС (приватне), встановлено розмір матеріального збитку 38284,70 грн. без врахування ПДВ. На підставі цього висновку страховиком 06.01.2021 року сплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 35784,70 грн. (без ПДВ), що складає різницю між розміром матеріального збитку 38284,70 грн. без ПДВ, встановленого Висновком № 1-24/164-1 ФОП ОСОБА_3 , та сумою франшизи 2500 грн. згідно полісу. Однак, вартість необхідних відновлювальних робіт є значно вищою ніж сума сплаченого страхового відшкодування. Зокрема згідно з Робочим проектом реконструкції магазину „Автозапчастини після ДТП за адресою: АДРЕСА_1 (кошторисна документація), складеним ФОП ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 , майнова шкода, заподіяна нерухомому майну внаслідок ДТП склала 352040,27 грн., а за виготовлення проекту сплачено 3153 грн. З відповідачів слід стягнути різницю від сплаченої та фактичної матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що становить 319408,57 грн., а також моральну шкоду, заподіяну моральними стражданнями та втратою душевного спокою із-за пошкодження майна.

Відповідач 1 подав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволені позовних вимог відмовити повністю, мотивуючи зокрема тим, що розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням матеріальних цінностей, визначено на підставі звіту, виконаного оцінювачем відповідно до законодавств, що узгоджується із п.31.1 ст.31 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виплативши позивачу страхове відшкодування в розмірі 35784,70 грн., страховик в повному обсязі виконав своє зобов`язання за страховим полісом. Жодним договором та законом не передбачено солідарної відповідальності страховика та винної особи власника забезпеченого транспортного засобу. Вимоги позивача про стягнення в солідарному порядку матеріальної шкоди, яка є неоціненою шкодою та в розмірі, який перевищує страхову суму (тобто перевищує страховий ліміт в розмірі 130000 грн., без вирахування франшизи (2500 грн.) та ПДВ, є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідач 1 також подав заяву про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач 2 відзиву на позовну заяву не подав.

Позивач подав відповідь на відзив відповідача 1, в якому просить позов задоволити повністю та стягнути з відповідача 1 майнову шкоду і витрати, пов`язані з проведенням оцінки і за призначення судово-будівельної експертизи, стягнути з відповідача 2 моральну шкоду, мотивуючи зокрема тим, що Висновок № 1-24/164-1 про розмір матеріального збитку, складений ФОП ОСОБА_3 12.11.2020 року на замовлення страховика АТ „СГ „ТАС (приватне), яким встановлено розмір матеріального збитку 38284,70 грн. без врахування ПДВ., не є висновком експерта і не може бути покладений в основу рішення суду.

В ході підготовчого провадження у справі за клопотанням відповідача 2 ухвалою суду від 06.04.2021 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено експерту Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 31.10.2022 року у зв`язку з надходженням Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №286/236/21, складеного судовим експертом Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (ЖВ КНДІСЕ) Іриною Ковальчук від 23.09.2022 року за № 1022/21-25, провадження у справі поновлено.

Позивач подав заяву про збільшення позовних вимог від 23.11.2022 року (вх.№ 7788 від 23.11.2022 року), в якій просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь різницю від сплаченої та фактичної матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 1149651 грн., моральну шкоду в сумі 20000 грн. та понесені судові витрати, мотивуючи вимоги зокрема Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №286/236/21, складеного судовим експертом Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (ЖВ КНДІСЕ) Іриною Ковальчук від 23.09.2022 року за № 1022/21-25, яким встановлено орієнтовну вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок ДТП, і відновлення конструктивних елементів та їх оздоблювальних покриттів будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з результатами проведеного обстеження та наданих на дослідження матеріалів, в діючих цінах на момент проведення дослідження, що складає 1185436 грн. без ПДВ.

Відповідач 1 подав відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якому просить у задоволені позовних вимог відмовити повністю, мотивуючи зокрема тим, що максимальна сума страхового відшкодування за полісом АР/8592376 становить 127500 грн. (130000 грн. - 2500 грн. = 127500 грн.). Вимоги позивача про стягнення в солідарному порядку матеріальної шкоди в розмірі, який перевищує страхову суму з вирахуванням франшизи та вже сплаченого страхового відшкодування в розмірі 35784,70 грн. є безпідставним та необґрунтованим. Водночас згідно з ст.26-1 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик відшкодовує моральну шкоду в розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а отже вимога про стягнення моральної шкоди з АТ „СГ „ТАС (приватне) є безпідставною та необґрунтованою, оскільки позивачу не була завдана шкода здоров`ю внаслідок ДТП.

Ухвалою суду від 19.01.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 23.02.2023 року. Розгляд справи за клопотанням сторін неодноразово відкладався.

02.05.2023 року позивач подав заяву про уточнення збільшення розміру позовних вимог та сум стягнення з відповідачів від 28.04.2023 року (вх.№4211 від 02.05.2023 року), в якій позивач просить стягнути з відповідача 1 майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 91715,30 грн., стягнути з відповідача 2 майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 1057935,70 грн., та моральну шкоду в розмірі 20000 грн., стягнути з відповідачів судові витрати, мотивуючи ти, що згідно з Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №286/236/21, складеного судовим експертом Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (ЖВ КНДІСЕ) Іриною Ковальчук від 23.09.2022 року за № 1022/21-25, орієнтовна вартість ремонтно-будівельних робіт складає 1185436 грн. без ПДВ, проте стягнення збитків з відповідачів слід розмежувати в межах ліміту страхового полісу та фактичних збитків згідно висновку експерта.

В ході судового розгляду за клопотанням відповідача 2 ухвалою суду від 14.06.2023 року призначено у справі повторну комісійну судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено комісії експертів ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз» на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 11.03.2024 року у зв`язку з надходженням Висновку експертів за результатами проведення додаткової комісійної судової будівельно-технічної експертизи, складеного судовими експертами ТОВ „Центр будівельних та земельних експертиз Свістуновим Ігорем Сергійовичем та ОСОБА_5 від 15.02.2024 року за № 635/02-2024, провадження у справі поновлено та продовжено судовий розгляд в судовому засіданні 10.04.2024 року.

В судовому засіданні по розгляду справи по суті неодноразово оголошувалася перерва, останній раз до 09.08.2024 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позов, у редакції заяви про уточнення збільшення розміру позовних вимог та сум стягнення з відповідачів від 28.04.2023 року (вх.№ 4211 від 02.05.2023 року) підтримали, просили стягнути з відповідача 1 майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 91715,30 грн., стягнути з відповідача 2 майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 1057935,70 грн., та моральну шкоду в розмірі 20000 грн., стягнути з відповідачів судові витрати, з мотивів наведених у позові та цій заяві, а також обґрунтовуючи свої вимоги саме Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №286/236/21, складеним судовим експертом Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (ЖВ КНДІСЕ) Іриною Ковальчук від 23.09.2022 року за № 1022/21-25.

В судовому засіданні представник відповідача 2 позов визнав частково, проти позовних вимог в останній редакції заяви про уточнення збільшення розміру позовних вимог та сум стягнення з відповідачів від 28.04.2023 року частково заперечив, просив задоволити позов частково, врахувавши та поклавши в основу рішення визначену вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень нежитлових приміщень торгівельного павільйону та добудови складського приміщення до магазину „Автозапчастини відповідно до пунктів 3 та 5 Висновку експертів за результатами проведення додаткової комісійної судової будівельно-технічної експертизи, складеного судовими експертами ТОВ „Центр будівельних та земельних експертиз Свістуновим Ігорем Сергійовичем та ОСОБА_5 від 15.02.2024 року за № 635/02-2024.

При цьому 16.07.2024 року представник подав письмову заяву про визнання позову відповідачем 2, в якій зазначено про часткове визнання вимог позивача до відповідача 2 про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки, в розмірі 66753,35 грн., тоді як в решті вимог позивача до відповідача 2 позов не визнається, зокрема в частині вимог про стягнення моральної шкоди, в яких просять відмовити за недоведеністю.

В судовому засідання представник третьої особи 2 повністю погодився з позицією відповідача 2.

Суд розглядає справу в межах вимог заяви про уточнення збільшення розміру позовних вимог та сум стягнення з відповідачів від 28.04.2023 року (вх.№4211 від 02.05.2023 року), в якій позивач просить стягнути з відповідача 1 майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 91715,30 грн., стягнути з відповідача 2 майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 1057935,70 грн., та моральну шкоду в розмірі 20000 грн., стягнути з відповідачів судові витрати.

