ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1016/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2024 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караула О.А., за участю секретаря судового засідання Пелих І.Ю., розглянувши в залі суду в смт Петриківка у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Петриківської селищної ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника ОСОБА_3 звернулась позивач ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Петриківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав.

З урахуванням уточнень, у позові зазначено, що сторони перебували у шлюбі між собою з 2015 року по 2017 рік. У цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась їхня донька ОСОБА_4 . По досягненню дитиною чотиримісячного віку, батько (відповідач) виїхав на заробітки до Республіки Польща, де перебуває до теперішнього часу. Відтоді відповідач припинив будь-яке спілкування з донькою, не цікавиться станом її здоров`я, медичним доглядом, лікуванням, не піклується про розвиток дівчинки, її навчання та не забезпечує необхідним харчуванням, що на думку позивача, негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання.

Позивач самостійно утримує та виховує дитину.

30.10.2021 заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області у справі №187/665/17 ухвалено стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на дитину на користь ОСОБА_5 , в розмірі 2400,00 грн., щомісячно на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи із 10.07.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Також, заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області у справі №187/666/17 від 30.10.20217 ухвалено стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на дружину на користь ОСОБА_5 , в розмірі 1000,00 грн., щомісячно на утримання дружини, до досягнення трирічного віку їхньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи із 10.07.2017.

В подальшому, державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55905987 від 01.03.2018 про стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_5 аліментів, в розмірі 1 000,00 грн., щомісячно на утримання дружини, до досягнення трирічного віку їхньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи із 10.07.2017 року. Також було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55905861 від 01.03.2018 про стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_5 аліментів, в розмірі 2 400,00 грн., щомісячно на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи із 10.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Додатково, державним виконавцем було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 19.06.2018. Проте позивач зауважила, що ОСОБА_2 ще з листопада 2016 року постійно проживає за межами території України.

Позивач наголошує на тому, що відповідач не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини, тож має заборгованість із сплати аліментів у розмірі 164 903.24 грн, що зазначено у довідці-розрахунку по аліментах, виданої Інгулецьким відділом ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Позивач зауважила, що відповідно до Постанови Великої Палати ВС від 25.04.2018 р. у справі №572/1762/15- ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів розраховується за певною формулою, яку наведено у позові. Таким чином, відповідач має заборгованість із сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи із 10.07.2017 по 20.03.2023, і до досягнення дитиною повноліття, у розмірі 164 903,24 грн., а також заборгованість із сплати неустойки (пені) у розмірі 49 896,00 грн.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені факти, на думку позивача, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення ОСОБА_2 до своїх батьківських обов`язків щодо ОСОБА_6 .

У зв`язку із викладеним вище, ОСОБА_1 звернулася до Петриківської селищної ради з проханням позбавити відповідача батьківських прав, на що останній було рекомендовано звернутися до суду та після проведення перевірки надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав.

Додатково ОСОБА_1 на адресу Петриківської селищної ради було направлено заяву від 27.02.2023 щодо надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 . Згодом, листом №18-886/0/2-23 від 17.04.2023 Петриківської селищної ради їй було повідомлено, що про результати розгляду питання вказаного у заяві від 27.02.2023 ОСОБА_1 буде повідомлено додатково, після розгляду комісії з питань прав захисту дитини Петриківської селищної ради, яка планується у квітні 2023 року.

Окрім того, позивач намагалася самостійно отримати докази перебування відповідача поза межами України ще з 2016 року ( а саме у Республіці Польщі), але така інформація надається лише на запит суду, або правоохоронних органів.

У зв`язку із зазначеним адвокатом Васильцовою О.М. було направлено адвокатський запит №27/05-2024-80 від 27.05.2024 до Петриківської селищної ради для отримання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківський прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , а також для отримання акту обстеження умов проживання.

Листом Петриківської селищної ради №18-1231/0/2-24 від 31.05.2024 було повідомлено, що на засіданні комісії, яка відбулась 14 червня 2023 року було прийнято рішення (протокол №04) призупинити розгляд питання до з`ясування думки ОСОБА_2 у справі щодо позбавлення його батьківських прав та до уточнення місцезнаходження останнього. До листа було долучено акт обстеження умов проживання від 21.04.2023.

Позивач зауважила, що у телефонній бесіді відповідач повідомив їй, що він проживає в Республіці Польща, має нову сім`ю у якій в 2023 році у нього народився син. Жалкував що не може одружитися вдруге та отримати статус батька своєму синові, оскільки не має доказів розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_5 (тепер ОСОБА_1 ). Через це відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4

За наведеного, позивач просить суд: позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по виплаті аліментів, яка виникла у відповідача за період починаючи із 10.07.2017 по 20.03.2023 в розмірі 164 903,24 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача пеню по сплаті аліментів в розмірі 49 896,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та втрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Ухвалою суду від 13.06.2024 відкрито провадження в даній справі та визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

Також, 13.06.2024 ухвалено клопотання представника позивача ОСОБА_3 , задовольнити та витребувати від Державної прикордонної служби України докази у справі: інформацію щодо перетину державного кордону України, а саме виїзд/в`їзд, місце перетину, дату та час перетину, громадянином ОСОБА_2 , за період з 01.11.2016 по теперішній час.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явився та відзиву не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином; надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, оскільки він постійно проживає в Республіці Польща. Позовні вимоги визнав та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином; надав заяву про розгляд справи без його участі, враховуючи висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, надані сторонами судового провадження письмові докази є достатніми для цілей вирішення даної справи, а тому приймаючи до уваги існуючу тривалу невизначеність в долі дитини, в інтересах якої розглядається справа, призначення справи до судового розгляду суд розцінює як невиправдане зволікання формального характеру, у зв`язку з чим вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

19 грудня 2015 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 747 та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 616 та видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 . Батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30.10.2017 у цивільній справі № 187/663/17, позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені та шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано. Рішення набрало законної сили 22.11.2017.

Заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30.10.2017 у цивільній справі № 187/665/17 позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти в розмірі 2 400.00 грн щомісяця на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . починаючи із 10.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30.10.2017 у цивільній справі № 187/666/17 позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1 000.00 грн щомісяця на утримання дружини ОСОБА_5 до досягнення трирічного віку їхньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 10.07.2017.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 01.03.2018 державним виконавцем Інгулецького відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області було відкрито ВП № 55905861 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів у розмірі 2 400.00 грн щомісяця на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . починаючи з 10.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 01.03.2018 державним виконавцем Інгулецького відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області було відкрито ВП № 55905987 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів у розмірі 1 000.00 грн щомісяця на утримання дружини ОСОБА_5 до досягнення трирічного віку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 10.07.2017.

Постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 19.06.2018 державним виконавцем Інгулецького відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області було відкрито ВП № 55905861 та постановлено встановити тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно в/листа № 187/665/17, 2/0187/318/17 виданого 30.10.2017.

Згідно виконавчого листа № 187/665/17 від 30.10.2017 виданого Петриківським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів в розмірі 2 400.00 грн на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заборгованість боржника станом на 21.03.2023 становить суму 164 903.24 грн, що підтверджено довідкою-розрахунком виданою заступником начальника відділу Інгулецького відділу ДВС у місті кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області.

ОСОБА_8 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 06 вересня 2022 року, про що складено відповідний актовий запис № 646 та Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входить, зокрема ОСОБА_9 та донька ОСОБА_4 , 2016 р.н., про що надано копію довідки № 712 та копію довідки про склад сім`ї № 69, виданих адміністратором відділу ЦНАП Петриківської селищної ради.

Також, з акту № 12 про фактичне проживання/не проживання/осіб складеного 06.03.2023 старостою селища Курилівка, судом встановлено що разом із ОСОБА_1 проживає без реєстрації і веде спільне господарство її чоловік ОСОБА_8 .

Умови проживання сім`ї належні. У будинку тепло, чисто та охайно. Кімнати мебльовані та оснащені оргтехнікою. Для дитини створено умови для проживання та дозвілля. Дівчина має свій стіл, крісло, багато іграшок, одяг та взуття по сезону. Стосунки у родині добрі. Мати турбується про дитину, забезпечує усім необхідним, що відображено у копії акту обстеження умов проживання складеного 21.04.2023 начальником служби у справах дітей та головним спеціалістом юридичного відділу Петриківської селищної ради.

ОСОБА_1 має задовільну характеристику як жителя смт Курилівка Дніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджено довідкою-характеристикою № 9 від 20.02.2023 виданою старостою селища Курилівка.

Позивач працює та отримує заробітну плату, що встановлено з наданої копії довідки індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 , видану начальником відділу Пенсійного фонду України.

Дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 34 «Незабудка» групу для дітей старшого дошкільного віку. Дівчинка проживає разом із мамою ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_9 . Батько дівчинки ОСОБА_2 разом із сім`єю не проживає. Він жодного разу до садочка не приходив та не телефонував. Усі організаційні та фінансові питання вирішує мама дівчинки. Евеліна завжди радо зустрічає родичів, ввічлива, має охайний вигляд. Зазначене викладене у довідці № 72 виданої 08.06.2022 та характеристиці на сім`ю вихованки, що видані директором та вихователем КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 34 «Незабудка» КМР.

Окрім того, додано копію педагогічної характеристики ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої слідує, що дівчинка виховується у неповній родині. Про неї піклуються бабуся та мама. Дитина доброзичлива, фізичні навички відповідають віковим. Садочок дитина відвідує систематично. Вчасно оплачується харчування, мама надає допомогу для поновлення матеріально-технічної бази групи та садочка в цілому.

Позивач ОСОБА_1 зверталась до Петриківської селищної ради із заявою щодо надання їй висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_4 , що вбачається із копій листів селищного голови, зокрема від 17.04.2023; копії адвокатського запиту про надання інформації та копій документів від 27.05.2024; відповіді селищного голови на адвокатський запит від 31.05.2024; копією акту обстеження умов проживання від 21.04.2023.

До суду надано висновок Органу опіки та піклування Петриківської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_4 , у якому Орган опіки та піклування Петриківської селищної вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.07.2024 до суду надійшов лист начальника Державної прикордонної служби України, у якому зазначено, що за результатами проведеної перевірки інформації, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією ОСОБА_2 в період з 08.11.2017 по теперішній час в Базі даних не виявлено.

Розглядаючи позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, суд виходить із наступного.

Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального усвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми обов`язками.

У відповідності до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони : не забрали дитину з пологового будинку або із іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухилялися від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться із дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батьки або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Окрім того відповідно до ч.2 ст.51Конституції України та за ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що при вирішенні справ про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав.

Отже, з наведеного вище судом встановлено, що відповідач всупереч вимогам ст.150 СК України, не виявляє бажання щодо виховання, лікування та утримання своєї доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не виконує обов`язків по піклуванню за нею. Тож, суд вважає вірним позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення заборгованості по виплаті аліментів та пені по сплаті аліментів, суд виходить із наступного

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року в справі №333/6020/16-ц викладений правовий висновок щодо обрахунку неустойки за прострочення сплати аліментів, який є обов`язковим для врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, у якому відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд вважає його арифметично вірним та таким, що відповідає положенням, викладеним у вищенаведеній правовій позиції Великої Палати Верховного Суду.

Відповідач проти стягнення з нього заборгованості з аліментів заперечує, однак наведений позивачем розрахунок не спростував, свого розрахунку або доказів на підтвердження відсутності заборгованості зі сплати аліментів які останній зобов`язаний за рішенням суду, не надав.

