Справа № 509/4197/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кириченко П.Л.,

при секретарі - Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Овідіополь, Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

Учасники цивільного провадження по справі:

позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Батурін С.Є.;

відповідач ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2024 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою до відповідачки, яка зареєстрована та проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

Позиція сторін.

У позовної заяві позивачка зазначила, що вона разом зі своєю донькою від першого шлюбу ОСОБА_2 проживала однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з 1986р. по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у належному їй жилому будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Під час їх спільного життя у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 .. Так як ОСОБА_3 працював у радгоспі «Перемога», то йому був виданий сертифікат про право на земельну частку (пай) розміром 3,95 умовних кадастрових гектарів на підставі якого йому був виготовлений Державний акт про право власності на земельну ділянку. За даними цього акту, який був виготовлений вже після його смерті, йому у власність була передана земельна ділянка № НОМЕР_1 , яка складалася з 2-х часток, на масиві №42 Великодолинської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області загальною площею 3,3938га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і ця земельна ділянка є спадковим майном. Так як шлюб між позивачкою та ОСОБА_3 не був оформлений, то єдиним спадкоємцем 1-ої черги після смерті ОСОБА_3 за законом був його син ОСОБА_4 .. Оскільки син померлого на день смерті батька проживав разом з ним, то згідно ч.3 ст.1268 ЦК України він вважався таким, що прийняв спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - ОСОБА_4 помер, а тому єдиним спадкоємцем 1-ої черги після його смерті стала позивачка ОСОБА_1 , яка в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України за фактом спільного проживання зі спадкодавцем є такою, що вступила у спадщину після смерті сина. Так як державний акт був виданий на ім`я ОСОБА_5 після його смерті, а син не встиг оформити своє право власності на земельні ділянки, то нотаріус за відсутності правовстановлюючих документів не змогла видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сина, а тому рекомендувала матері звернутися до суду. З огляду на вказане позивачка просила суд визнати за нею право власності на вищевказану спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив у якому заявила, що вона визнає і підтверджує всі ті обставини, які вказала її мати ОСОБА_1 у своєї позовної заяві, а тому просила суд її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рух справи.

17.07.2024 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження.

14.08.2024р. відповідач ОСОБА_6 подала до суду відзив і просила суд розглянути справу без її участі.

14.08.2024 року в зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника на підставі доказів, що містяться у матеріалах справи.

За приписами п.3 ст.211 та п. 2 ст. 247 ЦПК України сторона у справі має право подати суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, а суд, у разі надання такого клопотання всіма учасниками справи розглядає справу на підставі наявних у справі документів без фіксування судового процесу.

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Згідно п.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявністю для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на вказане суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи на підставі наданих сторонами документів та без фіксування судового процесу.

Відповідно до ст.13 ч. 1; 76 - 82 та ст. 263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, а суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Вивчивши позицію сторін та дослідивши надані докази у сукупності суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню у повному обсязі в зв`язку з наступним:

Обставини, які встановлені судом.

За приписами ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

На підтвердження своїх вимог, позивачка надала суду копії: свого паспорту та РНОКПП; нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 17.06.1993р. жилого будинку АДРЕСА_1 ; Реєстраційного посвідчення об`єкту нерухомого майна про реєстрацію 13.04.2000р. права власності у реєстровій книзі №11 «Овідіопольського РБТІ» за реєстровим №1535; Рішення Овідіопольського районного суду від 23.02.2017р. по справі №509/4565/16-ц про встановлення факту спільного проживання з 1986р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 ; свідоцтва про народження 17.06.1987р. ОСОБА_4 ; свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; паспорту та РНОКПП ОСОБА_2 ; «Акту перевірки будинку (квартири)» №1017 від 13.06.2023р.; довідок Великодолинської селищної №611, №611/1, №612, №612/1 від 01.11.2023р. про спільне мешкання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ; Сертифікату про право на земельну частку (пай) РН №709324 від 26.05.2001р.; Державного акту про право власності на земельну ділянку ЯА №261334 від 11.03.2005р.; листа ГУ Держгеокадастру в Одеській області №838/340-24 від 18.03.2024р; свідоцтва про смерть 07.11.2004р. ОСОБА_3 ; свідоцтва про смерть 30.07.2015р. ОСОБА_4 ; Постанови нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії №115/02-31 від 26.06.2024р.; Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості площею 16093,00 кв.м від 02.07.2024р.; Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості площею 17845,00 кв.м. від 02.07.2024р.; Довідки до Акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №453745 від 14.03.2023р..

З аналізу всіх наданих суду документів суд доходить до висновків того, що: ОСОБА_1 дійсно з 1986 року проживали однією сім`єю з ОСОБА_3 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у належному їй будинку; що ОСОБА_3 дійсно належала земельна ділянка № НОМЕР_1 , яка складалася з 2-х часток, на масиві №42 Великодолинської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області загальною площею 3,3938 га., з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку успадкував його син ОСОБА_4 як спадкоємець І-ої черги, так як він проживав разом з батьком на день його смерті; що дійсно ОСОБА_4 набув право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, однак не встиг отримати правовстановлюючі документи; що дійсно позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем І-ої черги після смерті сина ОСОБА_4 і вона набула право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, так як на день смерті сина проживала разом з ним, а ОСОБА_2 є сестрою померлого ОСОБА_4 , а тому є спадкоємцем ІІ-черги після смерті брата.

Необхідність звернення позивачки до суду викликана тим, що іншим шляхом ніж звернутися до суду з вимогою визнати право власності на спірну земельну ділянку не можливо, а тому її майнові інтереси в силу приписів ст. 4 ЦПК України та 15 ЦК України підлягають судовому захисту.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦПК України одним із способів захисту майнових прав особи є визнання права. Таким чином суд вважає обґрунтованим звернення позивачки до суду з метою визнання своїх майнових прав.

За приписами ст.1216, 1218 ЦК України під спадкуванням розуміється перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ст.ст. 328, 1216, 1225 ЦК України та п. «г» ч.1 ст. 81 ЗК України набуття права власності у порядку спадкування на нерухоме та рухоме майно передбачено діючим законодавством, а тому у суду є всі законні підстави для визнання за позивачкою права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Згідно пп.1 п.7 ч.2 ст.265 ЦПК України у разі необхідності суд в резолютивній частині може вказати порядок і строк виконання рішення.

Оскільки обидві сторони визнали обставини справи і ці обставини об`єктивно підтверджені наданими ОСОБА_1 доказами, то у суду не має ніякого сумніву щодо достовірності цих обставин, а тому суд доходить до висновку, що її заява про визнання права власності на спірну земельну ділянку підлягає задоволенню.

Судові витрати

Сторони заяв про відшкодування судових витрат до суду не подавали, а позивачка звільнена від сплати судових витрат, то суд питання розподілу судових витрат не розглядав.

На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1268 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12;30;43,49,95,175,263,293,294, 315, 316 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , код НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 (яка складається з двох часток) з кадастровим номером :01:003:0278 площею 1,7845 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на земельну ділянку №5 з кадастровим номером :01:003:0279 площею 1,6093 га., та з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на масиві №42 Великодолинської селищної Ради Одеського (колишнього Овідіопольського) району Одеської області загальною площею 3,3938га.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.