ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 626/2329/23
Номер провадження 22-ц/818/2396/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Березюк А.І.,

представника заявника адвоката Пілігрім П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 22 грудня 2023 року в складі судді Рибальченко І.Г. у справі № 626/2329/23 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Винник Надії Сергіївни, зацікавлена особа ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пілігрім Петро Олександрович, звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Винник Надії Сергіївни, зацікавлена особа ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що судовим наказом № 626/1800/20 від 04 серпня 2020 року Красноградського районного суду Харківської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 30 липня 2020 року і до повноліття дитини.

22 червня 2023 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_4 звернувся до Красноградського ВДВС Східного міжрегіонального управління із адвокатським запитом від 21 червня 2023 року № 01-21063/АЗ у виконавчому провадженні № 62827830 за змістом якого просив надати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 згідно судового наказу № 626/1800/20.

30 червня 2023 року представником боржника отримано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 27 червня 2023 року із якого вбачається наявність заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 19 777,57 грн. Не погодившись із вказаним розрахунком, 07 липня 2023 року представник боржника із посиланням на частину 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» звернувся до Красноградського ВДВС із заявою про здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів від 27 червня 2023 року.

01 серпня 2023 року на адресу представника заявника ОСОБА_4 надійшла відповідь Красноградського ВДВС від 14 липня 2023 рок № 39856, де повідомлено, що 27 червня 2023 року за заявою представника боржника було здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Вважає, що керівником Красноградського ВДВС повністю проігноровано доводи викладені в його заяві від 07 липня 2023 року. Зазначає, що державним виконавцем не здійснювалися заходи щодо отримання відомостей про дохід боржника, на що вказує відсутність вказаних документів в матеріалах виконавчого провадження.

Вказав, що за весь час призначення та утримання аліментів за судовим наказом 626/1800/20, боржник постійно та безперервно перебував у трудових відносинах та є офіційно працевлаштованою особою. Так, за наслідками мобілізаційних заходів боржник отримує доходи перебуваючи на службі в лавах ЗСУ, а також відповідно до умов колективного договору, отримує дохід в розмірі середньої заробітної плати за останнім місцем роботи, тобто отримує дохід із двох джерел. З дати видачі судового наказу та відкриття виконавчого провадження, утримання аліментів та їх облік здійснюється бухгалтерією підприємства, а також фінансовою частиною ВЧ НОМЕР_1 за місцем проходження служби, що вказує на своєчасність та повноту здійснення утримань аліментів відповідальними посадовими особами. Своєчасно та повне утримання аліментів відбувається без втручання боржника на вказане утримання.

Крім того, при здійсненні розрахунку заборгованості за листопад - грудень 2022 року, державним виконавцем здійснено розрахунок із порушенням рішення суду (судового наказу) та вимог СК України, за якими максимальний розмір аліментів не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Також, при здійсненні розрахунку державним виконавцем розрахунок аліментів здійснено із врахуванням додаткового грошового забезпечення військовослужбовця за лютий-жовтень, частину листопада 2022 року.

Звертає увагу, що виконавцем при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за травень 2023 року застосовано розмір доходу 76 387,53 грн, одночасно із цим ці відомості лише частково підтверджуються довідкою № 09-01-0568 від 06 червня 2023 року БУ «Укрбургаз» на суму 33395,00 грн (без вирахування податків). Інші відомості щодо обґрунтування доходу боржника за травень 2023 року при проходженні служби в лавах ЗСУ в матеріалах виконавчого провадження відсутні, у зв`язку із чим потребують корегуванню. Одночасно із цим, державним виконавцем безпідставно визначено розмір доходу при проходженні служби в лавах ЗСУ в сумі 50048,83 грн, що вказує на безпідставність розрахунку в частині застосування наслідків отримання вказаного доходу у вигляді нарахованого розміру аліментів на вказану суму.

Крім того, довідкою від 14 червня 2023 року № 33399 Красноградський ВДВС повідомляв боржника, що станом на 31 травня 2023 року у нього була відсутня заборгованість зі сплати аліментів по судовому наказу № 626/1800/20, що вказує на казуїстику довідки від 14 червня 2023 рока та розрахунку заборгованості від 27 червня 2023 року.

Посилаючись на вказане, ОСОБА_1 просив визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості від 27 червня 2023 року у виконавчому провадженні 62827830 державного виконавця Красноградського ВДВС у Красноградському районі Харківської області СМУЮ (м. Харків) Винник Н.С.; зобов`язати державного виконавця Красноградського ВДВС у Красноградському районі Харківської області СМУЮ (м. Харків) Винник Н.С. привести матеріали виконавчого провадження № 62827830 у частині визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів, станом на 31 травня 2023 року, у відповідність до отриманого доходу із якого утримуються аліменти та судового наказу по справі № 626/1800/20.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 22 грудня 2023 року в задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що скаржником не долучено до матеріалів скарги достатніх доказів, які б свідчили про неправомірність дій державного виконавця.

06 травня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пілігрім П.О., подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення яким задовольни скаргу.

Апеляційна скарга мотивована доводами які є аналогічними доводам викладеним у скарзі дії державного виконавця.

Інші учасники справи ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду представник ДВ Красноградського ВДВС у Красноградському районі Харківської області та ОСОБА_2 не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 01 серпня 2024 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

ДВ Красноградського ВДВС у Красноградському районі Харківської області СМУ МЮ Винник Н.С. отримано 08 липня 2024 року в електронному кабінеті (а.с. 136);

ОСОБА_2 отримано 13 липня 2024 року (а.с. 141);

24 липня 2024 року надійшло клопотання від представника Красноградського ВДВС у Красноградському районі Харківської області СМУ МЮ про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 142-144).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника адвоката Пілігрім П. О., який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріали справи свідчать, що судовим наказом Красноградського районного суду Харківської області від 04 серпня 2023 року у справі № 626/1800/20 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 30 липня 2020 року і до повноліття дитини (а.с. 8).

Постановою від 17 серпня 2020 року державним виконавцем Красноградського відділу ДВС Винник Н.С. було відкрито виконавче провадження № 62827830 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини на виконання судового наказу Красноградського районного суду Харківської області від 04 серпня 2020 року у справі № 626/1800/20 (а.с. 12).

17 серпня 2020 року в рамках виконавчого провадження державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 43).

21 червня 2022 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 отримує дохід у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 44).

Відповідно до довідки Красноградського ВДВС У Красноградському районі Харківської області СМУЮ від 14 червня 2023 року № 33399, у ОСОБА_6 станом на 31 травня 2023 року відсутня заборгованість зі сплати аліментів по судовому наказу № 626/1800/20 (а.с. 13).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 27 червня 2023 року складеного державним виконавцем Красноградського ВДВС у Красноградському районі Харківської області СМУЮ (м. Харків) Винник Н.С., вбачається наявність заборгованості скаржника по сплаті аліментів станом на 31 червня 2023 року в суму 19 777,57 грн (а.с. 20).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04 вересня 2023 року, виданого державним виконавцем Красноградського ВДВС у Красноградському районі Харківської області ХМУЮ (м. Харків) Винник Н.С. вбачається наявність заборгованості скаржника по сплаті аліментів станом на 31 травень 2023 року в суму 20 512,65 грн (а.с. 54).

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції посилався на те, що скаржником не долучено до матеріалів скарги достатніх доказів, які б свідчили на неправомірність дій державного виконавця.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може з наступних підстав.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Серед основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 18 ЦПК України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (частина 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 та 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до частини 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов`язки.

Отже, боржник вправі звернутися до суду зі скаргою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів у порядку виконання судового рішення.

Такий правовий висновок виклав Верховний Суд у постанові від 05 серпня 2020 року у справі № 464/6206/18.

Беручи до уваги вищенаведене, питання з приводу правомірності визначення державним виконавцем розміру аліментів підлягає розгляду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, шляхом подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

Частиною 1 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімально гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Нормою пункту 2 частини 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику, зокрема, у разі надходження виконавчого документа на виконання від стягувача.

Відповідно до пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 51 виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною 4 статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Відповідно до частини 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. У передбачених у частині четвертій названої статті випадках, виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що у випадку виникнення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), під час примусового виконання судового рішення державний виконавець обчислює розмір цієї заборгованості в порядку, передбаченому статтею 195 СК України.

Тобто саме на виконавця покладено обов`язок щомісячно обчислювати як розмір аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), так і заборгованість зі сплати аліментів і повідомляти про її існування та розмір сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику.

Відповідно до частини 2 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З матеріалів справи вбачається, що за весь час призначення та утримання аліментів боржник постійно перебував у трудових відносинах та є офіційно працевлаштованим і отримував за місцем роботи заробітну плату, внаслідок чого розмір аліментів мав бути обчислений державним виконавцем виходячи з фактичного заробітку (доходу) боржника, разом із тим, цей розмір не міг бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» Прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить: з 1 січня - 2100 грн, з 1 липня - 2201 грн, з 1 грудня - 2272 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 27 червня 2023 року сума аліментів у грудні 2022 року становить 34533,86 грн при максимально можливому 22720 грн та безпідставно зараховано в заборгованість 12 323,83 грн, що не відповідає вимогам частини 5 статті 183 СК України.

Колегія суддів звертає увагу, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 27 червня 2023 року та від 04 вересня 2023 року у ВП № 62827830 містить ряд суперечностей.

Крім того, відповідно до довідки Красноградського ВДВС у Красноградському районі Харківської області СМУЮ від 14 червня 2023 року № 33399, у ОСОБА_6 станом на 31 травня 2023 року відсутня заборгованість зі сплати аліментів по судовому наказу № 626/1800/20.

Отже, розрахунок заборгованості від 27 червня 2023 року не узгоджується із приписами Закону України «Про виконавче провадження», а його відповідність фактичним даним державним виконавцем не доведена, оскільки матеріали ВП № 62827830 до суду не надано.

За таких обставин апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Красноградського ВДВС у Красноградському районі Харківської області СМУЮ (м. Харків) Винник Н.С.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи скаржника знайшли своє підтвердження, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції допустив неповне встановлення обставин справи, що призвело до невірного застосування норм матеріального і процесуального права. Тому апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення заявлених вимог скаржника.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн (а.с. 77).

З огляду на те, що апеляційним судом задоволена апеляційна скарга та задоволено вимоги скарги, з Красноградського ВДВС у Красноградському районі Харківської області СМУЮ (м. Харків) слід стягнути на користь заявника 605, 60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 22 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості від 27 червня 2023 року у виконавчому провадженні № 62827830 державного виконавця Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Винник Надії Сергіївни.

Стягнути з Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина