Справа № 581/471/24
Провадження № 2/581/232/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2024 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-АГРО»

про стягнення заборгованості по орендній платі та пені, розірвання договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

У червні 2024 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» на користь позивача заборгованість за договором оренди землі від 3 березня 2016 року (з урахуванням умов додаткової угоди) за 2018-2023 рр. у загальному розмірі 1646 грн 84 коп., з яких: 1515 грн недоплаченої орендної плати, 131,84 грн пені, а також розірвати вказаний договір оренди землі та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про державну реєстрацію права оренди, вчиненого на підставі зазначеного договору, стягнути судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує такими обставинами.

Як власник земельної ділянки, площею 1,3 га з кадастровим № :02:001:0219, позивач 3 березня 2016 року уклала з ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» договір оренди землі. 15 грудня 2017 року між сторонами укладено додаткову угоду до вказаного договору оренди землі, відповідно до умов якої цей договір викладено у новій редакції. Умовами договору передбачено строк його дії до 31 грудня 2029 року; розмір орендної плати встановлено на рівні 4646,28 грн, що становить 10% від нормативної грошової оцінки землі, яка повинна виплачуватися до 20 числа останнього у звітному році місяця; обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації; у разі порушення строку виплати орендної плати, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення.

За користування земельною ділянкою у 2018-2023 рр. товариство сплачувало орендну плату, але без урахування індексу інфляції, який на думку сторони позивача повинен застосовуватися на виконання положення договору оренди землі в частині індексації орендної плати. Навівши відповідні розрахунки, зазначає, що така недоплата у 2018 році становить 270,26 грн, у 2019 році 4,35 грн, у 2020 році 47,96 грн, у 2021 році 465,42 грн, у 2022 році 490,8 грн, у 2023 році 236,21 грн. Порушення вказаного грошового зобов`язання дає підстави для нарахування та стягнення пені.

Вказує, що відбулася систематична несплата орендної плати (два і більше випадки), яка охоплює випадки і систематичної сплати орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто неналежне виконання умов договору (невиконання), що є підставою для розірвання договору оренди землі.

Ухвалою суду від 7 червня 2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести у спрощеному порядку без виклику та повідомлення сторін.

25 червня 2024 року від ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» надійшов відзив на позов, у якому відповідач заперечує проти позову, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Вказує, що ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачає сплату орендної плати, обчислення якої здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. Пунктом 4.2. вказаного договору оренди землі (в редакції додаткової угоди від 20 вересня 2017 року) передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації, тобто договором передбачено інший, ніж встановлено вказаним законом, порядок обчислення орендної плати.

Вважає, що оскільки умовами укладеного між сторонами договору розмір орендної плати визначено у процентах від нормативної грошової оцінки землі, тому індексація орендної плати залежить від зміни (індексації) нормативної грошової оцінки землі, що відповідає положенням ст. 289 ПК України. Оскільки протягом спірного періоду коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки землі не змінювався, орендна плата не переглядалася і зміни до договору не вносилися.

Товариство належним чином виконує свої зобов`язання за договором оренди землі та вчасно і в повному обсязі виплачує позивачу орендну плату у встановленому договором розмірі. Враховуючи, що у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем зі сплати орендної плати, вважає безпідставним нарахування пені, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, вказані штрафні санкції підлягають сплаті, у разі, коли боржник прострочив виконання зобов`язання. Вказує, що відсутні істотні порушення договору оренди, а отже відсутні підстави для розірвання договору оренди. Також відповідач не погоджується з розміром витрат на правничу допомогу.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ст. 21 Закону України «Про оренду землі»). За загальним правилом індексації підлягає лише орендна плата, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки та інших цілей, визначених в ст. 5 Закону України «Про оцінку земель». Невиконання відповідачем обов`язку по сплаті орендної плати за земельну ділянку з урахуванням її індексації є порушенням істотних умов договору, які містять системний характер, що тягне за собою розірвання договору оренди. Вважає, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами твердження позивача про те, що орендна плата сплачувалася не у повному обсязі, а саме без урахування індексації.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач зазначив, що орендна плата за договором оренди землі позивачу виплачувалась протягом тривалого часу з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки земель, що не спростовується позивачем. У додатковій угоді сторони домовилися про новий розмір орендної плати з урахуванням проіндексованої в бік збільшення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, внаслідок чого збільшився розмір орендної плати, яку позивач отримував, тому вважає позов безпідставним та необґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із 14 вересня 2010 року позивач є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 1,3 га, з кадастровими №:02:001:0219, що розташована на території Синівської сільської ради Роменського (колишнього Липоводолинського) району Сумської області (а.с. 11).

03 березня 2016 року між ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» та позивачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, строком на 7 років (а.с. 12-13).

15 грудня 2017 року між сторонами укладено додаткову угоду до вказаного договору оренди землі, відповідно до умов якої договір оренди землі викладений у новій редакції (а.с. 14-16).

