Справа № 583/3711/24
У Х В А Л А

про залишення без руху

07 серпня 2024 року м. Охтирка

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Соколова Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави України в особі: Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України. Управління державної казначейської служби України в Сумській області

про стягнення відшкодування недоотриманої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ :

22.07.2024 позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 50400 євро на відшкодування недоотриманої заробітної плати шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, Головного управління державно казначейської служби України у Сумській області, а також просив звільнити від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду.

Ухвалою суду від 29.07.2024 вказану позовну заяву було залишено без руху, запропоновано позивачу усунути недоліки, викладені в мотивувальній частині ухвали.

06.08.2024 позивач подав суду заяву, якою, на його думку, усунув недоліки, зазначені судом.

Так в заяві він вказав ЄДРПОУ Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, при цьому не зазначив в позові відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Щодо змісту позовних вимог.

В ухвалі від 29.07.2024 вказано, що відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 174 УПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, проте позивачем зазначено п`ять відповідачів, однак не зазначено змісту позовних вимог щодо кожного з них.

В заяві позивач вказує , що в березні 2022 він мав виїхати на роботу за кордон, однак держава закрила кордони, він не поїхав на роботу, не отримав гроші, тому вимагає компенсації заробітної плати від держави.

При цьому ОСОБА_1 знову не зазначено, які саме вимоги він пред`являє до кожного з відповідачів.

Позивачем, при подачі позову були додані докази, а саме запрошення ОСОБА_1 на роботу в Польщу, Литву (як вказав він у додатках), але подані іноземними мовами без перекладу цих документів українською мовою та їх нотаріального засвідчення, як це передбачено нормами чинного законодавства.

В заяві ОСОБА_1 зазначає, що сам документ запрошення на роботу в Польщу, його зміст, немає жодного значення для суду, що береться тільки сам факт запрошення для отримання робочої візи, а потім він може вибрати цю фірму чи будь яку іншу для роботи. Вказує, що якщо якійсь стороні потрібно переклад, то він його зробить «по ходу суду», а так він не потрібен в суді, його розглядати не треба, документа з Литви в нього не має в оригіналі, там береться тільки адреса для запиту суду, яка була зарплата в 2021 та яка зарплата зараз.

Така позиція позивача суперечить вимогам ч. 5 ст. 177 ЦПК України, в якій вказано, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Таким чином, якщо позивач зазначає в позові доказами запрошення на роботу за кордоном, що, на його думку, підтверджують факт втрати заробітку, то до запрошень, які викладені іноземною мовою повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином, вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат". Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22.02.2012 визначено, що якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Крім цього, позивач зазначає, що вказав розмір компенсації в кінці позовної заяви: 28 місяців, які він перебував в Україні через закриті кордони, він втратив 1800 євро зарплати в місяць, тобто виходить 50400 євро компенсації. Проте документально не підтверджує розмір заробітної плати, а лише посилається на те, що в заяві вказані свідки, які підтвердять, яка була зарплата.

Таким чином позивачем всупереч п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не назначено обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне повторно залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу усунути вказані недоліки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України в особі: Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України. Управління державної казначейської служби України в Сумській області про стягнення відшкодування недоотриманої заробітної плати повторно залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Наталія СОКОЛОВА