Окрім того, суд враховує, що відповідачем не оспорюється визначений виконавчою службою і розмір заборгованості по аліментам.

Виходячи з викладеного, встановивши, що відповідач не надав належних, допустимих та достатніх доказів того, що зазначена заборгованість утворилася не з його вини; приймаючи до уваги, що наявність об`єктивних та непереборних обставин, що перешкоджали відповідачу належним чином виконувати свій обов`язок не підтверджені відповідними доказами; враховуючи, що саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів, суд вважає, що існують правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені), передбаченої статтею 196 СК України .

Тож, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, розмір якої становить 49 896.00 грн

Разом із тим, позовна вимога про стягнення заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 164 903.24 грн є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню через наступне.

Так, в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам позивач посилається на те, що відповідач не виконує рішення суду щодо аліментів, тож позивач не отримує кошти а ні від самого боржника, ані за допомогою державної виконавчої служби. При цьому спір про розмір аліментів у сторін відсутній.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно з ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Враховуючи викладене, сума заборгованості по аліментах в даному випадку не підлягає стягненню в судовому порядку, а має стягуватись державним виконавцем у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 8 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі судового рішення, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.

Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, від 09 вересня 2020 року у справі № 204/8019/16-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 537/4755/16-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки матеріали справи не свідчать про наявність спору про розмір аліментів, тому відсутні правові підстави для стягнення із відповідача такої заборгованості в судовому порядку.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по виплаті аліментів слід відмовити.

Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача на свою користь витрат на правничу допомогу, суд виходить із наступного.

24.05.2024 між адвокатом Васильцовою О.М. та клієнтом ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги №51, за яким адвокат зобов`язався надати правничу допомогу у справі про позбавлення батьківських прав. Клієнт зобов`язався оплатити правничу допомогу у відповідності до умов Р.4 цього договору. Вартість правничої допомоги що надається адвокатом, обчислюється згідно гонорару адвоката який надає таку допомогу. Гонорар адвоката складає 7 000.00 грн у справі про позбавлення батьківських прав.

Додано копію Ордеру № 1289339 на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Васильцовою О.М.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Вальцової О.М.

Також, надано акт приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги № 51 від 24.05.2024.

ОСОБА_1 оплатила суму 7 000.00 грн на підставі договору про надання правничої допомоги № 51 від 24.05.2024, що підтверджено копією квитанції до прибуткового касового ордера № 14 від 24.05.2024.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України)

У ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути сумувитрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000.00 грн.

Вирішуючи питання про судовий збір, суд виходить із наступного.

Позивачем надано квитанцію від 25.05.2024 про сплату судового збору у сумі 1 211.20 грн. та виражено бажання стягнути його з відповідача.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у ч. 1 ст. 142 ЦПК України, встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, передбачено ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір»

Оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, то з нього належить стягнути лише 50 відсотків судового збору, що становить 605.60 грн, а ще 50 відсотків судового збору, тобто суму 605.60 грн повернути позивачу із державного бюджету.

Разом із тим позивачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу щодо стягнення пені, відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Однак, відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, тож з нього належить стягнути лише 50 відсотків судового збору, що становить суму 605.60 грн.

Керуючись Конституцією України, ЗУ «Про охорону дитинства», ЗУ «Про судовий збір», ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 164, 166, 180, 181, 183, 193, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст. ст. 194, 195, 196 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Петриківської селищної ради про позбавлення батьківських прав, задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення зі сплати аліментів в сумі 49 896 (сорок дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, що становить суму 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір по справі у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача UA0026001 код класифікації доходів бюджету 22030106 призначення платежу «Судовий збір за позовом»).

Повернути позивачу ОСОБА_1 із державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить суму 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, сплаченого нею 25.05.2024 в сумі 1 211.20 гривень.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Петриківської селищної ради, ; місце знаходження: проспект Петра Калнишевського, буд. 69, смт Петриківка Дніпровського району Дніпропетровської області.

Суддя: О. А. Караул