Справа № 203/3755/24
Провадження № 2/0203/1524/2024
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

12 серпня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Іваницька І.В.,

вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перший Правобережний відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернувся представник позивача ОСОБА_1 адвокат Туманов Сергій Геннадійович з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Перший Правобережний відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту, в якому просить суд:

- скасувати арешт Реєстраційний номер обтяження: 11684580, Зареєстровано: 04.10.2011 18:07:22 за №11684580 реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 49005, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, 32, 056- 713-81-41, 713-81-33, 713-81-36 Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.09.2011р, 28683500, 13.09.2011, Кіровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ, Головний державний виконавець О.С. Кім, Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно Власник: ОСОБА_1 , Обтяжувач: Кіровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Позовна заява не відповідала вимогам п. п. 5, 8 ч. 3, ч. 6 ст. 175 ЦПК України, тому ухвалою суду від 30 липня 2024 року була залишена без руху з наданням позивачу десятиденного строку для усунення недоліків шляхом надання суду виправленої редакції позовної заяви відповідно до кількості сторін з визначенням процесуального становища осіб у справі, пред`явленням позовних вимог до належних відповідачів, зокрема надання доказів, що підтверджують відомості щодо майна або основної його частини, а саме підтвердження відомостей стовно нерухомого майна, належного позивачу, яким він не може розпорядитися через наявність арешту на нього.

07 серпня 2024 року до канцелярії Кіровського районного суду м. Дніпропетровська представник позивача ОСОБА_1 адвокат Туманов Сергій Геннадійович на виконання ухвали суду від 30 липня 2024 року подав три екземпляри позовної заяви з усунутими недоліками, де зазначив змінений процесуальний статус осіб у позовній заяві, а саме неналежного відповідача Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - замінено на ОСОБА_2 , а третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору зазначено вказану державну виконавчу службу.

Щодо доказів, які підтверджують обставини, зазначені позивачем у позові, а саме відомостей щодо майна або основної його частини в Кіровському районі м. Дніпропетровська (Центральному районі м. Дніпра), про вартість кожного нерухомого майна, відомостей про нерухоме майно, належне позивачу, яким він не може розпорядитися через наявність арешту на це майно представник позивача адвокат зазначає, що такого майна не має, але за адресою Центрального району м. Дніпра знаходиться особа, арешт якою був накладений, а саме вказана державна виконавча служба, при цьому цивільна справа розглядалась Кіровським районним судом м. Дніпропетровська. Крім того, наявність такого арешту перешкоджає реалізації права позивача на придбання з подальшою реалізацію такого майна.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви та заяви представника позивача від 07 серпня 2024 року, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

У відповідності до ст. 186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

З матеріалів позовної заяви вбачається, що на примусовому виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у м. Дніпрі перебувало виконавче провадження № 28683500 з виконання виконавчого листа №2-к-3/2010 від 18.04.2011 року, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставного збагачення в сумі 766 360, 00 руб., що відповідно до курсу НБУ становить 271 729,95 грн.

В межах даного виконавчого провадження 13.09.2011 року була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згодом 11.12.2014 року на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавчий документ з постановою були надіслані стягувачу. Далі у жовтні 2020 року відповідач ОСОБА_2 , стягувач у виконавчому провадженні, звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, яка ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2020 року задоволена. Однак, постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.02.2021 вказану ухвалу було скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено заявнику - ОСОБА_2 у поновленні строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

Таким чином, на думку представника позивача, стягувачем ОСОБА_2 назавжди втрачена можливість пред`явити вказаний виконавчий документ для виконання. Проте, арешт наразі не знятий, наявність арешту державного виконавця позбавляє позивача можливості вільно та на власний розсуд розпоряджатись своєю власністю. У зв`язку з чим вважає, що справу за вказаним позовом необхідно розглядати в порядку звичайного позовного провадження.

При цьому неможливо погодитися з твердженням позивача про те, що спір між стороною виконавчого провадження (боржником) та стягувачем з приводу арешту, накладеного виконавцем на майно вказаного боржника в межах виконавчого провадження, підлягає розгляду за правилами позовного провадження у зв`язку з наступним.

Так, спори про право цивільне, по`вязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні, суд доходить висновку про те, що він не може пред`являти позов про скасування арешту майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду.

У постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 201/6486/20, предметом розгляду якої було зняття арешту, накладеного на майно позивача, як боржника в межах виконавчого провадження (яке на час подачі позову було завершене та знищене) Верховний суд зазначив, що суди зробили правильний висновок про відмову у відкритті провадження у справі за вимогами про зняття арешту з майна, оскільки законом передбачений інший спосіб судового захисту - оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а не в позовному провадженні.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 зроблено висновок, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

У постановах Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 234/18525/19 та від 20 жовтня 2021 року у справі № 236/789/21 вказано, що в разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Установивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували того, що ця особа не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд повинен закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України. Отже, суди попередніх інстанцій помилково розглянули справу по суті та не врахували того, що арешт накладено на майно особи, яка є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він не може виступати позивачем у цій справі й така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, а отже, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви.

Отже, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, приходжу до висновку, що вимоги позивача не підлягають вирішенню в порядку позовного провадження, у зв`язку з чим у відкритті провадження слід відмовити та роз`яснити позивачу право на оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 186, 259, 260, 261, 352-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільний справі № 203/3755/24 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перший Правобережний відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя І.В. Іваницька