Відтак, розглянувши вимог та доводи, викладені сторонами у заявах по суті спору, заслухавши думку учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

19.10.2020 року о 09.46 год. по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , водій КП „Овруч Овруцької міської ради Житомирської області, під час роботи, керуючи вантажним автомобілем Volvo FL280, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на споруду будинок АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобіль та будинок отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_2 порушив п.12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 01.12.2020 року у справі № 286/3285/20 винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2 , накладено адміністративне стягнення в сумі 340 грн. 19.10.2020 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 повідомлено страхову компанію, викликано працівників поліції на місце пригоди.

Цивільно-правова відповідальність КП „Овруч Овруцької міської ради Житомирської області застрахована АТ „СГ „ТАС (приватне) згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/859237, чинним щодо забезпеченого транспортного засобу Volvo FL280, д.н.з. НОМЕР_1 , з 01.09.2020 року по 31.08.2021 року, згідно з яким страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну майну, склала 130000 грн., розмір франшизи 2500 грн.

Звітом про незалежну оцінку № 1-24/164-1 та висновком про розмір матеріального збитку, складеним ФОП ОСОБА_3 12.11.2020 року на замовлення страховика АТ „СГ „ТАС (приватне), встановлено розмір матеріального збитку 45 911,64 грн. з врахуванням ПДВ та 38 284,70 грн. без врахування ПДВ (т.1. а.с.50-72).

На підставі цього звіту страховиком 06.01.2021 року сплачено позивачу ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 35784,70 грн. (без ПДВ), що складає різницю між розміром матеріального збитку 38284,70 грн. без ПДВ, встановленого Висновком № 1-24/164-1 ФОП ОСОБА_3 , та сумою франшизи 2500 грн. згідно полісу.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таке деліктне правовідношення виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Відповідно до п.2.1 ст.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової дальності власників наземних транспортних засобів відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП майну третьої особи.

У відповідності до п.9.4 ст.9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової дальності власників наземних транспортних засобів страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Згідно з п.31.1 ст.31 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правову відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Відповідно до положень п.36.1 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Окрім того, згідно з абзацом 2 п.12.1 ст.12 Закону України Про обов`язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з п.36.2 ст.36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до п.36.4 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Згідно з п.36.6 ст.36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальником або особою відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона передбачена договором страхування.

Згідно з ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність. у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено судом, страховик визначив розмір страхового відшкодування у зв`язку з виниклою ДТП в сумі 35784,70 грн. і ліміт відповідальності (130000 грн.). ця сума не перевищила. Страховик виплатив страхове відшкодування позивачеві у вказаній сумі 35784,70 грн., що підтверджується матеріалами справи, і позивач не заперечує її отримання.

Проте, не погоджуючись із розміром матеріального збитку, визначеним на замовлення страховика оцінювачем ФОП ОСОБА_3 у Звіті про незалежну оцінку № 1-24/164-1 від 12.11.2020 року, позивач звернувся з позовом до суду і надав в обґрунтування більшого розміру збитку Робочий проект реконструкції магазину „Автозапчастини після ДТП за адресою: АДРЕСА_1 (кошторисна документація), складений ФОП ОСОБА_4 , згідно з яким майнова шкода, заподіяна нерухомому майну внаслідок ДТП склала 352040,27 грн. (т.1 а.с. 8-20, т.2 а.с.172-182).

Проте доданий до позовної заяви Робочий проект ФОП ОСОБА_4 не є документом на підставі, якого визначається розмір страхового відшкодування згідно з Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, отже не може бути взятий до уваги при розрахунку розміру заподіяної шкоди.

Оскільки сторони не досягли згоди щодо розміру майнового збитку та відповідно розміру страхового відшкодування, встановленого оцінювачем, за клопотанням відповідача 2 судом було призначено проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №286/236/21, складеним судовим експертом Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (ЖВ КНДІСЕ) Іриною Ковальчук від 23.09.2022 року за № 1022/21-25, визначено, що орієнтовна вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок ДТП, і відновлення конструктивних елементів та їх оздоблювальних покриттів будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_1 , згідно результатів проведеного обстеження та наданих на дослідження матеріалів, в діючих цінах на момент проведення дослідження, складає 1 185 436,00 грн. (т.2 а.с.14-30).

