Справа № 634/453/24
Провадження № 2/634/163/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 року

Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Єрьоміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мальченко Я.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в с. Сахновщина Харківської області у режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором CL-310429 від 29.04.2021 року у розмірі 146725,68 грн, а також судовий збір у сумі 3028 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 29.04.2021 року між АТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір CL-310429 на суму100200,00 грн на строк до 60 місяців (до 28.04.2026 року) за процентною ставкою 35 % річних. Підписанням цього кредитного договору відповідач зобов`язався використати надані в його межах грошові кошти на цілі, вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором.

24.10.2023 року між АТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 24102023, за яким право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором CL-310429перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до Додатку 1 до Договору факторингу № 24102023 від 24.10.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 146725,68 грн, з яких:

-93125,19 грн сума заборгованості в частині непогашеного кредиту;

-53600, 49 грн сума заборгованості за несплаченими процентами за користування кредитом.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому, надав письмову відповідь на відзив, де позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на той факт, що позивачем у повній мірі доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів та наявності відповідної заборгованості. Кредитний договір у судовому порядку відповідачем не було розірвано. Тобто, посилання відповідача на те, що позивачем не надано суду доказів отримання кредитних коштів від первісного кредитора є помилковим та безпідставним, оскільки факт їх надання підтверджується наявним у матеріалах справи кредитним договором, який є дійсним у силу приписів ст. 204 ЦК України. Також представник позивача вказує на те, що позивач надав до суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт переходу грошової вимоги від АТ «КРЕДОБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Щодо стягнення витрат на правову допомогу, понесених відповідачем, вказав, що вони також не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необгрунтованість та недоведеність. У встановлений законом строк надав відзив, з якого вбачається, що позивачем не надано доказів наявності заборгованості у розмірі, який зазначено у розрахунках, а наданий розрахунок суми боргу не є підтверджений первинними обліковими бухгалтерськими документами. Отже, позивачем не доведено факт перерахування кредитних коштів відповідачу та не надано доказів несплачених процентів за користування кредитом. Крім того, вважає, що відсутні докази переходу права вимоги до позивача

У зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог, стягнувши на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 20000, 00 грн.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України передбачено, шо позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1, 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 29.04.2021 року між АТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір CL-310429 на суму100200,00 грн на строк до 60 місяців (до 28.04.2026 року) за процентною ставкою 35 % річних. Підписанням цього кредитного договору відповідач зобов`язався використати надані в його межах грошові кошти на цілі, вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором.

(а.с.5-14)

24.10.2023 року між АТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 24102023, за яким право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором CL-310429 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

(а.с. 16-20)

Відповідно до Додатку 1 до Договору факторингу № 24102023 від 24.10.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 146725,68 грн, з яких:

-93125,19 грн сума заборгованості в частині непогашеного кредиту;

-53600, 49 грн сума заборгованості за несплаченими процентами за користування кредитом.

(а.с. 15, 21).

Договір факторінгу, укладений між АТ " КРЕДОБАНК" в особі Директора Виконавчого та ТОВ " Фінансова компанія " Європейська агенція з повернення боргів" в особі Генерального директора, копія витягу з реєстру боржників до договору, завірена належним чином, платіжна інструкція № 20382 від 24.10.2023 року, яка підтверджує сплату по договору факторингу "24102023 від 24. 10. 2023 року, є належними й допустимими доказами переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до позивача відносно ОСОБА_1 .

Разом з тим, відповідач не виконує взятих на себе обов`язків за вказаними кредитними договорами та договором позики, не погашає заборгованість за грошовими зобов`язаннями ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1080 ЦК України передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Частиною 1 ст. 1081 ЦК України визначено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом».

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Відповідач своїх зобов`язань вчасно не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за вищевказаними грошовими зобов`язаннями, що підтверджується належними й допустимими доказами.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами статей 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З підписаного власноруч кредитного договору № CL-31429 від 29.04.2021 року, графіку платежів за кредитним договором№ CL-31429 від 29.04.2021 року, анкети-заяви фізичної особи на отримання готівкового кредиту від 27.04.2021 року вбачається, що сторони погодили розмір тіла кредиту, строк кредитування, розмір та розмір процентів за користування кредитними коштами.

Встановлені умовами договору проценти не є супутньою послугою, тобто не є комісією.

При цьому, в заяві на отримання кредиту та у графіку погашення кредиту, підписаному позичальником, сторони визначили сукупну вартість кредиту та загальний розмір щомісячних платежів, що мав скласти 215406,15 грн.

Підписуючи заяву, відповідач погодився з тим, що умови кредитного договору, зокрема, умови про сукупну вартість кредиту, йому роз`яснені та зрозумілі, що підтверджено його підписом.

При цьому, відповідачем не доведено, що позичковий рахунок, на який було здійснено перерахування кредитних коштів відкритий не на його ім`я та не належить йому.

Тому наявні підстави вважати, що при укладенні кредитного договору із ОСОБА_1 первісним кредитором дотримано передбачених законом вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем таких умов.

ОСОБА_1 , у свою чергу, не доведено факту невиконання первісним позивачем умов кредитного договору, у тому числі, перерахування кредитних коштів. Спірний кредитний договір у судовому порядку не оскаржено та не розірвано.

Матеріали справи не містять доказів на спростування презумпції правомірності правочину у цілому, зокрема, не спростовано, що під час укладення кредитного договору ОСОБА_1 діяв свідомо та вільно, враховуючи власні інтереси, добровільно погодився з його умовами, визначивши при цьому характер правочину і всі його істотні умови.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.ст.ст.12,13, 81,141,259,263,264,265, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором CL-310429 від 29.04.2021 року у розмірі 146725,68 грн, а також судовий збір у сумі 3028 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 08.08.2024 року.

Суддя: