Справа № 953/5338/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2024 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Демченко С. В.,
секретар судового засідання Кошова О. В.,
учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Уніка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 червня 2024 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. У встановлений законом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від суду від 24 червня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Представник позивача ПрАТ «СК «Уніка» Білий В. С. у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги просив задовольнити, а також зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Відповідно до ухвали суду від 24 червня 2024 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що 01 лютого 2024 року о 13 годині 40 хвилин у м. Люботині по вул. Травневій, біля будинку 23, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ваз», державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Chery Tiggo» державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Люботинського міського суду Харківської області від 20 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. При розгляді справи ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав. Постанова набрала законної сили 04 березня 2024 року.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що на момент настання ДТП власник транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 не мала чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності.
Власником транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_1 є
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 транспортний засіб «Chery Tiggo» державний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 .
З договору добровільного страхування наземного транспорту КАСКО № 021189/4056/0000291 від 24 жовтня 2023 року вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 , яка є власником транспортного засобу «Chery Tiggo 7» державний номер НОМЕР_2 , що отримав механічні пошкодження внаслідок ДТП, яка мала місце 01 лютого 2024 року, застрахована в ПрАТ «СК «Уніка» на період з 19 листопада 2023 року по 18 травня 2024 року.
Зі змісту протоколу технічного огляду транспортного засобу «Chery Tiggo 7» державний номер НОМЕР_2 від 07 лютого 2024 року вбачається, що 07 лютого 2024 року проведений огляд автомобіля «Chery Tiggo 7» державний номер НОМЕР_2 , під час якого встановлено, що автомобіль внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав пошкодження бампера, фар, гратки бампера.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Під час розгляду цивільної справи за правилами позовного провадження кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що передбачено ч. 1 ст. 81 ЦПК України.
Поряд з цим положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України встановлені підстави звільнення від доказування, зокрема, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, постанова Люботинського міського суду Харківської області від 20 лютого 2024 року у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій водія ОСОБА_1 , стосовно якого ця постанова була ухвалена, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
За таких обставин вина ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ, державний номер НОМЕР_1 та допустив порушення п.п.10.1 та 16.12 Правил дорожнього руху, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди та в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, суд вважає встановленими.
Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно зі статтею 108 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Такий перехід права вимоги є суброгацією, відповідно до якого відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика.
Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.
Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд встановив, що автомобіль ВАЗ, державний номер НОМЕР_1 , яким на час настання дорожньо-транспортної пригоди керував відповідач не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Суд погоджується, що у позивача після виплати страхового відшкодування потерпілій стороні виникало право вимоги до водія застрахованого транспортного засобу ОСОБА_1 .
Матеріалами справи підтверджено, що внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Зокрема актом огляду транспортного засобу встановлено, що транспортний засіб «Chery Tiggo 7» державний номер НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01 лютого 2024 року, отримав механічні пошкодження та встановлено, які роботи необхідно провести для ремонту вказаного автомобіля, а також суму коштів, необхідних для зазначених робіт, вказані розрахунки сторонами не оскаржені.
Позивач на підставі заяви потерпілої сторони про виплату страхового відшкодування сплатив суму страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією № 143073 від 14 лютого 2024 року.
Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, в матеріалах справи не міститься.
Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ Страхова компанія Уніка є достатньо обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачем, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.
При визначенні розміру витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу адвокатом суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів(договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.
Відповідно до договору доручення № 1 ВНМ на правові послуги від 01 листопада 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» доручила ФОП ОСОБА_7 від імені ПАТ «СК «Уніка» вчиняти юридичні дії щодо стягнення заборгованості з фізичних і юридичних осіб, до яких довіритель має право вимоги відповідно до чинного законодавства України.
У свою чергу, 02 листопада 2023 року ФОП ОСОБА_7 уклала договір № 2/23ю про надання правової допомоги з АБ «Білий».
За умовами вказаного договору ціна договору складається з вартості юридичних послуг, що зазначаються в додатковій угоді. Така угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін
Згідно з додатком № 1 до договору про надання правової допомоги № 2/23ю від 02 листопада 2023 року АБ «Адвокатське Бюро «Білий» в особі керуючого бюро адвоката Білого В. С. після одержання матеріалів (справ) від Клієнта Клієнт зобов`язаний здійснити оплату послуг протягом 15 робочих днів на рахунок в особі керуючого бюро адвоката Білого В. С. у розмірі 8000 грн за кожну справу з переліку в безготівковій формі на підставі виставленого рахунку АБ «Адвокатське Бюро «Білий» в особі керуючого бюро адвоката Білого В. С., яке в свою чергу має здійснити такий перелік дій по кожній справі окремо, про що в подальшому звітує Клієнту та на вимогу Клієнта надсилає (надає) на його поштову (юридичну) адресу підтверджуючі документи та звіт про виконану роботу.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд враховує, що складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовує свої заперечення, справа розглядається у спрощеному провадженні, сторони у судове засідання не з`явилися, тобто, надання правничої допомоги ПАТ Страхова компанія Уніка адвокатським бюро «Адвокатське Бюро «Білий» в даній справі зводилося до складання позовної заяви.
Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ Страхова компанія Уніка до 3000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позов Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Уніка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складений та підписаний без проголошення 14 серпня 2024 року.
Суддя С.В. Демченко