ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5756/24 Справа № 203/1586/23 Суддя у 1-й інстанції - Казак С.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Космачевської Т.В., Максюти Ж.І.,

секретар Піменова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2024 року у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Юлії Володимирівни, ОСОБА_1 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності (суддя першої інстації ОСОБА_2 , повний текст рішення складено 21 березня 2024 року),

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року Дніпровська міська рада звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Юлії Володимирівни, ОСОБА_1 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності, в якому просила скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. від 22.12.2021 року №62511054 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на споруди АДРЕСА_1 (номер запису 45861606); припинити право власності та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на споруди №1-3, І (огорожу, ворота, мостіння), розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 .

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодилась Дніпровська міська рада, та подала апеляційну скаргу, в якій наголошує на тому, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скарга мотивована тим, що реєстратором не було належним чином перевірено подані на реєстрацію права власності документи, зокрема технічний паспорт з описом об`єкту нерухомості, який відрізняється від опису станом на проведення реєстрації, а також порушено ч.4 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Дніпровська міська рада просила рішення Кіроського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Від ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона ззначила, що підстава, яку вказує позивач у скарзі для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, не може бути врахована для скасування рішення суду.

ОСОБА_1 просила рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2024 року залишити без змін.

Від інших учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні представник Дніпровської міської ради Скосарев І.Д.доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та просила залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 30.08.2006 року ЗАТ «Зеленбуд» на праві власності належала нежитлова будівля, адміністративно-побутових приміщень літ.А1, А1-1, загальною площею 237,8 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «ДМБТІ» ДОР станом на 21.03.2012 року на громадський будинок будівлю адміністративно - побутових приміщень літ.А1 по АДРЕСА_2 (власник ЗАТ «Зеленбуд»), вказаний об`єкт складався з: будівлі адміністративно - побутових приміщень літ.А1; прибудови літ.А1-1; літ.а труба димоходна; №1 ворота, №2 огорожа, І мостіння, ІІ мостіння.

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого станом на 27.02.2013 року, за ЗАТ «Зеленбуд» зареєстровано право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 . Опис об`єкту нерухомого майна: нежитлова будівля, адміністративно-побутових приміщень літ.А1, А1-1, загальною площею 237,8 кв.м. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: літ.А1, А1-1, приміщення.

27.02.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лісняк О.Г. за реєстровим №184, було посвідчено договір купівлі-продажу між ЗАТ «Зеленбуд» з однієї сторони та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з іншої сторони, відповідно до якого на користь останніх було відчужено по часті нежитлової будівлі, адміністративно побутових приміщень літ.А1, А1-1, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

В п.1.2 договору зазначено, що вказана нежитлова будівля належить продавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 30.08.2006 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11743990 від 05.09.2006 року, зареєстровано КП «ДМБТІ» в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 05.09.2006 року, реєстраційний №15888545.

За даними вищевказаних правовстановлюючих документів нежитлова будівля, що відчужується має наступний опис: будівля адміністративно-побутових приміщень літ.А1, А1-1, загальною площею 237,8 кв.м (п.1.3 договору).

Нежитлова будівля розташована на земельній ділянці площею 0,1227 га, зареєстрована в державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за кодом 75067028 та має кадастровий номер :06:002:0072.

10.10.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за реєстровим №7242 було посвідчено договір купівлі-продажу між ОСОБА_6 , як продавцем, та ОСОБА_5 , як покупцем, відповідно до якого на користь останнього було відчужено частину нежитлової будівлі, адміністративно-побутових приміщень літ.А1, А1-1, по АДРЕСА_2 . Майно, що відчужується складається з: будівлі адміністративно-побутових приміщень літ.А1, А1-1, загальною площею 237,8 кв.м, належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2013 року за реєстровим №184 та витягу про реєстрацію №818871, виданого КП «ДМБТІ» 27.02.2013 року.

12.05.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. за реєстровим №2809 було посвідчено договір купівлі-продажу між ОСОБА_5 , як продавцем, від імені якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності діяла ОСОБА_7 , та ОСОБА_1 , як покупцем, відповідно до якого на користь останньої було відчужено частку нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 . Опис об`єкта в цілому: загальна площа 237,8 кв.м, нежитлова будівля, адміністративно-побутових приміщень літ.А-1, А1-1. Частка нерухомого майна належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2013 року за реєстровим №184, дублікат якого виданий 11.05.2021 року за реєстровим №390; право власності №234162 зареєстровано за продавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.02.2013 року.

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 20.12.2021 року на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 (замовник ОСОБА_5 ), останні включають в себе будівлі літ.А1, літ.А1-1, літ.а1 труба, №1-3, І споруди.

22.12.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. за реєстровим №7601 було посвідчено договір купівлі-продажу між ОСОБА_5 , як продавцем, від імені якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності діяла ОСОБА_7 , та ОСОБА_1 , як покупцем, відповідно до якого на користь останньої було відчужено частку нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 . Опис об`єкта в цілому: загальна площа 236,7 кв.м; літ.А1 будівля адміністративно-побутових приміщень, А1-1 прибудова, а1 труба, №1-3, І споруди. Відчужувана частка належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2013 року за реєстровим №7242, зареєстрована за продавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.10.2013 року. Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої станом на 31.01.2022 року, вбачається, що 05.09.2006 року за ЗАТ «Зеленбуд» було зареєстровано право власності на нежитлові будівлі, адміністративно-побутових приміщень літ.А1, А1-1 по АДРЕСА_2 , загальною площею 236,7 кв.м (реєстраційний номер майна 15888545). Технічний опис майна: будівля адміністративно-побутових приміщень літ.А-1, А1-1, загальною площею 236,7 кв.м; димоходна труба літ.а; огорожі №1, №2, мостіння І, ІІ.

22.12.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В., як державним реєстратором, за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2021 року за реєстровим №7601, було зареєстровано право власності на частку нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1). Опис об`єкта: загальна площа 236,7 кв.м; літ.А1 будівля адміністративно-побутових приміщень; А1-1 прибудова; а1- труба; №1-3, І споруди.

Відмовляючі у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не довів порушення нотаріусом, як державним реєстратором, вимог Закону №1952-IV при проведенні державної реєстрації права власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2021 року, не обгрунтував та не довів факту порушення або можливого порушення в майбутньому його прав та обов`язків внаслідок проведення державної реєстрації права власності за відповідачкою ОСОБА_1 на відповідні споруди, а також, що обраний ним спосіб захисту відповідає змісту порушеного права та призведе до його поновлення.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Статтею ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 190 ЦК України майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Державні реєстратори у своїй діяльності керуються Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004 (далі - Закон № 1952), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі- Порядок № 1127) та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону № 1952 передбачено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону №1952-IV державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону №1952-IV відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Частиною 5 ст.12 Закону №1952-IV встановлено, що зміни характеристик об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, вносяться під час проведення державної реєстрації права власності на такий об`єкт у результаті вчинення дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення речових прав.

Згідно ч.8 ст.18 Закону №1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Підстави для відмови в державній реєстрації речових прав визначені ч.1 ст.24 Закону №1952-IV.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності; 13-2) актів приймання-передачі нерухомого майна неплатоспроможного банку перехідному банку, що створюється відповідно до статті 42 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Згідно із статті 11 Закону № 1952 державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 30.08.2006 року ЗАТ «Зеленбуд» на праві власності належала нежитлова будівля, адміністративно-побутових приміщень літ.А1, А1-1, загальною площею 237,8 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «ДМБТІ» ДОР станом на 21.03.2012 року на громадський будинок будівлю адміністративно-побутових приміщень літ.А1 по АДРЕСА_2 (власник ЗАТ «Зеленбуд»), вказаний об`єкт складався з: будівлі адміністративно-побутових приміщень літ.А1; прибудови літ.А1-1; літ.а труба димоходна; №1 ворота, №2 огорожа, І мостіння, ІІ мостіння.

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого станом на 27.02.2013 року, за ЗАТ «Зеленбуд» зареєстровано право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 . Опис об`єкту нерухомого майна: нежитлова будівля, адміністративно-побутових приміщень літ.А1, А1-1, загальною площею 237,8 кв.м. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: літ.А1, А1-1, приміщення.

22.12.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. за реєстровим №7601 було посвідчено договір купівлі-продажу між ОСОБА_5 , як продавцем, від імені якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності діяла ОСОБА_7 , та ОСОБА_1 , як покупцем, відповідно до якого на користь останньої було відчужено частку нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 . Опис об`єкта в цілому: загальна площа 236,7 кв.м; літ.А1 будівля адміністративно-побутових приміщень, А1-1 прибудова, а1 труба, №1-3, І споруди. Відчужувана частка належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2013 року за реєстровим №7242, зареєстрована за продавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.10.2013 року. Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої станом на 31.01.2022 року, вбачається, що 05.09.2006 року за ЗАТ «Зеленбуд» було зареєстровано право власності на нежитлові будівлі, адміністративно-побутових приміщень літ.А1, А1-1 по АДРЕСА_2 , загальною площею 236,7 кв.м (реєстраційний номер майна 15888545). Технічний опис майна: будівля адміністративно-побутових приміщень літ.А-1, А1-1, загальною площею 236,7 кв.м; димоходна труба літ.а; огорожі №1, №2, мостіння І, ІІ.

22.12.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В., як державним реєстратором, за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2021 року за реєстровим №7601, було зареєстровано право власності на частку нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1). Опис об`єкта: загальна площа 236,7 кв.м; літ.А1 будівля адміністративно-побутових приміщень; А1-1 прибудова; а1- труба; №1-3, І споруди.

Отже, апеляційним судом встановлено, що державний реєстратор приватний нотаріус Солошенко Ю.В., здійснювала реєстрацію на частку нежитлової будвлі на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 22.12.2021 року. Внесені до реєстру відомості щодо опису об`єкта нерухомості, зокрема, споруд №1-3, І, відповідали опису об`єкта, що відчужується, зазначеному в п.1.1 договору купівлі-продажу від 22.12.2021 року, даним технічного паспорту на цей об`єкт, виготовленого станом на 20.12.2021 року та не суперечили вже зареєстрованим речовим правам на даний об`єкт нерухомості, а тому апеляційний суд вважає, що позивачем не доведено порушення його прав через реєстрації права власності на вказні об`єкти за ОСОБА_1 .

Окрім того, як було встановлено матеріалами справи, вказані об`єкти були наявні у реєстрі речових прав, коли власником даної будівлі було ЗАТ «Зеленбуд», також дані об`єкти були зазначені у технічному паспорті, що підтверджується відповідними доказами (а.с.18), а тому посилання Дніпровської міської ради, що за відповідачкою було окремо зареєстровано право власності на споруди №1-3, І (огорожу, ворота, мостіння) не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки спірна реєстрація була здійснена у сукупноті єдиного об`єкта, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Також слід зазначити, що будь-які договори купівлі-продажу позивачем недійсними не визнавались, а тому відсутні підстави для скасування спірної реєстрації.

Відповідно до положень ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апеляційний суд вважає, що Дніпровською міською радою, не було наведено в апеляційній скарзі підстав для скасування судового рішення, щодо незгоди із оскаржуваним рішенням, та не було вказано, що саме судом першої інстанції не було досліджено та не було встановлено, оскільки апеляційна скарга повністю дублюється з позовною заявою, є ідентичною за змістом і не містить будь - яких доводів скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин у справі, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О. В. Халаджи

Т.В. Космачевська

Ж.І. Максюта

Повний текст судового рішення складено 08 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач О. В. Халаджи