Справа № 159/2709/24
Провадження № 2/159/905/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участі секретаря Конашук М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В квітні позивачка звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 19.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 27.12.2019. Від шлюбу сторони мають доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дитина проживає з позивачко. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати кошти на утримання доньки. Дитина знаходиться на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідний рівень забезпечення дитини позивачка сама не в змозі. Вважає, що, оскільки відповідач є здоровою та працездатною особою, то має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

14.06.2024 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача.

14.06.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач позовні вимоги визнає частково. Зокрема зазначає, що з часу припинення шлюбних відносин систематично виконував свій обов`язок по утриманню дочки. У зв`язку з недостатністю його заробітку вважає присудження аліментів на утримання доньки в розмірі 3000 гривень неможливим. Крім того, він матеріально підтримує свої непрацездатних батьків. Просить суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі 1598, 00 гривень.

Позивачка до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.12.2009 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 26.01.2017 Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Відповідно до статей 51 Конституції України, ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішення суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд зауважує, що закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, стан здоров`я відповідача, який не має захворювань, які б перешкоджали йому працювати та заробляти достатньо коштів для забезпечення своєї дитини всім необхідним.

На думку суду, відповідач, який зобов`язаний утримувати свою дитину, має можливість працевлаштуватись та заробляти кошти в достатньому розмірі, щоб сплачувати на утримання доньки аліменти в розмірі 2000 гривень.

Стягнення аліментів в меншому розмірі призведе до порушення прав неповнолітньої дитини та не буде відповідати їх найкращим інтересам.

Крім того, відповідач не позбавлений права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану однієї з сторін, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, зважаючи на особу платника аліментів, рівний обов`язок батьків по утриманню дитини, а також беручи до уваги інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, суд приходить до висновку, що сума аліментів у розмірі 2 000, 00 гривень є необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки такий розмір аліментів визначено у відповідності до фактичних обставин справи та узгоджується із вимогами закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 24.04.2024.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір`від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Враховуючи, що позовні вимоги задовольняються частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 807, 87 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, 24, 56, 105, 110, 112, 113, 115, 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі ) гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у межах сплати платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 807 (вісімсот сім) гривень 87 копійок.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.07.2024.

Головуючий:А. В. ЧАЛИЙ