Збільшуючи позовні вимоги, позивач просить: стягнути з відповідача 1 майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 91715,30 грн.; стягнути з відповідача 2 майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 1057935,70 грн., обґрунтовуючи свої вимоги саме Висновком експерта ЖВ КНДІСЕ Ковальчук І. від 23.09.2022 року, а також моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Однак, як вбачається з цього Висновку експерта від 23.09.2022 року, визначена експертом вартість робіт є орієнтовною, їх вартість більше ніж у 2,5 рази перевищує вартість відновлювальних робіт відповідно до наданого позивачем кошторису (т.1 а.с.8-20, т.2 а.с.172-182).

Дослідженням наявних у матеріалах справи письмових доказів встановлено, що Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №286/236/21, складеним судовим експертом Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (ЖВ КНДІСЕ) Іриною Ковальчук від 23.09.2022 року за № 1022/21-25, є необґрунтованим, таким, що суперечить іншим матеріалам справи і викликає сумніви в його правильності.

Так, як вбачається з наявних у матеріалах справи копій правовстановлюючих документів на нерухоме майно, зокрема свідоцтв про право власності на нерухоме майно та витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.1 а.с.163-166), за однією адресою: АДРЕСА_1 , (на даний час АДРЕСА_1 ), розташовано два об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності позивача ОСОБА_1 : 1. нежиле приміщення, торгівельного павільйону, торгівельний павільйон, загальною площею 93,3 кв.м., частка власності 1/1, реєстраційний номер майна: 23019468, дата прийняття рішення про реєстрацію права власності: 22.04.2008. 2. нежитлова будівля, добудова складського приміщення до магазину «Автозапчастини», загальною площею 212,20 кв.м., частка власності 1/1, реєстраційний номер майна: 29923057, дата прийняття рішення про реєстрацію права власності: 18.02.2010. Аналогічні відомості про перебування у власності ОСОБА_1 за однією адресою: АДРЕСА_1 , двох об`єктів нерухомого майна - торгівельного павільйону площею 93,3 кв.м. та добудови складського приміщення до магазину «Автозапчастини», площею 212,20 кв.м. містяться у Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Представник відповідача 2 стверджує, що внаслідок ДТП було пошкоджено один з двох об`єктів нерухомого майна, а саме добудову складського приміщення до магазину «Автозапчастини», що прямо не заперечується стороною позивача.

Однак, об`єктом дослідження у Висновку експерта від 23.09.2022 року визначено одноповерхову будівлю магазину «Автозапчастини», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (сторінка 3 висновку експерта, т.2 а.с.15), загальна площа приміщень якого складає 282,60 м. кв. (сторінка 4 висновку експерта, таблиця № 1, т.2 а.с.15). Проте такий об`єкт згідно з правовстановлюючими документами на нерухоме майно у власності позивача за вказаною адресою відсутній. Вказаний об`єкт нерухомого майна відсутній і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Відтак, Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №286/236/21, складеного судовим експертом Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (ЖВ КНДІСЕ) Іриною Ковальчук від 23.09.2022 року за № 1022/21-25, в частині визначення об`єкта дослідження суперечить матеріалах справи. Також цей висновок експерта викликає сумніви у його правильності в частині обґрунтування відсотку вартості матеріальних ресурсів у загальній вартості будівництва (сторінка 15 висновку експерта, т.2 а.с.21), так як для визначення цього відсотку експертом використано інформацію про частку матеріальних ресурсів у вартості будівництва для житлової нерухомості, яка суттєво відрізняється для нежитлової нерухомості. Крім того, експертом при визначенні вартості відновлення об`єкту нерухомого майна безпідставно застосовано алгоритм визначення вартості відновлення об`єкту нерухомого майна (укрупнений підхід), в той час коли відсутні обставини, які б об`єктивно унеможливлювали застосування кошторисного методу визначення вартості відновлювального ремонту (приміщення не піддавалось ремонту, до нього є вільний доступ), що свідчить про те, що висновок експерта є необґрунтованим.

