Справа №: 343/1609/24
Провадження №: 2/343/551/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/1609/24 за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 просить визначити йому додатковий строк три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, відповідно до якого остання все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона матиме право на день смерті заповіла йому, своєму сину ОСОБА_1 . Тобто він є єдиним спадкоємцем за заповітом.

Спадковим майном, що залишилось після смерті його мами, є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

28 вересня 2023 року він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у прийнятті спадщини через те, що ним пропущено шестимісячний строк для її прийняття та рекомендовано звернутись до суду.

Після смерті мами йому не було відомо того, що ніхто зі спадкоємців не прийняв спадщину, оскільки він вважав, що її успадкував його біологічний батько, який проживав та був зареєстрований із спадкодавицею на час її смерті. Також він не знав про наявність заповіту, складеного на його користь. Про його існування йому стало відомо тільки у вересні 2023 року, коли він почав проводити ремонтні роботи в батьківському будинку. Після цього через декілька днів він звернувся до нотаріуса за прийняттям спадщини, проте отримав відмову. Крім того зазначив, що жодних повідомлень про наявність заповіту від нотаріуса він не отримував.

Тобто строк прийняття спадщини він пропустив з поважних причин. Вважає, що три місяці з дня набрання рішенням законної сили йому будуть достатніми для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач та його представниця - адвокатка Оленин О.Ф. у судове засідання не з`явилися, остання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Взяти до уваги письмові докази на обгрунтування позовних вимог, які наявні в матеріалах справи, є належними та допустимими. Прийняти визнання позову відповідачем як таке, що відповідає інтересам сторін, не порушує прав інших осіб, та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Представник відповідача Долинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому вказав, що заперечень щодо задоволення позовних вимог не має, просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 24.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін.

06 серпня 2024 року поступило клопотання представника відповідача про розгляд справи без його участі, заперечень Долинська міська рада щодо позовних вимог не має.

09 серпня 2024 року представниця позивача подала заяву про розгляд справи без їхньої участі, в якій просила прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання ними позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Фактичні обставини, встановлені судом:

свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 07.02.2008 свідчить про те, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також усе те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 (а.с. 10).

Довідки № 12 від 01.03.2024 та № 32 від 25.09.2023 свідчать про те, що, згідно з записом у по господарській книзі № 2 Надіївського старостинського округу Калуського району Івано-Франківської області за 2006-2010 роки номер особового рахунку № НОМЕР_2 , за померлою ОСОБА_2 рахується житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 . На день її смерті в будинку була зареєстрована та проживала вона, ОСОБА_2 , та чоловік ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Земельна ділянка, яка призначена для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,08 га, в АДРЕСА_1 була передана ОСОБА_2 на підставі рішення Надіївської сільської ради від 30 грудня 1993 року (а.с. 11, 12).

Згідно із довідкою від 14.10.2023, реєстрація права власності на домоволодіння в АДРЕСА_1 не проводилась (а.с. 15).

Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_3 , яке видано повторно 13.09.2022, де його мамою записано ОСОБА_2 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 03.10.2022 (а.с. 8), який, за твердженнями позивача, є його біологічним батьком та був чоловіком ОСОБА_2 , на що вказують вищевказані довідки.

Як встановлено з матеріалів справи, 28 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Однак приватний нотаріус у листі за вих. № 277/01-16 від 28.09.2023 повідомила, що позивачем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та рекомендувала звернутися до суду із заявою про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також нотаріус зазначила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалася (про що також свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74129923 від 28.09.2023 (а.с. 14)), спадкоємців, які б прийняли спадщину і могли б дати згоду на подання заяви про прийняття спадщини після спливу шести місяців, немає (а.с. 13).

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Оцінка суду:

проаналізувавши доводи сторони позивача, прийнявши визнання позову відповідачем, дослідивши письмові докази в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були ретельно досліджені, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи (ч. 1ст. 1220 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Про те, що ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 все своє майно, свідчить копія вищеописаного заповіту.

Позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 і як наслідок при зверненні до нотаріуса отримав повідомлення, згідно з яким йому рекомендовано звернутися до суду за наданням додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 315/765/14-ц, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак, у зв`язку з необізнаністю про існування заповіту та про неприйняття спадщини чоловіком спадкодавиці (його біологічним батьком), у межах шестимісячного строку він не вчинив дій, спрямованих на прийняття спадщини. Тому суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, оскільки такі пов`язані з об`єктивними обставинами та перешкодами для вчинення цих дій.

Зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги те, що позивач захистити своє порушене право в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не може, тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , який пропустив з поважної причини строк для прийняття спадщини та навів достатні підстави для визначення йому додаткового строку, підлягають до задоволення. На переконання суду, трьохмісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили буде достатнім строком для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного, ст. 15, 1216, 1217, 1220, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 4, 13, 81, 206 ЦПК України та керуючись ст. 200, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Долинської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Долинська міська рада, місцезнаходження: м. Долина, просп. Незалежності, 5 Калуського району Івано-Франківської області, .

Суддя Долинського районного суду С.М.Монташевич