Справа № 206/1122/24
Провадження № 2/206/715/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2024 м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Нестеренко Т.В.,

при секретарі - Бублейник В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), (надалі Позичальник), уклав з АТ «Альфа Банк» (надалі - Банк), угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630807381 (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту.

Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 17.07.2023 року заборгованість за Кредитним договором становить 259357,08 гривень.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Юридичними підставами позову є положення статтей 1048 1054, 1056-1, 1069,1070, 610- 611,624,626,627,628, 554, 553, 550, 549, 546, 536,526 ЦК України.

Окрім того, п. 1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як передбачено ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Також, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року передбачено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу позичальника направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимоги залишено відповідачем без реагування. Тобто, Відповідач свідомо не скористалися своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за Кредитним договором. АТ «СЕНС БАНК» вчинило всі необхідні дії для досудового урегулювання спору.

Зважаючи на вищенаведене, представник позивача просив позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором №630807381, у розмірі 259357,08 грн. Стягнути ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору. Розглянути дану цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи.

Представник позивача, до суду надав письмову заяву, відповідно до якої просив розглянути дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, в разі неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Цокало Т.М. до суду не з`явилися надавши заяву про розгляд справи за їх відсутністю, а також письмові пояснення на позовну заяву, які обґруновані тим, що 06.12.2017 року ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630807381.

Загальними умовами оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії визначено, що тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлюваної кредитної лінії.

Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит відповідно до Паспорту споживчого кредиту передбачено реальну річну процентну ставку в розмірі 52,25 %.

Паспортом споживчого кредиту передбачено, що строк кредитування за даним договором становить 12 місяців. Тобто після спливу строку кредитування нарахування відсотків за користування кредитом припиняються.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі N 444/9519/12.

Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитом, де зазначено та передбачено комісію РКО, неустойку (штраф), прострочене тіло кредиту, відсотки за користування кредитом, тіло кредиту та овердрафт (несанкціонована заборгованість).

Даний розрахунок містить період з 06.12.2017 р. по 06.07.2023 р., що порушує погоджені строки кредитування за кредитним договором №630807381, яким передбачено строк кредитування 12 місяців.

Тобто, після спливу строку кредитування, а саме після 06.12.2018 р., відсотки за користування кредитом та овердрафт (несанкціонована заборгованість) не нараховуються. Відповідне нарахування не передбачено умовами кредитного договору.

Також позивачем було надано виписку по рахунку з кредитною карткою WORLD DEBIT MASTERCARD за період з 06.12.2017 р. по 17.07.2023 р., який належить ОСОБА_1 , з якої вбачаємо: Всього витрат - 360345,24 грн., всього надходжень - 14366,09 грн.. Враховуючи надані позивачем докази та норми ст. 1050 ЦК України, має місце наступний розрахунок: 360346,24 грн. (всього витрат) - 143616,09 грн. (всього надходжень) - 166018,82 грн. (відсотки за користування кредитом після закінчення строку кредитування (06.12.2018 р.)) - 97931,74 грн. (нарахований овердрафт після закінчення строку кредитування (06.12.2018 р.)) = - 47221,41 грн. Отже, відповідач не має заборгованості перед Акціонерним товариством «СЕНС БАНК», тому позов не підлягає задоволенню. З огляду на вищевикладене, позивач просив відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 19.01.2023 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк», було укладено оферту на укладання угоди про обслуговування кредиту № 630807381 обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії./а.с.4-5/.

Відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджується наданою АТ Сенс Банк випискою по рахунку з кредитної картки /а.с.10-24/.

Відповідно наданого розрахунку заборгованості за кредитом, зазначено та передбачено комісію РКО, неустойку (штраф), прострочене тіло кредиту, відсотки за користування кредитом, тіло кредиту та овердрафт (несанкціонована заборгованість).

Даний розрахунок містить період з 06.12.2017 р. по 06.07.2023 р., що порушує погоджені строки кредитування за кредитним договором №630807381, яким передбачено строк кредитування 12 місяців.

Тобто, після спливу строку кредитування, а саме після 06.12.2018 р., відсотки за користування кредитом та овердрафт (несанкціонована заборгованість) не нараховуються. Відповідне нарахування не передбачено умовами кредитного договору.

Також позивачем було надано виписку по рахунку з кредитною карткою WORLD DEBIT MASTERCARD за період з 06.12.2017 р. по 17.07.2023 р., який належить ОСОБА_1 , з якої вбачається:

Всього витрат - 360345,24 грн., всього надходжень - 14366,09 грн.

Враховуючи надані позивачем докази та норми ст. 1050 ЦК України, має місце наступний розрахунок: 360346,24 грн. (всього витрат) - 143616,09 грн. (всього надходжень) - 166018,82 грн. (відсотки за користування кредитом після закінчення строку кредитування (06.12.2018 р.)) - 97931,74 грн. (нарахований овердрафт після закінчення строку кредитування (06.12.2018 р.)) = - 47221,41 грн. Отже, позивач не має заборгованості перед Акціонерним товариством «СЕНС БАНК».

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Виконання кредитором своїх зобов`язань, фактична видача позичальнику кредиту та часткове виконання позичальником зобов`язань щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитом підтверджені позивачем наданням до справи розрахунку заборгованості за кредитом у гривні.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається у порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим законом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем та його представником доведено, що відсотки за користування кредитом та овердрафт (несанкціонована заборгованість) нараховувалися Банком після спливу строку кредитування, а саме після 06.12.2018 року. Відповідне нарахування не передбачено умовами кредитного договору. Враховуючи, що Банком зазначена наступний розрахунок: 360346,24 грн. (всього витрат) - 143616,09 грн. (всього надходжень) - 166018,82 грн. (відсотки за користування кредитом після закінчення строку кредитування (06.12.2018 р.)) - 97931,74 грн. (нарахований овердрафт після закінчення строку кредитування (06.12.2018 р.)) = - 47221,41 грн.. Із зазначених нарахувань вбачається, що відповідач не має заборгованості перед Акціонерним товариством «СЕНС БАНК», відповідно позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-11, 81-82, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 1049,1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В. Нестеренко