Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3508/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі - головуючий суддя Кашуба А.В., секретар судового засідання Чернянчук К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом.

Позивачка просить суд визнати за нею право власності в цілому в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 , житловий будинок з надвірними спорудами за АДРЕСА_1 (був.25) Берегівського району Закарпатської області.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Заповіт не залишав. На день його смерті відкрилася спадщина за законом.

Позивачка стверджує, що прийняла спадщину батька, оскільки звернулася до державного нотаріуса Виноградівської ДНК із заявою про її прийняття у шестимісячний строк.

Іншим спадкоємцем першої черги за законом до спадщини ОСОБА_4 є його син ОСОБА_2 , який подав до державного нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини.

Позивачка стверджує, що їх мати не входить до кола спадкоємців за законом, оскільки вони з батьком розлучилися. До складу спадщини ввійшов завершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_2 . Будинок зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською РДА від 05.03.2001 згідно розпорядження голови Виноградівської РДА №101.

Про існування Свідоцтва про право особистої власності на будинок за ОСОБА_6 позивачу не було відомо. Оригінал документу відсутній, не було виготовлено і копій. Проте інформація про свідоцтво збережена у реєстрах бюро технічної інвентаризації, про що видано довідку. ОСОБА_7 набув право власності на цей житловий будинок шляхом успадкування його в цілому після смерті його матері, а бабки позивачки ОСОБА_5 , за наступних обставин. ОСОБА_5 , мати спадкодавця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнім місцем її проживання було АДРЕСА_1 . За змістом довідки, виданої Виконкомом Королівської селищної ради, на день її смерті разом із нею проживав та був зареєстрований ОСОБА_7 , її син, а батько позивачки.

Заповіту ОСОБА_8 не залишала і спадкові справи після її смерті не відкривалися.

Отже, ОСОБА_7 одноосібно прийняв спадщину, що відкрилася на день смерті своєї матері ОСОБА_9 . Проте, він за життя не оформив спадкові права та не отримав правовстановлюючого документу на успадкований будинок.

Тому, у нотаріальному оформленні спадщини після смерті ОСОБА_4 позивачці було відмовлено.

Відзив не подано.

На судовий запит Виноградівська державна нотаріальна контора надала суду копії документів Спадкової справи №77/2014 після смерті ОСОБА_5 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , та Спадкової справи №92/2022 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач подав до суду письмову заяву, у якій просить розглядати справу без його участі. Заявив, що отримав позов та додатки, підтверджує усі фактичні обставини, зазначені у позові, не прийняв спадщину за батьком. Не заперечує проти задоволення позову та визнання за нею права власності на спадковий будинок.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши подані письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вирішив наступне.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку, що правовідносини, що виникли, врегульовані ЦК України (2003 р.).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Суд пересвідчився, що позивачка ОСОБА_1 зверталася до нотаріуса Виноградівської ДНК Боричок К.В. з питання оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та отримала лист, що у нотаріальному порядку оформити спадщину неможливо через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.9).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , рідний батько позивачки. Останнім фактичним та зареєстрованим місцем проживання було АДРЕСА_1 . (а.с.12)

Заповіт не залишав. На день його смерті відкрилася спадщина за законом.

За змістом довідки, виданої Виконавчим комітетом Королівської селищної ради від 26.03.2024 №64, на день смерті ОСОБА_10 з ним з ним ніхто не проживав та за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований. (а.с.12)

Суд встановив, що позивачка прийняла спадщину, що відкрилася на день смерті батька, оскільки звернулася до державного нотаріуса Виноградівської ДНК із заявою про її прийняття у шестимісячний строк. Жодні інші особи не подавали у шестимісячний строк заяв про прийняття спадщини (інформація зі Спадкової справи №92/2022).

Іншим спадкоємцем першої черги за законом до спадщини ОСОБА_4 є його син ОСОБА_2 . Суд пересвідчився, що ОСОБА_2 , відповідач, не подавав заяви про прийняття спадщини батька, не проживав разом зі спадкоємцем постійно на день відкриття спадщини (а.с.12), йому відомо про відкриття спадщини та він не заперечує проти успадкування майна позивачкою.

Суд встановив, що мати сторін у справі ОСОБА_11 (після реєстрації другого шлюбу прізвище ОСОБА_12 (а.с.13-14), не входить до кола спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки вони розлучилися, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 29.05.2024 (а.с.24).

Позивачка стверджує, що спадкодавець ОСОБА_7 за життя після смерті своєї матері ОСОБА_5 успадкував житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_2 .

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , рідна мати спадкодавця ОСОБА_13 . Останнім місцем її проживання було АДРЕСА_1 . За змістом довідки, виданої Виконкомом Королівської селищної ради, на день її смерті разом із нею проживав та був зареєстрований ОСОБА_7 , її син (а.с.10).

Заповіту ОСОБА_8 не залишала. Відкрилася спадщина за законом.

За змістом документів Спадкової справи №77/2014 після смерті ОСОБА_5 , син спадкодавиці ОСОБА_3 27.03.2014 подав заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_14 , онука спадкодавиці, спадкоємець за представленням за ОСОБА_15 , померлим сином спадкодавиці, подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 . ОСОБА_16 , онука спадкодавиці, спадкоємець за представленням за ОСОБА_15 , померлим сином спадкодавиці, подала письмову заяву про відмову від прийняття спадщини на користь рідного дядька ОСОБА_3 . ОСОБА_17 , син спадкодавиці, подав письмову заяву про відмову від прийняття спадщини на користь брата ОСОБА_3 . ОСОБА_18 , син спадкодавиці, подав письмову заяву про відмову від прийняття спадщини на користь брата ОСОБА_3 .

Суд встановив, що до складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_5 , ввійшов завершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_2 . Свідоцтво про право на спадщину жодній особі, у тому числі ОСОБА_3 , не видавалося.

Суд вважає доведеною ту обставину, що ОСОБА_3 набув право власності на цей житловий будинок шляхом успадкування його в цілому після смерті його матері, ОСОБА_5 . Проте, за життя не оформив спадкові права та не отримав правовстановлюючого документу на успадкований будинок.

Проведено технічну інвентаризацію житлового будинку за заявою позивачки (техпаспорт від 17.04.2024). Видано Довідку про вартість, технічні характеристики та відомості про зареєстровані права. Будинок зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською РДА від 05.03.2001 згідно розпорядження голови Виноградівської РДА №101.

Суд погоджується, що відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є об`єктивною перешкодою для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на майно за померлою особою. Право власності, набуте шляхом успадкування, можливо захистити в судовому порядку шляхом його визнання на підставі ст.392 ЦК України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК).

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Для подальшого утримання та збереження майна необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого способу, окрім визнання права власності на вказаний житловий будинок в судовому порядку, не існує.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, та відповідних їм норм цивільного законодавства суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом як належні, допустимі, достовірність яких не викликала у суду сумнівів, та сукупність яких є достатньою, - вирішив, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в цілому в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 , на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба