ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6073/24 Справа № 212/6126/23 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

справа № 212/6126/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О..

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2024 року, яке ухвалено суддею Ваврушак Н.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 02 квітня 2024 року,

УСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що 31 травня 2017 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630642977. За умов такого кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник, в порядку та на умовах, визначених цим договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації.

Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого, станом на 22 січня 2023 року виникла заборгованість в розмірі 34 104,19 грн.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 104,19 грн та відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2024 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 630642977 від 31 травня 2017 року у розмірі 34 104 грн 19 коп, а також судові витрати в сумі 2 684 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про відмову задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що в позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача суму заборгованості станом на 22 січня 2023 року у розмірі 34 104,19 гривень. Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до розрахунку заборгованості, який долучений до позовної заяви. Належних доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано, доводи про погашення кредиту відповідачем спростовуються дослідженим судом розрахунком та випискою про рух коштів, про які вказано вище. Однак поза увагою суду залишилось те, умови кредитного договору, якими встановлено обов`язок позичальника сплачувати комісію за розрахунковокасове обслуговування основної картки (щомісячно, від суми заборгованості) є нікчемними відповідно до п.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів».

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено у такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи те, що Кредитний договір № 630642977 між відповідачем та АТ «Альфа-Банк» був укладений 31 травня 2017 року, тобто до набрання чинності Закон України «Про споживче кредитування», до спірних правовідносин застосовується саме стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до Положення п.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин 31 травня 2017 року), Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будьяких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Отже, у відповідача відсутня заборгованість за кредитним договором, так як сума безпідставно зарахованик коштів в рахунок сплати комісії за розрахунково-касове обслуговування основної картки в розмірі 35 985,44 грн перевищує суму заборгованості заявлену позивачем в розмірі 34 104,19 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 31 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» із заявою на виконання вимог пункту 69.7 статті 69 ПК України, якою повідомив банку свої паспортні дані, а також те, що він не здійснює підприємницької та/або незалежної професійної діяльності. Підписанням цієї заяви підтверджує ознайомлення з вимогами статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», включаючи випадки, коли Фонд гарантування вкладів не відшкодовує кошти вкладникам та зі змістом пункту 69.7. статті 69 ПК України.

31 травня 2017 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду на використання аналогу власноручного підпису клієнта, підписанням цієї угоди сторони досягли письмової згоди на використання в майбутньому аналогу власноручного підпису клієнта відтвореного засобами копіювання, зразок якого міститься в Додатку №1 до цієї Угоди для вчинення на підставі договору правочинів (договорів/угод тощо) та/або підписання будь-яких інших документів, підписання яких відповідно до умов цього договору, можливе із використанням Аналогу власноручного підпису клієнта.

31 травня 2017 року ОСОБА_1 запропонував ПАТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі - Угода), яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», укладеного між ним та Банком (далі - Договір), що підтверджується офертою на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

За умовами такої угоди: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту - «Альфа Connect»; мета - для особистих потреб; умови обслуговування кредитної картки - прошу випустити міжнародну платіжну картку МС DEBIT WORLD строком дії 3 з моменту випуску; умови надання кредитної лінії - ліміт 200 000 грн.; процентна ставка - 26%; тип процентної ставки - фіксована.

Підписанням Оферти ОСОБА_1 беззаперечно підтвердив, що попередньо ознайомлений у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з інформацією, надання якої передбачене нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ.

ПАТ «Альфа-Банк» прийнято пропозицію ОСОБА_1 на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі - Угода), яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», укладеного між банком та клієнтом.

31 травня 2017 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту та підписав анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк», яка містить персональні дані ОСОБА_1 та підтвердження, що в день підписання цього Акцепту отримав примірник договору та всіх додатків до нього; ознайомлений з положеннями законодавства України, що регулюють порядок використання і закриття рахунків, а також надання та користування іншими послугами Банку згідно із договором, у тому числі, ознайомлений зі змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах; а також йому відомо про те, що рахунки відкриті на підставі Договору забороняється використовувати для проведення операцій, пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності та ін.

18 серпня 2022 року відбулась зміна найменування позивача з АА «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк» відповідно до Протоколу № 2/2022 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк», без зміни організаційно-правової форми.

Згідно розрахунку заборгованості, складеного АТ «Сенс Банк» відносно позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 630642977 від 31 травня 2017, сума ліміту 23 606,53 грн, загальна сума заборгованості становить 34 104,19 грн (а.с.12-24)

05 червня 2023 року АТ «Сенс Банк» направлено ОСОБА_1 досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, за змістом якої вимагає протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість у розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити усі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 34 104,19 грн (а.с.25).

Задовольняючи вимоги позову, районний суд виходив із того, що відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів та не надано доказів на спростування розміру кредитної заборгованості заявленої до стягнення.

Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може з таких підстав.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

У цій справі ОСОБА_1 , підписавши 31 травня 2017 року оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкету-заяву і паспорт споживчого кредиту, був обізнаний про істотні умови кредитного договору, викладені безпосередньо у вказаних його складових.

Як убачається із матеріалів справи та підтверджується випискою по рахунку і розрахунком заборгованості ОСОБА_1 , отримавши кредитну картку, за період з 31 травня 2017 року по 22 січня 2023 року активно користувався коштами, розраховувався за товари та послуги, робив перекази, частково погашав заборгованість за кредитом тощо.

Разом з тим, відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором, на переконання позивача, становить 34 104,19 грн.

Заперечуючи проти здоровлення позовних вимог, представник відповідача в апеляційній скарзі посилається на те, що у відповідача відсутня заборгованість за кредитним договором, так як сума безпідставно зарахованик коштів в рахунок сплати комісії за розрахунково-касове обслуговування основної картки в розмірі 35 985,44 грн перевищує суму заборгованості заявлену позивачем в розмірі 34 104,19 грн.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги представника відповідача такими, що заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

За змістом пункту четвертого частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до п. 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління НБУ від 08 червня 2017 року № 49, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Тоді як комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20.

Апеляційним судом при дослідженні наданої банком виписки по рахунку установлено, що із коштів, наданих позичальнику у вигляді кредиту списано за розрахунково-касове обслуговування основної картки (щомісячно від суми заборгованості на кінець РЦ) 35 985,44 грн, розмір якої зараховано як заборгованість за тілом кредиту та відсотками.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Із матеріалів цієї справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги Банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, Банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються ОСОБА_1 та за які Банком списано за розрахунково-касове обслуговування основної картки (щомісячно від суми заборгованості на кінець РЦ) 35 985,44 грн, які є нікчемними відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

За встановлений обставин, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в розмірі 34 104,19 грн, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги представника відповідача заслуговують на увагу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника відповідача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням в нового рішення по справі про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог позивача.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідачем при поданні апеляційної скарги в розмірі 3 220, 80 грн. (а.с.94) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн., розмір яких підтверджено копією договору про надання правової (правничої) допомоги № 11/04/2024-В від 11 квітня 2024 року та Актом приймання-передаці правничої допомоги відповідно до умов договору про надання правничої допомоги № 11/04/2024-В від 11 квітня 2024 року, відповідно до якого адвокатом Вовк М.В. виконано роботу зі складання апеляційної скарги вартістю 3 000 грн, а клієнтом оплачено 3 000 грн. (а.с.84-85)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення по справі.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 220 (три тисячі двісті двадцять) грн. 80 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 08 серпня 2024 року.

Головуючий:

Судді: