провадження № 6/753/484/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Пічкур А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , заступник начальника відділу Дарницького відділу державної виконавчої служи у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лапанашвілі Петро Юрійович, закриття виконавчого провадження, визнання виконавчого листа недійсним, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого на підставі рішення Дарницького районного суду м.Києва від 19 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та відшкодування моральної шкоди.

Заява мотивована тим, що заступником начальника відділу Дарницького відділу державної виконавчої служи у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лапанашвілі П.Ю. винесено незаконну постанову про відкрититя виконавчого провадження ВП НОМЕР_3 від 22 травня 2023 року, з якою його не було ознайомлено у встановленому законом порядку.

Вказане виконавче провадження було відкрито на підставі недійсного виконавчого листа, виданого на виконання незаконного, такого, що не набрало законної сили рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 листопада 2019 року у справі № 753/11845/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 292 334 грн. 57 коп. - матеріальних збитків та 25 000 грн. 00 коп. - моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 1 000 грн. 00 коп. - понесених витрат на проведення оцінки пошкодженого майна, 978 грн. 00 коп. - витрат, понесених на евакуацію пошкодженого автомобіля, а всього - 319 312 грн. 57 коп.,та заяви про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно та примусове стягнення суми боргу, яка підписана не ОСОБА_2 , а зовсім іншою особою.

Вважає, що незареєстрована постанова заступника начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лапанашвілі П. Ю. про арешт рахунку в банку від 22.05.2023, недійсний виконавчий лист (справа №753/11845/18), виданий Дарницьким районним судом міста Києва на примусове виконання рішення від 19 листопада 2019 року на підставі фальшивої заяви стягувача, підробленого та юридично нікчемного недійсного виконавчого листа у злочинному фальшивому виконавчому провадженні ВП НОМЕР_3 є протиправними, незаконними та не мають жодних юридичних наслідків.

Посилаючись на вказані обставини та вимоги, зокрема ст. 447-449 ЦПК України, просив суд виконавчий лист, виданий Дарницьким районним судом міста Києва на примусове виконання рішення від 19 листопада 2019 року визнати таким, що не підлягає виконанню, а виконавче провадження ВП НОМЕР_3закрити.

Окрім того, до початку розгляду заяви ним подана заява про визнання недійсним повністю, пов`язаного з предметом, виконавчого листа виданого Дарницьким районним судом м.Києва на примусове виконання рішення суду від 19 листопада 2019 року, як такого, що суперечит закону. Й в обґрунтування заяви вказує, що виконавчий лист не відповідає вимогам п.2 ч.1 ст. 431 ЦПК України, а саме не викладений в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему, на нього не накладений кваліфікований електронний підпис судді, окрім того в рішенні суду 19 листопада 2019 року, як вбачається із ЄДРСР, відсутній підпис головуючого судді, й у такому рішення не зазначено дати набрання ним законної сили, вважає таке рішення, що не набуло чинності, є незаконним, недійсним, фальшивим, злочинним, замовним, нікчемним та підробленим, що є підставами для визнання його юридичної нікчемності. Та, як наслідок, таке рішення було звернуто особою, яка заяву про звернення виконавчого листа до виконання, не підписувала, а підписала її невідома особа, тобто до виконання поданий недійсний виконавчий лист, й на підставі ст.ст.431, 432, 447-449 ЦПК України просить визнати дійсним повністю вказаний виконавчий лист, який виданий Дарництим районним судом м.Києва на примусове виконання рішення від 19 листопада 2019 року, який суперечить закону.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Інші заінтересовані особи в судове засідання не з"явились, належним чином повідомлені про час та місце його проведення - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті судової влади (суду), проте їх неявка не перешкоджає розгляду даного процесуального питання, що узгоджується із положенням ч.3 ст. 432 ЦПК України.

Так, відповідно до вказаної норм, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

А відповідно до ч.ч.1, 2, п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Наведені обставини свідчать, що заявник та заінтересовані особи (стягувач, виконавець) завчасно повідомлені про розгляд справи судом.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі, правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання (ч.3 ст. 432 ЦПК України).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд, вислухавши пояснення заявника, його доводи та заперечення, вивчивши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та закриття виконавчого провадження (а.с.68-74 том 6), а також заяву про визнання недійсним виконавчого листа, їх обґрунтування, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, закриття виконавчого провадження, визнання недійсним виконавчого листа, дослідивши матеріали заяв у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для їх розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку про відмову у їх задоволенні із наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 19 листопада 2019 року, яке набуло чинності відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 18.02.2020 року, й засилене постановою Верховного Суду від 23.09.2021 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та відшкодування моральної шкоди, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_2 , 292 334 грн. 57 коп. - матеріальних збитків та 25 000 грн. 00 коп. - моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 1 000 грн. 00 коп. - понесених витрат на проведення оцінки пошкодженого майна, 978 грн. 00 коп. - витрат, понесених на евакуацію пошкодженого автомобіля, а всього - 319 312 грн. 57 коп. В решті вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення 17 серпня 2022 року Дарницьким районним судом м.Києва видано виконавчий лист (а.с.82 том 6), й на підставі заяви стягувача від 20.08.2022 року, яка підписана заявником ОСОБА_2 , вказаний виконавчий лист звернуто до виконання до Дарницького відділу державної виконавчої служи у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.83 том 6), а тому доводи заявника про спірність заяви стягувача, яка подана до державного виконавця щодо звернення виконавчого листа до виконання, суд відхиляє.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь - якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей першої та другої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально - правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально - правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь - яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішеннільний процесуальний кодекс України (ред. з 15 грудня 2017 року); нормативно - правовий акт № 1618 - IV від 18 березня 2004 року суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Водночас, звертаючись до суду із цією заяваю на стадії виконання рішення суду заявником не ненадно належних та допустимих доказів про незаконність рішення суду, незаконність виконавчого листа, незаконність проведення виконавчий дій в межах виконавчого провадження щодо рішення, яке набуло чинності, й такі доводи спростовуються вцілому.

Так, рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 19 листопада 2019 року, на відставі якого видано оспорюваний заявником виконавчий лист, набуло чинності відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 18.02.2020 року, й засилено постановою Верховного Суду від 23.09.2021 року, посилання заявника на положення п.2 ч.1 ст. 431 ЦПК України, не є необґрунтованим з огляду на те, що вказана норма в редакції Закону № 2801-IX від 01.12.2022 року, а тому виконавчий лист з підстав, зазначених у заяві, не може вважатися таким, що не підлягає виконанню.

Вимога заяви про закриття виконавчого провадження, із вказаних заявником підстав, не є обґрунтованою з підстав, визначених Законом України «Про виконавче провадження», як і доводи заяви про визнання недійсним виконавчого листа, яка подана поза межами та процедурою, визначеною Розділом VII ЦПК України щодо судового контролю за виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), й за правилом ст. 432 ЦПК України закриття відкриття виконавчого провадження та визнання недійсним виконавчого листа не передбачено.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження», а також рішеннями, які відповідно до Закону України «Про виконавче провадження`підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 2 ст. 432 ЦПК України заявник не навів підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, й суд, вирішуючи дану заяву встановив, що виконавчий лист не було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин, відтак заява підлягає відмові у її задоволенні.

На підставі викладеного вище викладеного, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, керуючись ст. 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , заступник начальника відділу Дарницького відділу державної виконавчої служи у м.Києві Центрального міжрегіонального управління М

іністерства юстиції (м.Київ) Лапанашвілі Петро Юрійович, закриття виконавчого провадження, й визнання недійсним виконавчого листа, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Копію ухвали вручити присутньому в залі суду заявнику, відсутнім заінтересованим особам невідкладно після її оголошення надіслати рекомендованою поштою.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Київського апеляційного суду.

СУДДЯ: