Номер провадження: 22-ц/813/4156/24
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання - Булацевської Я.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Державний реєстратор КП «Департамент державної реєстрації» Шевченко Максим Олександрович, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, Одеська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 15 січня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Державний реєстратор КП «Департамент державної реєстрації» Шевченко Максим Олександрович, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, Одеська міська рада, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 15 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Державний реєстратор КП «Департамент державної реєстрації» Шевченко Максим Олександрович, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, Одеська міська рада про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна залишено без розгляду.

Не погодившись із ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким направити справу № 947/30136/22 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 березня 2024 року справу призначено до розгляду.

29 лютого 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від апеляційної скарги. В даній заяві ОСОБА_1 просить суд прийняти відмову від апеляційної скарги та закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Державний реєстратор КП «Департамент державної реєстрації» Шевченко Максим Олександрович, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, Одеська міська рада, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна. Також позивач у даній заяві повідомив, що наслідки такої відмови йому роз`яснені та зрозумілі.

Разом з тим, 01 березня 2024 року від представника ОСОБА_3 адвоката Нестеренко С.В. надійшла клопотання про стягнення судових витрат, в якому адвоката Нестеренко С.В. просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5559 гривень.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Евценко Роман Ігорович підтримав заяву про відмову від апеляційної скарги, просив її задовольнити. Представник ОСОБА_3 адвокат Нестеренко Станіслав Васильович просив задовольнити клопотання про стягнення судових витрат.

Інші сторони по справі у судове засідання не з`явились. Про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги, дійшла до висновку про таке.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог частини 4 статті 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Заява ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги відповідає вимогам статті 364 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне прийняти відмову від апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження у даній справі.

При цьому, колегія суддів роз`яснює, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Щодо клопотання про стягнення судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Судові витрати складають судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, потрібних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третя статті 141 ЦПК України).

У частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.

Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Правнича допомога, надана ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції, полягала виключно в підготовці відзиву на апеляційну скаргу. Як вже зазначалось, гонорар адвоката становить 5 000,00 грн.

Колегія суддів наголошує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.

Врахувавши конкретні обставини цієї справи, колегія суддів дійшла переконання, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на підготовку лише одного процесуального документа відзиву на апеляційну скаргу, а тому заявлений відповідачем розмір судових витрат, понесених в суді касаційної інстанції, підлягає зменшенню до 3 000,00 грн.

Керуючись ст. 206, 373, п. 3 ч. 1 ст. 374, ст. 141 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 15 січня 2024 року.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від апеляційної скарги на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 15 січня 2024 року -закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко