Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/346/24
Єдиний унікальний №733/1383/24
Рішення

Іменем України

08 серпня 2024 року м.Ічня Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді- Вовченка А.В.,

при секретарі - Мошенець Л.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів з матері

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів з матері.

Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що з відповідачкою перебував у цивільному шлюбі. На підставі судового наказу №733/240/20, виданого Ічнянським районним судом від 19 березня 2020 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 28.02.2020 року щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Дитина проживає із позивачем та знаходяться на його утриманні.

Просить припинити стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину щомісячно на користь ОСОБА_2 на утримання сина до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідачки аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно на його користь на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. В позовній заяві просить розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи- Ічнянського відділу ДВС у Прилуцькому районі в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, не повідомивши причин, хоча була своєчасно повідомлена про дату, час та місце слухання справи, зокрема шляхом оголошення на офіційному сайті Ічнянського районного суду, відзиву не подала, а тому в силу ст.128

ЦПК України відповідач вважається повідомленою, на підставі ст. 223 ЦПК України , суд вважає що достатньо матеріалів про права та відносини сторін, необхідність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, дає суду право обмежитися доказами, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі. Від спільного проживання мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони у справі є батьками неповнолітнього сина.

На підставі судового наказу №733/240/20 , виданого Ічнянським районним судом 19 березня 2020 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 28.02.2020 року щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки в/ч НОМЕР_1 від 25.06.2024 року заборгованість по ВП № 61710462 відсутня (а.с.15).

Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі боржників не значиться (а.с.10).

Починаючи з грудня 2023 року дитина - ОСОБА_4 не зареєстрований, але фактично проживає з позивачем та перебуває на повному його утриманні. Дана обставина підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому будинку осіб та актом обстеження помешкання - будинку гр. ОСОБА_1 , в якому зазначено, що в даному помешканні проживають мати позивача- ОСОБА_5 , сам ОСОБА_1 та його син ОСОБА_4 (а.с.11-12).

Згідно довідки Парафіївського ліцею Парафіївської селищної ради №97 від 05.06.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є учнем 6 класу (а.с.16).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на

утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

При задоволенні позову суд враховує, що наявність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дитини.

Відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй "Про права дитини", яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 273 ЦПК України .

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є ефективним.

Як зазначалось раніше, судом встановлено, що неповнолітній син сторін ОСОБА_6 проживає разом з батьком ОСОБА_7 та перебуває на його утриманні.

Позивач та відповідачка є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, суду не надано.

При цьому, відповідачка ОСОБА_2 не довела неможливість офіційно працювати та заробляти достатньо коштів для утримання дитини та забезпечення такого майнового рівня, який дозволить виконати зобов`язання щодо забезпечення достатнього та гармонійного розвитку дитини. Також, відповідачка не надала суду доказів на підтвердження відсутності у неї будь-якого майна.

Отже, належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які б

унеможливлювали сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина, відповідачка суду не надала.

Більш того, Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2019 року у справі №344/10971/16-ц зазначив, що факт відсутності у батька чи матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Крім того, при вирішенні питання щодо розміру частки на утримання неповнолітньої дитини, суд в першу чергу враховує найкращі інтереси дитини, чи буде відповідати їх розмір рівню життя, необхідного для нормального фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини, а також спроможність батьків сплачувати аліменти та щоб присуджений розмір аліментів, в даному випадку, не був менший, ніж розмір аліментів, який наразі стягується з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина на підставі судового наказу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19.03.2020 року у цивільній справі № 733/240/20.

Водночас, розмір аліментів, визначений позивачем, суд вважає таким, що відповідає принципам розумності, співмірності та справедливості.

Отже, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 26.06.2024 року, та до досягнення дитиною повноліття.

На переконання суду такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідатиме її інтересам, правам і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси отримувача, а також забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та не порушуватиме правила щодо рівності батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відтак, враховуючи наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши фактичні обставини справи та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги про стягнення аліментів з відповідачки.

З відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору , сплаченого при поданні позову, в сумі 1211,20 гривень.

В дохід держави підлягає стягненню з ОСОБА_2 1211,20 грн. судового збору за вимогу про стягнення з неї аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.258 - 260,263-265 ЦПК України,180 - 184 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити .

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів , які стягуються з нього на підставі судового наказу №733/240/20 від 19.03.2020 року , виданого Ічнянським районним судом на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 1211,20 грн. судового збору на користь держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку , передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Відповідач : ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Третя особа: Ічнянський відділ ДВС у Прилуцькому районі, ЄДРПОУ - 34313687.

Повний текст рішення складено 08 серпня 2024 року.

Суддя А. В. Вовченко