З огляду на викладене, Висновок експерта від 23.09.2022 року, відповідно до якого орієнтовна вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт складає 1 185 436 грн. без ПДВ, не може бути покладений в основу рішення суду про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, позивачу.

За наслідками призначеної судом за клопотанням відповідача 2 повторної комісійної судової будівельно-технічної експертизи, комісією експертів ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз» було проведено додаткову комісійну судову будівельно-технічну експертизу, оскільки ряд поставлених перед комісією експертів питань не ставився перед експертом на первинній експертизі.

Висновком експертів за результатами проведення додаткової комісійної судової будівельно-технічної експертизи, складеного судовими експертами ТОВ „Центр будівельних та земельних експертиз Свістуновим Ігорем Сергійовичем та ОСОБА_5 від 15.02.2024 року за № 635/02-2024, (т.2 а.с.164-199) встановлено, що пошкодження конструктивних елементів та їх оздоблювальних покриттів завдано як приміщенню торгівельного павільйону, так і нежитловій будівлі - добудова складського приміщення до магазину «Автозапчастини», які можна кваліфікувати як такі, що виникли в результаті ДТП. Зокрема встановлено наступне.

1. За результатами натурного обстеження встановлено, що об`єктам дослідження, а саме: нежитловому приміщенню торгівельного павільйону, загальною площею 93,30 м2 та нежитловій будівлі - добудова складського приміщення до магазину «Автозапчастини», загальною площею 212,20 м2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , було завдано пошкоджень конструктивних елементів та їх оздоблювальних покриттів, які можна класифікувати як такі, що утворилися внаслідок механічного впливу в результаті ДТП.

2. Вартість завданої матеріальної шкоди, внаслідок механічного впливу в результаті ДТП, нежитловому приміщенню торгівельного павільйону, загальною площею 93,30 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до результатів проведеного обстеження, в діючих цінах на момент проведення дослідження, складає: 125375,24 гривень, в т.ч. ПДВ (20%): 20895,87 гривень.

3. Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок механічного впливу в результаті ДТП, нежитлового приміщення торгівельного павільйону, загальною площею 93,30 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до результатів проведеного обстеження, в діючих цінах на момент проведення дослідження, складає: 134198,00 гривень, в т.ч. ПДВ (20%): 22366,33 гривні.

4. Вартість завданої матеріальної шкоди, внаслідок механічного впливу в результаті ДТП, нежитловій будівлі - добудова складського приміщення до магазину «Автозапчастини», загальною площею 212,20 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до результатів проведеного обстеження, в діючих цінах на момент проведення дослідження, складає: 93052,42 гривні, в т.ч. ПДВ (20%): 15508,74 гривень.

5. Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок механічного впливу в результаті ДТП, нежитлової будівлі - добудова складського приміщення до магазину «Автозапчастини», загальною площею 212,20 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до результатів проведеного обстеження, в діючих цінах на момент проведення дослідження, складає: 101906,00 гривень, в т.ч. ПДВ (20%): 16984,33 гривні.

Висновку експертів за результатами проведення додаткової комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 15.02.2024 року сторонами не спростовано.

Слід зауважити, що зобов`язання зі сплати ПДВ виникають лише внаслідок фактичного надання (отримання) послуг із проведення такого ремонту зі умови, що виконавець такої послуги є платником ПДВ. Таким чином, у випадку непроведення фактичного ремонту пошкодженого майна або проведення його особою, яка не є платником ПДВ, відповідні податкові зобов`язання не виникають. Так, згідно з п. «а», «б» ч.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місці постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу. Відповідно до ч.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Частиною 188.1 ст.188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Отже, такі зобов`язання зі сплати ПДВ виникають лише внаслідок фактичного надання (отримання) послуг із проведення такого ремонту за умови, що виконавець такої послуги є платником ПДВ. Таким чином, у випадку непроведення фактичного ремонту пошкодженого майна, або проведення його особою, яка не є платником ПДВ, відповідні податкові зобов`язання не виникають. Наведене випливає також із приписів ч.2 ст.1192 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не було проведено відновлювального ремонту пошкодженого майна і стороною позивача не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин проведення ремонту (актів виконаних робіт та квитанцій про оплату). Отже, позивачем не було понесено витрат на сплату податку на додану вартість. Відтак, підстави для стягнення із відповідачів сум матеріальної шкоди з ПДВ відсутні.

З урахуванням викладеного, вартість завданої матеріальної шкоди приміщенню торгівельного павільйону без врахування ПДВ складає: 125375,24 грн. - 20895,87 грн. = 104479,37 грн.

Вартість завданої матеріальної шкоди нежитловій будівлі - добудова складського приміщення до магазину «Автозапчастини», без врахування ПДВ складає: 93052,42 грн. - 15508,74 грн. = 77543,68 грн.

Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень приміщення торговельного павільйону, без врахування ПДВ, складає: 134198 грн. - 22366,33 грн. грн. = 111831,67 грн.

Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень нежитловій будівлі - добудова складського приміщення до магазину «Автозапчастини», без врахування ПДВ, складає: 101906 грн. - 16984,33 грн. = 84921,67 грн.

Таким чином, вартість матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП, без врахування ПДВ, складає: 104479,37 грн. + 77543,68 грн. = 182023,05 грн.

Вказана шкода підлягає відшкодуванню страховиком відповідачем 1 відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах ліміту відшкодування, визначено Полісом № АР/8592376 в сумі 130000 грн. за мінусом визначеної вказаним Полісом франшизи у сумі 2500 грн., тобто в сумі 127500 грн. Із вказаної суми позивачу сплачено страховиком 35784,70 грн. Отже, з врахуванням визначених висновком експертів від 15.04.2024 року збитків страховик - відповідач повинен відшкодувати позивачу 91795,30 грн., обрахованих за формулою: 130000 грн. (ліміт) 2500 грн. (франшиза) - 35784,70 грн. (сплачена шкода) = 91795,30 грн.

За таких обставин, позовні вимоги до відповідача 1 підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Загальна вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень обох об`єктів нерухомого майна, що виникли в результаті механічного впливу в процесі ДТП, без врахування ПДВ складає: 111831,67 грн. + 84921,67 грн. = 196753,35 грн.

Відповідач 2 КП „Овруч Овруцької міської ради несе відповідальність у розмірі 196753,35 грн. (вартість відновлювального ремонту) 2500 грн. (сплачена відповідачем 2 франшиза) 35784,70 грн. (сплачена шкода страховиком) 91795,30 грн. (шкода, яка підлягає доплаті страховиком) = 66753,35 грн.

Відповідно до вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Як випливає із положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВС України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року, заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно із п.5 цієї ж постанови Пленуму ВС, згідно із загальними підставами цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та винуватість останнього у її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у якій грошовій сумі чи у якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також - інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем належними доказами не доведено заподіяння йому діями відповідача 2 КП „Овруч Овруцької міської ради Житомирської області моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру та їх розміру.

За таких обставин, позовні вимоги до відповідача 2 підлягають задоволенню частково.

Позивачем ОСОБА_1 сплачено в дохід держави судовий збір в сумі 3194,09 грн., в сумі 908 грн. і в сумі 8302,43 грн., тобто всього на суму 12404,52 грн., а також понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Відповідачем 2 КП „Овруч понесено судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз, в сумі 9610 грн. і в сумі 11232,06 грн., тобто всього на суму 20842,06 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог.

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 139, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задоволити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м.Київ, проспект Перемоги, 65, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки, в розмірі 91715,30 грн., судовий збір в сумі 917,15 грн. та витрати на правничу професійну допомогу в сумі 5000 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Овруч» Овруцької міської ради Житомирської області задоволити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Овруч» Овруцької міської ради Житомирської області (11100, Житомирська область, Коростенський район, м.Овруч, вул.І.Франка, 5А, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки, в розмірі 66753,35 грн. та судовий збір в сумі 667,53 грн.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Овруч» Овруцької міської ради Житомирської області відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Овруч» Овруцької міської ради Житомирської області (11100, Житомирська область, Коростенський район, м.Овруч, вул.І.Франка, 5А, ) судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз в сумі 17970,02 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м.Київ, проспект Перемоги, 65, ) на користь Комунального підприємства «Овруч» Овруцької міської ради Житомирської області (11100, Житомирська область, Коростенський район, м.Овруч, вул.І.Франка, 5А, ) судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз в сумі 1663,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.08.2024 року.

Суддя: В. І. Вачко