Справа №297/563/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІРА О. О., при секретарі судового засідання Іванчовій І.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Пересоляка Олександра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Берегівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження,-

встановив:

Адвокат Пересоляк Олександр Сергійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Берегівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та внесення змін до актового запису про їх народження.

Ухвалою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 лютого 2024 року відкрито провадженні у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 50-51).

24 травня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пересоляка О.С. про зміну предмету позову (а.с. 102-104).

Позовні вимоги мотивовано тим, що з 2000 року сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час проживання у них народилося вісім спільних дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому, за спільною заявою батьків відповідач визнав батьківство на першу дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проте, відомості про батька інших дітей, зокрема неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було записано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. При цьому, відповідач не заперечує, що він є біологічним батьком всіх дітей, зокрема і неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Відповідач спільно з позивачкою виховують дітей, проявляють батьківську турботу та утримують їх. Проте, останній наразі відмовляється звернутися до органів реєстрації актів цивільного стану зі спільною заявою батьків для визнання батьківства за неповнолітніми дітьми. А тому, просить суд визнати ОСОБА_2 батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та внести відповідні зміни до актового запису про їх народження.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути без її участі (а.с. 141).

Представник позивача - адвокат Пересоляк О.С., будучи належним чином повідомленим по день, час та місце підготовчого засідання, в таке не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив справу розгянути без його участі (а.с. 142).

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про визнання позову від 08 березня 2024 року, згідно якої проти обставин справи та позовних вимог не заперечує, просив їх задоволити (а.с. 60).

Представник третьої особи - Берегівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в підготовче засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч. 2 ст. 128 СК України).

Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Як вбачається з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі Постанова), справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у частині третій статті 128 СК, приймаються до судового розгляду, в тому числі у разі, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

У пункті 5 Постанови розяснено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ч. 4 ст. 128 СК України).

Так, згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29 травня 2007 року, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказаний ОСОБА_10 (а.с. 25).

Відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України, що стверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №9 від 27 січня 2016 року (а.с. 33-34).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23 лютого 2009 року, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказаний ОСОБА_10 (а.с. 26).

Відомості про батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України, що стверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №0 від 27 січня 2016 року (а.с. 31-32).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 18 червня 2012 року, батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказаний ОСОБА_11 (а.с. 27).

Відомості про батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України, що стверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №7 від 27 січня 2016 року (а.с. 29-30).

Верховний Суд у своїй постанові у справі №361/2653/15-ц від 15.04.2021 зазначив, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі N373/2257/18 (провадження N61-15136св20).

Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі "Калачова проти Російської Федерації", заява N3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства.

Так, згідно висновку експерта №СЕ-19/107-24/4698-БД від 28 червня 2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Ймовірність даної події складає 99,474%.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Ймовірність даної події складає 99,304%.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Ймовірність даної події складає 99,749% (а.с. 107-131).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Враховуючи те, що обставини, на які посилалася позивачка, як на підставу заявлених вимог, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, і такі підтверджуються висновком експерта №СЕ-19/107-24/4698-БД від 28 червня 2024 року, а також те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд дійшов до висновку, що позов про визнання батьківства підлягає задоволенню.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Так, п. 1 ч. 2 ст. 49 та ч. 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Разом з тим, суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву від 08 березня 2024 року про визнання позову, згідно якої ствердив, що факти викладені в позовній заяві є такими, що відповідають дійсності, при цьому зазначив, що з 2000 року проживає спільно, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 , з якою мають вісім спільних дітей, в тому числі і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є неповнолітніми. Ствердив, що є їх біологічним батьком, виховує та утримує їх. Проти обставин справи та позовних вимог не заперечив (а.с. 60).

Так, п. 1 ч. 2 ст. 49 та ч. 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову ОСОБА_1 в підготовчому засіданні, у зв`язку з визнанням відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження, є обґрунтованими, доведеними, і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 125, 128 СК України, ст. ст. 200, 206, 263-265, 354, 355 ЦПК України,-

рішив:

Позов задоволити.

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести відповідні зміни до актового запису про народження №08 від 29 травня 2007 року, зробленого виконавчим комітетом Батьовської селищної ради Берегівського району Закарпатської області, виключити відомості про батька « ОСОБА_10 » та в графі «Відомості про батька» батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянина України.

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внести відповідні зміни до актового запису про народження №11 від 23 лютого 2009 року, зробленого виконкомом Батівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області, виключити відомості про батька « ОСОБА_10 » та в графі «Відомості про батька» батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянина України.

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьком малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та внести відповідні зміни до актового запису про народження №26 від 18 червня 2012 року, зробленого виконавчим комітетом Батівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області, виключити відомості про батька « ОСОБА_11 » та в графі «Відомості про батька» батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянина України.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олександр ФЕЙІР