Справа № 342/245/24
Провадження № 2/342/243/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Лукасевич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просить визнати за нею та за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності по 1/3 частці земельної ділянки площею 0,2113 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:002:0142, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.01.2014 земельна ділянка площею 0,2113 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Кадастровий номер :01:002:0142, що знаходиться по АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , чоловік та батько позивачів. Померлий заповіту не залишив. Спадкоємцями всього його майна, в тому числі вищевказаної земельної ділянки, за законом, як спадкоємці першої черги, є дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тобто позивачі. Позивачі звернулися до Городенківської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2113 га. Проте, згідно постанови державного нотаріуса позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що за життя ОСОБА_6 не було визначено розмір частки у вищевказаній земельній ділянці, що перебуває у спільній сумісній власності.

Позивачі в судове засідання не прибули, через канцелярію суду, ОСОБА_1 , яка діє і в інтересах своїх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подала заяву про розгляд справи за відсутності позивачів. Заявлені позовні вимоги позивачі підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_5 , через канцелярію суду, поступила заява про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Зазначає, що жодного спору у нього із позивачами немає відносно вказаної в позовній заяві земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_4 , через поштове відділення, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Жодного спору у неї з позивачами немає відносно вказаної в позовній заяві земельної ділянки.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватись на припущеннях.

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 22.09.2009 Ясеневопільнівською с/радою Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що 22 вересня 2009 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 16.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 29.01.2010 Ясеневопільнівською с/радою Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 6, його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 18.11.2014 Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце смерті: Хрудім,Хрудім ІІ, №106, Чеська Республіка, про що у книзі про смерть органу РАЦС:Хрудім району Хрудім в томі 28 рік 2021 сторінка/аркуш 261 порядковий номер 775 зроблено відповідний запис, що доводиться свідоцтвом про смерть виданим 10.11.2021 міським урядом Хрудім, номер облікового бланку: НОМЕР_4 . Письмовий переклад тексту документа з чеської мови на українську мову зроблено перекладачем та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Логвін О.В., зареєстровано в реєстрі за №,№ 6607, 6608.

На час смерті ОСОБА_6 був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Із копії довідки № 3-44/77 виданої 24.11.2003 відділом РАГСУ Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області вбачається, що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імя, по батькові у відділі РАГСУ Городенківського районного управління юстиції зроблено запис акта за № 8 від 14.01.2002 про те. що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , змінив прізвище ОСОБА_9 на ОСОБА_10 .

Із копії довідки №2523423, виданої 05.01.2024 начальником ЦНАП Городенківської міської ради слідує, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . був зареєстрований на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 та на день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копією спадкової справи № 124/2022, наданою суду державним нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори Капріян С.В., стверджено, що 12.04.2022 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулася ОСОБА_1 ,. Яка діє від свого імені та від імені малолітніх дітей, як законний представник ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , подали до Городенківської ДНК заяви про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті сина ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68798947 від 12.04.2022 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , номер у Спадковому реєстрі 69238043, номер у нотаріуса 124/2022.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_6 від 14.01.2014 індексний номер:16089493 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16090256 від 14.01.2014 земельна ділянка площею 0,2113 га кадастровий номер :01:002:0142 призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 (відповідач) ОСОБА_5 (відповідач) та ОСОБА_6 .

З інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 13.02.2024 вбачається, що земельна ділянка площею 0,2113 га кадастровий номер :01:002:0142 призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 (відповідач) ОСОБА_5 (відповідач) та ОСОБА_6 .

Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, які прийняли спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернулися до нотаріуса про видачу їм свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2113 га кадастровий номер :01:002:0142.

Проте, державний нотаріус Городенківської ДНК Капріян С.В. вивчивши документи до спадкового майна ОСОБА_6 для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну померлому частку у спільній сумісній власності земельну ділянку, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.12.2023 за № 1891/02-31 відмовила ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та як законний представник від імені своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , на частку спільній сумісній власності земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :01:002:0142, що знаходиться в АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що за життя ОСОБА_6 не було визначено розмір частки земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995, зазначено, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Аналогічна правова позиція міститься в п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи земельна ділянка площею 0,2113 га кадастровий номер :01:002:0142, що розташована по АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тобто по 1/3 частині.

Відповідно до копії спадкової справи № 124/2022 позивачка та її неповнолітні діти ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прийняли спадщину за законом, як спадкоємці першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_6 на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,2113 га кадастровий номер :01:002:0142, що розташована по АДРЕСА_1 .

На даний час позивачка просить визнати за нею та її дітьми в порядку спадкування право власності по 1/3 частині вищевказаної земельної ділянки.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1225 Цивільного Кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та як законний представник від імені своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 слід визнати право власності по 1/9 (1/3: 3) частці на земельну ділянку площею 0,2113 га кадастровий номер :01:002:0142, що розташована по АДРЕСА_1 . В іншій частині позову відмовити, оскільки позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності на належну спадкодавцю частку вищевказаної земельної ділянки, а спадкодавцю ОСОБА_6 належала 1/3 частки земельної ділянки, яка ділиться на трьох спадкоємців, тобто позивачів.

При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області .

На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.86, 120, 355, 368, 370, 372, 377 ЗК України, керуючись ст. ст. 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/9 частку земельної ділянки площею 0,2113 га кадастровий номер :01:002:0142, що розташована по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/9 частку земельної ділянки площею 0,2113 га кадастровий номер :01:002:0142, що розташована по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/9 частку земельної ділянки площею 0,2113 га кадастровий номер :01:002:0142, що розташована по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .

Місце проживання позивача ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 .

Місце проживання позивача ОСОБА_3 АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 .

Місце реєстрації проживання відповідача ОСОБА_4 АДРЕСА_1 .

Місце реєстрації проживання відповідача ОСОБА_5 АДРЕСА_1 .

Суддя: Гайдич Р. М.