Справа № 739/1094/24
Провадження № 2/739/255/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області, в складі: головуючого - судді Іващенка А.І.,секретаря Неживець К.В. за участю :позивача ОСОБА_1 представника позивача-адвоката Наполова М.І. відповідача- ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новгород-Сіверський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 08.11.2017 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №2312. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.11.2017 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнью дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо, вказує, що з відповідачем кожен живе окремим життям та своїми власними інтересами, на примирення не згодна. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, позивач категорично заперечила проти надання строку на примирення, пояснивши, що в 2020 році, вона зверталася до суду з аналогічним позовом, судом надавався строк на примирення 5 місяців, вона за умовляння відповідача змушена було написати заяву про залишення позову без розгляду, про те сімейні стосунки не склалися, вони проживають окремо, відповідач веде вільний спосіб життя, створює конфліктні ситуації при зустрічі, на що вона була змушена звертатися до поліції, відповідач переслідує її, надсилає СМС з завуальованими погрозами, ніякої допомоги не надає та сім`я фактично існує формально. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що згоден з позовом проте він бажає щоб суд надав термін на примирення 1-2 місяці. На уточнюючі судом питання пояснив, що сімейні відносини з 2020 року зберегти на вдалося. Заслухавши доводи сторін та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони у справі 08.11.2017 року зареєстрували шлюб в Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №2312. Від шлюбу мають неповнолітнью дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З позовної заяви вбачається, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені. В матеріалах справи міститься ухвала суду від 13.01.2021 року, про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, з якої вбачається що ухвалою суду від 05 серпня 2020 року сторонам надавався 5 місячний строк на примирення та матеріали щодо звернення ОСОБА_1 до поліції щодо домашнього насильства зі сторони відповідача ОСОБА_2 та протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №588859 від 13.07.2024 року за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання сторонам двомісячного строку для примирення, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа № 442/6319/16-ц, постанова від 30.05.2019. Беручи до уваги категоричне заперечення сторони позивача щодо надання строку на примирення подружжю, оскільки протягом строку з дня відкриття провадження по справі по день судового засідання відповідачем не вживались заходи щодо примирення між подружжям, заява про надання строку на примирення є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, більш того судом раніше вже надавався строк на примирення, сам відповідач зазначив що сімейні відносини з 2020 року зберегти на вдалося. При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст. 24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити ст. 24 Сімейного кодексу України. Таким чином судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та вона не бажає примирення з відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем . За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід залишити проживати разом з матірью ОСОБА_1 . Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 200, 206, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд, В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про надання строку для примирення сторін - відмовити. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 08.11.2017 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №2312- розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_4 ». Неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матірью ОСОБА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 «ідн. НОМЕР_2 » 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору на користь ОСОБА_1 . Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Іващенко А.І.

Повний текст рішення виготовлено 02.08.2024 року.