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 29 травня 2024 року вбачається, що 14 березня 2016 року за ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» зареєстровано право оренди належної ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 1,3 га, з кадастровим №:02:001:0219, номер запису про інше речове право: 14245463, індексний номер: 28708552, на підставі договору оренди землі від 03 березня 2016 року, строк дії договору до 31 грудня 2029 року (а.с. 16).

Договором оренди землі передбачено такі умови:

п. 2.1 - в оренду передано земельну ділянку, площею 1,3 га, кадастровий №:02:001:0219;

п. 2.4 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 46462,83 грн;

п. 3.1 - договір укладено до 31 грудня 2029 року;

п. 4.1 - орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 4646,28 грн, що становить 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

п. 4.2 - обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації;

п. 4.3 - орендна плата вноситься до 20 числа останнього у звітному році місяця;

п. 4.4 - розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; у разі зміни нормативно-грошової оцінки земельних ділянок; в інших випадках, передбачених законом.

п. 4.5 - у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення;

п. 12.3.2 - дія договору припиняється, шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок не виконання другою стороною обов`язків передбачених договором.

Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 4 квітня 2024 року вбачається, що ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» нараховано до виплати ОСОБА_1 орендну плату: у 2018 році 4830,29 грн; у 2019 році 4830,28 грн; у 2020 році 4830,28 грн; у 2021 році 4646,20 грн; у 2022 році 5391,54 грн; у 2023 році 4646,28 грн (а.с. 17-23).

Із довідки ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» про сплату орендної плати від 21 червня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 за договором оренди: у 2018 році нараховано до виплати 4830,28 грн, у 2019 році нараховано до виплати 4830,28 грн, у 2020 році нараховано до виплати 4830,28 грн, у 2021 році нараховано до виплати 4830,28грн, у 2022 році нараховано до виплати 4830,28 грн, у 2023 році нараховано до виплати 4830,28 грн, після відрахування податків фактично сплачено за кожен із вказаних років по 3888,38 грн (а.с. 37).

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1ст. 629 ЦК України).

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Із вказаних положення Закону України «Про оренду землі» вбачається, що законодавець ототожнив застосовувані до обрахунку розміру орендної плати поняття індексації (ч. 1 ст. 15) та індексів інфляції (ч. 3 ст. 21).

У пункті 4.2 договору оренди землі від 03 березня 2016 року (зі змінами), укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО», сторони обумовили, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації.

Аналіз змісту положень договору оренди вказує на відсутність у ньому порядку чи механізму обрахунку індексації орендної плати, тому суд вважає, що укладаючи договір оренди землі на більш ніж десятирічний строк із фіксованим розміром орендної плати орендодавець цілком правомірно очікувала здійснення виплат орендної плати з урахуванням індексації з метою часткової компенсації втрат від знецінення національної валюти та проходження інфляційних процесів в економіці.

Таким чином, договірні сторони не зазначили у договорі інший, ніж вказаний у Законі України «Про оренду землі» порядок обчислення розміру орендної плати за землю із урахуванням індексації (інфляції), яка дасть можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тому, з урахуванням принципів цивільного права, зокрема добросовісності, справедливості та розумності і тлумачення умов договору оренди на користь його дійсності, чинності та виконуваності, суд дійшов висновку, що така індексація повинна обчислюватися для орендної плати по вказаному договору оренди земельної ділянки за відповідний рік, як добуток індексів інфляції з січня по грудень цього року не залежно від наявності додаткових письмових угод між сторонами.

Орендна плата за договором оренди землі за 2018 рік з урахуванням індексів інфляції становить 5100,55 грн (4646,28 грн (орендна плата, передбачена договором) + 454,27 грн (інфляційне збільшення за період із 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року));

за 2019 рік з урахуванням індексів інфляції становить 4834,63 грн (4646,28 грн (орендна плата, передбачена договором) + 188,35 грн (інфляційне збільшення за період із 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року));

за 2020 рік з урахуванням індексів інфляції становить 4878,24 грн (4646,28 грн (орендна плата, передбачена договором) + 231,96 грн (інфляційне збільшення за період із 1 січня 2020року по 31 грудня 2020 року));

за 2021 рік з урахуванням індексів інфляції становить 5111,62 грн (4646,28 грн (орендна плата, передбачена договором) + 465,32 грн (інфляційне збільшення за період із 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року));

за 2022 рік з урахуванням індексів інфляції становить 5882,34 грн (4646,28 грн (орендна плата, передбачена договором) + 1236,06 грн (інфляційне збільшення за період із 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року));

за 2023 рік з урахуванням індексів інфляції становить 4882,49 грн (4646,28 грн (орендна плата, передбачена договором) + 236,21 грн (інфляційне збільшення за період із 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року)).

Отже, за вказаним договором оренди у 2018-2023 рр. відповідачем допущено виплату орендної плати не в повному обсязі. Так, розмір орендної плати за цим договором з урахуванням індексу інфляції у 2018 році становив 5100,55 грн, з яких виплачено 4830,29 (борг склав 270,26 грн); у 2019 році 4834,63 грн, з яких виплачено 4830,28 (борг склав 4,35 грн); у 2020 році 4878,24 грн, з яких виплачено 4830,28 (борг склав 47,96 грн); у 2021 році 5111,62 грн, з яких виплачено 4646,20 (борг склав 465,42 грн); у 2022 році 5882,49 грн, з яких виплачено 5391,54 (борг склав 490,80 грн); у 2023 році 4882,49 грн, з яких виплачено 4646,28 (борг склав 236,21 грн).

Суд вважає помилковим посилання відповідача на необхідність застосування під час вирішення цього спору постанови Верховного Суду у складі судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2023 року (справа № 175/642/19, провадження № 61-3451св22), оскільки у вказаній справі позовні вимоги стосувалися стягнення орендної плати у розмірі, яка мала бути відповідно до положень ПК України обрахована в межах 12% нормативної грошової оцінки земельної ділянки та у подальшому мала індексуватися в залежності від нормативної грошової оцінки землі. У вказаній справі Верховний Суд зазначив, що оскільки коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення у спірний період не змінювався, тому це не вплинуло на визначений договором розмір орендної плати.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У зв`язку з невиплатою орендної плати за вказані роки на підставі пункту 4.5 договору оренди землі з відповідача підлягає стягненню пеня, яка розраховується за формулою: пеня = С x РП x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, РП - розмір пені, зазначений в договорі, Д - кількість днів прострочення.

Таким чином, пеня за прострочення сплати орендної плати за договором оренди землі за 2018 рік (за період із 21 грудня 2018 року по 31 травня 2024 року) становить 53,75 грн; за 2019 рік (за період із 21 грудня 2019 року по 31 травня 2024 року) становить 0,71 грн; за 2020 рік (за період із 21 грудня 2020 року по 31 травня 2024 року) становить 6,03 грн; за 2021 рік (за період із 21 грудня 2021 року по 31 травня 2024 року) становить 41,56 грн; за 2022 рік (за період із 21 грудня 2022 року по 31 травня 2024 року) становить 25,91 грн; за 2023 рік (за період із 21 грудня 2023 року по 31 травня 2024 року) становить 3,85 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшов висновку про те, що тлумачення п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України та ч. 2 ст. 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплату у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Верховний Суд встановив, що: «У пункті 4.2. договору оренди землі від 01 червня 2014 року сторони обумовили, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її індексації. За таких обставин колегія суддів не погоджується із висновком апеляційного суду про те, що виплата орендної плати без урахування індексу інфляції, у тому числі систематична, не може бути підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки».

Разом із цим відповідач не спростував належними та допустимими доказами твердження позивача про те, що орендна плата сплачена не в повному обсязі, а саме без урахування індексації.

Таким чином, з огляду на те, що невиконання відповідачем обов`язку зі сплати орендної плати у повному обсязі є порушенням істотних умов договору оренди землі, які носять систематичний характер, у зв`язку із цим наявні правові підстави для розірвання цього договору.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача недоплаченої орендної плати за договором оренди, пені та розірвання договору оренди землі.

Щодо позовної вимоги про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про державну реєстрацію права оренди, вчиненого на підставі зазначеного договору.

Скасування запису про державну реєстрацію права оренди відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором вказаного рішення та в цілому відповідає способу захисту, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Проте розірвання договору оренди землі не повертає орендодавця у становище, яке існувало до прийняття рішення суду про розірвання договору оренди, а є безумовною підставою для державного реєстратора для вчинення відповідного запису про припинення речових прав, які виникли за розірваним договором, що узгоджується із положеннями ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У зв`язку з викладеним суд відмовляє у задоволенні зазначеної позовної вимоги.

При вирішенні питання щодо судових витрат суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення справи.

На підтвердження понесених витрат суду надано копії договору про надання правової допомоги від 31 травня 2024 року, укладеного між адвокатом Литвиненком О.О. та ОСОБА_1 , за яким розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надання правової допомоги, визначається сторонами окремо додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору; свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Литвиненком О.О. від 9 липня 2019 року; ордера про надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 31 травня 2024 року.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, платіжних доручень, квитанцій про сплату тощо). Однак матеріали справи зазначеного не містять, тому за відсутності доказів про здійснення оплати послуг з правничої допомоги і взагалі про розмір таких витрат, відсутні підстави вважати, що такі витрати були понесені позивачем, тому не підлягають відшкодуванню.

На виконання ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 2422 грн 40 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди земельної ділянки від 3 березня 2016 року (з урахуванням додаткової угоди від 15 грудня 2017 року) за 2018-2023 роки у розмірі 1515 грн орендної плати, а також 131,81 грн пені.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 3 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-АГРО» щодо оренди земельної ділянки, площею 1,3 га, з кадастровими № :02:001:0219.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-АГРО» на користь ОСОБА_1 2422,40 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-АГРО»; вул. Перемоги, 29, с. Сула, Сумський район, Сумська область, .

Суддя Д. В. Сізов