Провадження № 22-ц/801/1653/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 рокуСправа № 127/12660/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Оніщука В.В., Панасюка О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №127/12660/24 запозовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Хейніса Олександра Григоровичана рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2024 року, яке ухвалив суддя Федчишен С.А. у Вінницькому міському суді Вінницької області, повний текст складено 19 червня 2024 року,

в с т а н о в и в :

В квітні 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 07 серпня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено Договір про встановлення кредитного ліміту №6525. Кредитне обслуговування рахунку здійснювалось на наступних умовах: ліміт кредитної лінії на дату укладення договору про встановлення кредитного ліміту становив - 25500 грн, проте відповідно до договору може змінюватись. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дати його встановлення. Якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку кредитного ліміту жодна зі сторін в установленому порядку не заявить про припинення строку дії кредитного ліміту, він продовжується на той же строк і на тих же умовах, які визначені у договорі.

Відповідно до п.1.2.3, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою, сторони погодили нараховувати її в наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 48,00% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,00% річних. Пільговий період 66 днів. Розмір процентної ставки протягом пільгового періоду складає 0,01% річних. Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 58,89%.

АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі 32961,08 грн, що підтверджується виписками з особового рахунку за період з 07 серпня 2019 року по 11 липня 2023 року.

12 липня 2023 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу №12/07/23.

06 березня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу №06/03/24, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право грошової вимоги ТОВ «Юніт Капітал» до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором.

Згідно з реєстром боржників від 06 березня 2024 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 53704 грн.

Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконала, в зв`язку з чим станом на 12 липня 2023 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 53704 грн, яка складається з: 22292,65 грн залишок простроченого кредиту; 30355,99 грн залишок прострочених відсотків.

Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 6525 від 07 серпня 2019 року в розмірі 53704 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 6525 від 07 серпня 2019 року в розмірі 53704 грн, судовий збір в розмірі 2422 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Хейніс О.Г. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково в сумі 20809,35 грн та здійснити розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на те, що відповідач не визнає автоматичну пролонгацію, оскільки вона здійснюється на підставі умов та правил надання банківських послуг, із якими ОСОБА_1 не була ознайомлена.

У відзиві ТОВ «Юніт Капітал» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. Також просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 1300 грн.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 липня 2024 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 серпня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем укладено договір про встановлення кредитного ліміту № 6525.

До моменту підписання кредитного договору відповідач ознайомилася з умовами кредитування.

Відповідно до п.1.2 договору, кредитне обслуговування рахунку здійснювалось на наступних умовах: ліміт кредитної лінії на дату укладення договору про встановлення кредитного ліміту становив - 25500 грн, та протягом дії цього договору може бути змінений банком в порядку визначеному УДБО (п.1.2.1 договору).

Згідно п.1.2.2 договору, строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту. Якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії кредитного ліміту жодна зі сторін в установленому в УДБО порядку не заявить про припинення строку дії кредитного ліміту, строк дії кредитного ліміту продовжується на той же строк і на тих же умовах, що визначені в цьому договорі. Продовження строку дії кредитного договору може здійснюватися необмежену кількість разів.

Відповідно до п.1.2.3 договору, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою, стороно погодили нараховувати її в наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 48,00 % річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56,00 % річних. Пільговий період 66 днів. Розмір процентної ставки протягом пільгового періоду складає - 0,01 % річних. Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 58,89%.

Відповідно до Розділу 2 договору - «користування лімітом кредитної лінії та погашення заборгованості», Банк нараховує проценти за користування кредитом у валюті Кредиту на суму фактичної заборгованості за Кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, при цьому враховуючи перший і не враховуючи останній день користування кредитом. Базою для нарахувань процентів є фактична заборгованість за кредитом станом на кінець кожного операційного дня Банку. Ліміт кредитної лінії (або його частина) вважається використаним з дати відображення на Рахунку суми , яка була списана (повністю або частково) в межах кредитної лінії. У випадку виникнення простроченої суми заборгованості за кредитом Банк продовжує нараховувати проценти за його користування у розмірі, визначеному у п.1.2.3.

Згідно п.2.3 договору, заборгованість за цим Договором погашається Клієнтом шляхом зарахування обов`язкового платежу з 6 числа місяця, наступного за місяцем в якому був використаний кредит до 5 числа місяця, що йде через один місяць після місяця в якому був використаний кредит. Розмір обов`язкового платежу становить 2% від суми фактичної заборгованості за договором, визначеної відповідно до умов УДБО, та суми нарахованих процентів і комісій за користування кредитом станом на останній банківський день місяця за який сплачується обов`язковий платіж.

Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконала, в зв`язку з чим станом на 12 липня 2023 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 53704 грн, яка складається з: 22292,65 грн залишок простроченого кредиту; 30355,99 грн залишок прострочених відсотків.

12 липня 2023 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу №12/07/23, згідно умов якого від АТ «Банк Кредит Дніпро» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості в розмірі 53704 грн.

06 березня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал»уклали договір факторингу №06/03/24, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право грошової вимоги ТОВ «Юніт Капітал» до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором.

Згідно з реєстром боржників від 06 березня 2024 до договору факторингу №06/03/24 від 06 березня 2024 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 53704 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач виконувала умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі, що свідчить про те, що вона усвідомлювала існування даного договору та визнавала зобов`язання за ним.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, що призвело до заборгованості перед позивачем.

Зазначений висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином та у встановлений строк.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за договором виконав та надав ОСОБА_1 грошові кошти, якими остання користувалася, що підтверджується випискою по особовому рахунку.

Проте, як вбачається з розрахунку заборгованості у відповідача станом на 12 липня 2023 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 53704 грн, яка складається з: 22292,65 грн залишок простроченого кредиту; 30355,99 грн залишок прострочених відсотків.

У добровільному порядку на час звернення позивача до суду із цим позовом відповідачем вказана заборгованість не погашена.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, та доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Аргументи в апеляційній скарзі про те, що відповідач не погоджується з автоматичною пролонгацією договору, оскільки вона не була ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, апеляційний суд вважає безпідставними.

Як вбачається з п.1.2.2 договору, строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту. Якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії кредитного ліміту жодна зі сторін в установленому в УДБО порядку не заявить про припинення строку дії кредитного ліміту, строк дії кредитного ліміту продовжується на той же строк і на тих же умовах, що визначені в цьому договорі. Продовження строку дії кредитного договору може здійснюватися необмежену кількість разів.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ОСОБА_1 заявляла про припинення строку дії кредитного ліміту, а тому строк дії кредитного ліміту був продовжений на той же строк і на тих же умовах, що спростовую доводи апеляційної скарги про те, що боржник не була ознайомлена з умовами та правилами банківських послуг, оскільки як встановлено це передбачено п.1.2.2 договору.

Оскільки позовні вимоги обґрунтовані наявними договірними зобов`язаннями із ОСОБА_1 , до позовної заяви долучено належні та допустимі докази погодження з нею всіх істотних умов договору, долучений розрахунок заборгованості, який не спростований відповідачем, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення заборгованості в розмірі 53704 грн.

При вирішенні цієї справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правові оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині, отже рішення суду першої інстанції є законним, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У ч. 3 ст. 137 ЦПК України зазначено, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Враховуючи те, апеляційна скарга судом апеляційної інстанції залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, представником ТОВ «Юніт Капітал»- адвокатом Тараненком А.І. надано докази понесення витрат на правничу допомогу в сумі 1300 грн, а саме: акт прийому-передачі наданих послуг, згідно якого: складання (клопотань/заяв) відзиву на апеляційну скаргу складає 300 грн; аналіз судової практики про стягнення заборгованості по справі №127/12660/24 складає 1000 грн, а всього 1300 грн, тому наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» судові витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1300 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хейніса Олександра Григоровичазалишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1300 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 08 серпня 2024 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Оніщук В.В.

Панасюк О.С.