Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 серпня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачука О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкаря В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 13.01.2016 року вона уклала шлюб з відповідачем і проживала з ним однією сім`єю до 10.01.2020 року. Через постійні сварки та непорозуміння з відповідачем сімейне життя фактично ними було припинено та поновлено декілька разів. Останній сімейний розрив тривав з 19.11.2022 року до 27.05.2023 року, після чого вони з відповідачем помирились і проживали однією сім"єю ще до 10.08.2023 року після чого проживання однією сім"єю вони з відповідачем припинили.

Позивач зазначає, що у шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний момент проживають з нею.

Через несумісність характерів та постійні сварки спільне життя у них з відповідачем не склалося. Спільного господарства ними не ведеться. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення, а саме стану її здоров"я та психологічного здоров"я їхніх дітей. Між ними досягнуто угоди про утримання їхніх дітей діти будуть проживавати з нею, а батьком добровільно будуть виплачуватися кошти на утримання дітей. А тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 залишити проживати з нею.

У судове засідання позивач не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву у якій просила розглядати справу без її участі. Також у вказаній заяві просить залишити без розгляду позовну вимогу про визначення місця проживання дітей, оскільки спору щодо місця проживання дітей між ними з відповідачем немає.

Відповідач у судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки відповідач суду не повідомив, а тому суд уважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено по справі, 13.01.2016 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області.

У сторін є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області відповідно.

Як встановлено згідно пояснень позивачки у позовній заяві, і не спростовано відповідачем, через несумісність характерів та постійні сварки спільне життя у сторін з відповідачем не склалося.

Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим і суперечить її інтересам, про що свідчить зміст позовної заяви.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Керуючись ст. ст. 24, 112 СК України, ст. ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 247, 257, 263, 265, 273, 274, 279, 280-282, 284, 289, 352-353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 13 січня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 07, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 , сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук