Справа № 751/1466/24
Провадження № 2/740/862/24
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та звільнення від сплати нарахованої заборгованості,

установив:

У лютому 2024 року позивач звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовною заявою, в якій просив припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання дитини ОСОБА_4 , що стягуються на підставі виконавчого листа Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.09.2015 № 751/7885/15, та звільнити його від сплати нарахованої заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано 25 травня 2017 року. Згідно із заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова в справі № 751/7885/15-ц з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначив, що після набрання вказаним рішенням законної сили, змінилися обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки, оскільки заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова в справі № 751/8596/16-ц від 28 вересня 2016 року його та відповідачку позбавлено батьківських прав стосовно сина, який до вилучення проживав з батьком та знаходився на його утриманні; мати залишила дитину, поїхавши до м. Ніжина.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова в справі № 751/2632/17 від 19 липня 2017 року з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 .

При цьому на виконанні продовжує перебувати виконавчий лист № 751/7885/15 від 21.09.2015 про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання сина, за яким нараховується заборгованість.

За твердженням позивача, оскільки їхній спільний з відповідачкою син не проживав і не проживає з матір`ю, яка позбавлена батьківських прав, то в нього відсутній обов`язок зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 та наявні підстави для звільнення його від сплати нарахованої заборгованості.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06 березня 2024 року справу передано за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 квітня 2024 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 08 травня 2024 року 15-00 год., яке відкладено на 07 серпня 2024 року 12-00 год.

Представник позивача адвокат Святная О. В. подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її та позивача відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідачка у судові засідання жодного разу не з`явилася, повідомлялася судом про час та місце розгляду справи засобами поштового зв`язку, судових викликів не отримувала, поштові конверти повернулися до суду без вручення адресатові із зазначенням причин невручення відсутність адресата за вказаною адресою. Крім того, на офіційному вебсайті суду розміщено оголошення про виклик відповідачки до суду; відзиву на позов не подавала.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, при цьому належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.

З урахуванням положень ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, кожен окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а. с. 10).

Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11 вересня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 11).

Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28 вересня 2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 12, 13).

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 липня 2017 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 14, 15).

Відповідно до листа № 54428460 від 12 січня 2024 року в. о. начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Анастасії Богуш на виконанні у вказаному відділі перебуває виконавче провадження № 54428460 з виконання виконавчого листа № 2/751/905/17 від 25.07.2017, виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 12 травня 2017 року і до досягнення повноліття дитини. 03.08.2017 винесено постанову про відкриття провадження. 26.12.2022 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено за місцем роботи боржника, а саме до ТОВ «Дарвін Україна». Стягнуті аліменти перераховано стягувачу, а саме: січень 2023 32 147,50 грн; лютий 2023 2 964,50 грн; березень 2023 3 139,50 грн; квітень 2023 3139,50 грн; травень 2023 3139,50 грн; червень 2023 3139,50 грн; липень 2023 3139,50 грн; серпень 2023 3139,50 грн; вересень 2023 3 823,75 грн; жовтень 2023 3 823,75 грн; листопад 2023 3 823,75 грн (а. с. 16).

Згідно з розрахунком про стан заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 751/7885/15 від 21.09.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, станом на 01 січня 2024 року заборгованість зі сплати аліментів становить 129 864,80 грн (а. с. 17).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ст. 3 указаної Конвенції закріплено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Частинами 1, 3 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення правовідношення.

Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Зміст наведених законодавчих норм в їх сукупності дає підстави для висновку, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина.

У ч. 1 ст. 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Верховним Судом у постанові від 04 вересня 2019 року в справі № 711/8561/16-ц зроблено правовий висновок, що сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 273 ЦПК України. При зміні обставин батько, з якого стягують аліменти за рішенням суду, має право звернутись до суду з позовом про припинення стягнення аліментів, якщо дитина проживає з ним.

За своєю суттю аліменти це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Тому для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми ч. 4 статті 273 ЦПК України і обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є ефективним.

За таких обставин суд вбачає підстави для застосування до спірних правовідносин аналогії закону та аналогії права, що передбачено ст. 10 СК України.

Так, нормою ст. 18 СК України закріплене право кожного учасника сімейних відносин, який досяг 14 років, на судовий захист свого права та інтересу, та визначено можливі способи такого захисту, серед яких припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 179 СК України визначає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Водночас на правовідносини з припинення аліментних зобов`язань положення цієї норми не поширюються, а тому рішення суду в цій частині підлягає виконанню з дня набрання ним законної сили.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судом установлено, що з 2016 року позивач та відповідачка позбавлені батьківських прав стосовно свого сина ОСОБА_4 .

Починаючи з травня 2017 року з позивача та відповідачки на користь ОСОБА_3 , якого рішенням Виконавчого комітету Новозаводської районної у місті Чернігові ради від 28.11.2016 призначено опікуном ОСОБА_4 , стягуються аліменти на утримання сина. Згідно з наданими до позовної заяви документами позивач сплачує на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), заборгованості зі сплати аліментів немає.

Ураховуючи вищевикладене, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання спільного сина, оскільки такі аліменти ним уже сплачуються.

Судом установлено, що обставини, на підставі яких з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 , з моменту ухвалення рішення змінились, а тому наявні підстави для звільнення позивача від сплати нарахованої заборгованості.

На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76 81, 128, 141, 223, 247, 263, 265, 274, 280 283 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та звільнення від сплати нарахованої заборгованості задовольнити.

Припинити з дня набрання цим рішенням законної сили стягнення аліментів з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі заочного рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11 вересня 2015 року.

Звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) від сплати заборгованості з аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі заочного рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11 вересня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко