Справа №534/1232/24
Провадження №2/534/363/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі головуючого судді: Морозова В.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Хвіст Т.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання шестимісячного строку для примирення, суд дійшов до наступного.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц,/ постанова від 30.05.2019р.

Суд бере до уваги також, серед іншого, що позивач не має категоричного заперечення щодо надання строку на примирення подружжя.

Разом з тим суд враховує пояснення відповідача щодо наявності у неї спільної дитини, яка потребує забезпечення та виховання обома з батьків.

Керуючись ст.ст.24, 55, 56, 11 СК України, ст.ст.258, 259, 260, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяви відповідача ОСОБА_1 про надання строку для примирення задовольнити частково.

Надати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 строк для примирення терміном на 2 місяці.

Провадження у справі зупинити до 09 жовтня 2024 року.

Ухвала суду в частині зупинення провадження може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