У Х В А Л А

Іменем України

05 серпня 2024 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Панченко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "Квант",

ВСТАНОВИВ:

01.08.2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеною заявою, у якій просить видати судовий наказ про стягнення з Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "Квант", заборгованості по виплаті їй заробітної плати в загальному розмірі 262 909,05 грн.

Заява мотивована тим, що Заявниця з 16.02.1982 року по 30.09.2021 року перебувала у трудових відносинах з Державним підприємством "Науково-дослідний інститут "Квант", що підтверджується записами у її трудовій книжці. Станом на день подання заяви, Боржник має перед Заявницею заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 262 909,05 грн.

Боржник неодноразово обіцяв здійснити виплату заробітної плати, однак цього не зробив, у зв`язку з чим Заявниця звернулася в суд.

Вивчивши заяву та долучені до неї письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбаченихстаттею 161цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, крім іншого документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

При цьому, судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства, в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин.

Відповідно до п. 12 цієї Постанови, … «якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати.» … «До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання»...

Форма довідки про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) затверджена Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, який затверджений постановою КМУ від 26 вересня 2001 року № 1266.

Суддею встановлено, що Заявниця працювала у Боржника з 16.02.1982 року по 30.09.2021 року, що підтверджується копією її трудової книжки.

Заявниця звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Заявниця додала до заяви Довідку про нараховану заробітну плату від 31.07.2024 (соформовану засобами автоматичних систем ПФУ 31.07.2024 року), яка не є належним документом, який свідчить про безспірність розміру нарахованої але не виплаченої заробітної плати, яка підлягає стягненню у наказному провадженні.

Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суддя не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Також суддя не наділена повноваженнями в межах наказного провадження здійснювати розрахунки сум.

Відтак, безспірними є вимоги заявника, що випливають із зазначених і не оспорюваних цивільно-правових відносин. Вимоги заявника викладаються у заяві про видачу судового наказу та підтверджуються відповідними документами, які своєю чергою мають бути вагомими, переконливими і такими, що не викликають підозри щодо їх достовірності.

Про те, з наданих заявницею до суду документів не вбачається безспірність грошових вимог, оскільки обставини, на які вона посилається, не підтверджені належними доказами.

Належним доказом наявності безспірної суми заборгованості є довідка роботодавця, яка могла бути видана ним в порядку ст. 49 КЗпПУ на вимогу працівника.

У заяві про видачу судового наказу заявниця просить про стягнення заборгованості по заробітній платі, яка виникла на день її звільнення, 30.09.2021 року. Без дослідження довідки про заборгованість у судді відсутня можливість визначитися щодо як наявності заборгованості, так і її безспірності.

За наведених обставин, суддя приходить до висновку, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, оскільки не містить підтверджуючих документів, якими Заявниця обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимогстатті 163цього Кодексу.

Таким чином, у видачі судового наказу слід відмовити, при цьому заявниці слід роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченоїп. 1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу не є перешкодою для повторного звернення з аналогічною заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України (наказне провадження), після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "Квант".

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з наведених в ухвалі підстав не є перешкодою для повторного звернення з аналогічною заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України (наказне провадження), після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Панченко