Справа № 747/396/24
Провадження № 2/747/140/24
РІШЕННЯ

іменем України

13.08.2024 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що за життя його батько ОСОБА_2 побудував житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Спадкоємцями після його смерті були його діти позивач ОСОБА_1 та його сестра ОСОБА_3 . В установлений законом термін вони звернулись до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_2 05 липня 2001 року на ім`я позивача було видано свідоцтво про права на спадщину за законом на 1/2 частину нерухомого майна, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Належну 1/2 частину спадкового нерухомого майна (житловий будинок) сестра позивача ОСОБА_4 прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті позивач в установленому порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 26 червня 2024 року позивача нотаріусом було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на успадковану ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_2 , оскільки вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після смерті батька ОСОБА_2 , тому відсутні будь-які переоформлені документи на спадкове майно. Позивачем виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, проведено оцінку майна і встановлено оціночну вартість нерухомого майна, яка становить 88 875 , 0 грн.

Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями А1 загальною площею 79, 2 кв.м., житловою 37, 1 кв.м, прибудови а1, ганку Кр, прибудови а1, літньої кухні Б1, погреба під Б1 - Пг, сараю Б1, навісу б1, навісу Д1, навісу Г1, вбиральні У1, колодязя К, хвіртки 31, ворота №2, огорожі АДРЕСА_3 в порядку спадкування після смерті сестри ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке вона успадкувала після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 22 липня 2024 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 13 серпня 2024 року, про що учасники справи повідомлені належним чином.

В підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача Талалаївської селищної ради в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнають.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Крім того, розглянувши визнання відповідачем Талалаївською селищною радою зазначеного позову, суд приходить до наступного висновку. Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішенні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Поскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, поскільки позивач являється спадкоємцем за законом після смерті сестри, займається оформленням спадщини, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими учасниками справи на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо позову, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Так, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 74 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі «Батько» зазначено ОСОБА_2 , в графі «Мати» ОСОБА_5 (російською мовою) (а.с.8) Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від ІНФОРМАЦІЯ_4 спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 є син ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з 1/2 частини жилого будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належить померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10.06.1963 року (а.с.9) Згідно довідки КП «Прилуцьке МБТІ» від 24.02.2020 року на житловий будинок по АДРЕСА_4 зареєстроване право власності за ОСОБА_2 1/2 частка, ОСОБА_1 - 1/2 частка (а.с.10) Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі «Батько» зазначено ОСОБА_2 , в графі «Мати» ОСОБА_5 (російською мовою) (а.с. 14) Згідно довідки Красносулінського міського відділу РАГС про актовий запис про шлюб № 67 від 30 грудня 1978 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_7 . Шлюб розірваний 14.09.1990 (а.с.14) Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13) Після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа і спадкоємцем є ОСОБА_1 згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.12.2019 (а.с.12) Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_4 , замовником якого був позивач ОСОБА_1 , домоволодіння за вказаною адресою складається з житлового будинку А1, прибудови а1, прибудови а1, літньої кухні Б1, погреба під Б-1 Пг, сараю, навісу Б-1, б-1, навісів Д-1, Г-1, вбиральні У-1, колодязя К, огорожі № 1, № 3. Будинок знаходиться в належному технічному стані та введений в експлуатацію (а.с. 15-18) Згідно звіту про оцінку об`єкту житлової нерухомості, а саме будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 79, 2 кв.м (Житловою площею 37, 1 кв.м.) по АДРЕСА_1 , складеного суб`єктом оціночної діяльності - «ФОП ОСОБА_8 », загальна вартість об`єкта на дату оцінки складає 88 875, 00 грн (а.с. 19-30). Повідомленням завідувача Ічнянської державної нотаріальної контори від 26.06.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.5)

Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані як загальними нормами Цивільного кодексу України щодо права власності та спадкування. З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване чи придбане до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження чи придбання, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.

Відповідно ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове домоволодіння, які були втрачені з невідомих причин. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Згідно листа Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» від 21 лютого 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідачем у справі є Талалаївська селищна рада, яка в силу ст.335 ЦК України наділена повноваженням ініціювати питання про передачу безхазяйного майна у комунальну власність. Поскільки відповідачем надано заяву про визнання позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, то суд прийняв визнання відповідачем позову.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві нам момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Ст. 1217 ЦК передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після смерті сестри позивача ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, що в свою чергу було успадковане нею після смерті батька, але належним чином не оформлене, позивачу з цієї підстави відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що порушує його спадкові права, за захистом яких він звернувся до суду. Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1297 ЦК України, ст.12, 13, 76-82, 141, 200, 206, 265, 264-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Талалаївської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженцем смт Талалаївка Талалаївського району Чернігівської області (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) право власності на 1/2 (одну другу) частину нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями А1 загальною площею 79, 2 кв.м., житловою 37, 1 кв.м, прибудови а1, ганку Кр, прибудови а1, літньої кухні Б1, погреба під Б1 - Пг, сараю Б1, навісу б1, навісу Д1, навісу Г1, вбиральні У1, колодязя К, хвіртки 31, ворота №2, огорожі АДРЕСА_3 в порядку спадкування після смерті сестри ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке вона успадкувала після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко