КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8115/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2023 року

у справі за позовом Київського національного університету імені Тараса Шевченка до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, -

установив:

У травні 2018 року Київський національний університет імені Т.Г.Шевченка звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що Наказом Ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 23 листопада 2015 року №820-34 було зараховано ОСОБА_2 до аспірантури факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем університету на навчання з відривом від виробництва за державним замовленням за спеціальністю 01.04.08 «фізика плазми» з 01 грудня 2015 року.

Відповідно до п. 17 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 1999 року №309, яке діяло на момент вступу відповідача до аспірантури, взаємозобов`язання аспіранта, підготовка якого здійснюється за державним замовленням, та вищого навчального закладу визначаються в типовій угоді, форма якої визначена цією ж Постановою.

На виконання вказаної норми між аспірантом ОСОБА_1 та Університетом було укладено Угоду про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва, за рахунок державного замовлення від 01 грудня 2015 року №82.

Відповідно до Угоди, відповідач зобов`язувався: 1. Дотримуватись всіх умов Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових працівників. В разі відрахування за наслідками атестації, невиконання індивідуального плану без поважних причин, грубе порушення Правил внутрішнього розпорядку університету відшкодувати вартість навчання згідно з чинним законодавством; 2. Оволодіти науковими знаннями, практичними навичками. Професійною майстерністю згідно з обраною спеціальністю; 3.виконувати індивідуальний план роботи; 4. Звітувати про хід написання дисертації та індивідуального плану; 5. Подавати відділу підготовки та атестації науково-педагогічних кадрів індивідуальний план роботи, результати атестації та інші необхідні документи; 6.упродовж навчання в аспірантурі опублікувати не менш 10-ти статей за темою дисертаційного дослідження у наукових фахових виданнях, серед яких не менше однієї статті у виданнях інших держав або у виданнях України, які включені до міжнародних науково метричних баз, у всіх публікаціях, підготовлених під час навчання в аспірантурі, місцем роботи (навчання) вказувати Київський національний університет імені Тараса Шевченка; 7. Своєчасно вносити перелік опублікованих наукових праць до бази публікацій університету; 8. Відпрацювати не менше трьох років у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка (кафедра фізичної електроніки).

На підставі рішення кафедри та у зв`язку із невиконанням індивідуального навчального плану, вченою радою факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем Київського національно університету ім. Тараса Шевченка (протокол № 9 від 13 березня 2017 року) прийнято рішення про відрахування відповідача, аспіранта факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних технологій другого року навчання з відривом від виробництва.

Наказом ректора від 30 березня 2017 року №162-34 відповідача відраховано 31 березня 2017 року зі складу аспірантів факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем у зв`язку з невиконанням індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин.

На підготовку відповідача в аспірантурі університетом були витрачені бюджетні кошти в розмірі 101893,90 грн.

При цьому відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання як аспірант університету, тим самим завдав своїми діями майнової шкоди позивачу.

Відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог уточнена сума майнової шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача становить 74293,86 грн. та складається з 58633,20 грн. отриманої відповідачем стипендії за весь період навчання в аспірантурі та 15660,66 грн. суми виплаченої заробітної плати науковому керівнику відповідача (з розрахунку кількості годин на рік на одного аспіранта).

Просив суд, суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 74293,86 грн. матеріальної шкоди та 1762 грн. судового збору.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2023 року зазначений вище позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Київського національного університету ім. Тараса Шевченка суму завданої майнової шкоди в розмірі 74293,86 грн. та 1762 грн. судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального прав, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ключовим у визнанні стипендії соціальною є те, що вона є єдиним засобом для існування отримувача.

Вказує, що він навчався з відривом від виробництва, отже не мав можливості працювати, тобто стипендія була його єдиним засобом для існування, що відповідно є соціальною стипендією, а отже не підлягає поверненню.

Зазначає, що між ним та Університетом виникли договірні відносин, а не деліктні правовідносини.

Позивач не довів, що кошти сплачені йому як стипендія є збитками, а також те, що протиправні дії із завдання збитків вчинено саме ним, а тому позивачем обрано неправильний спосіб захисту свого права.

Просив суд, рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

На вказану апеляційну скаргу КНУ ім. Тараса Шевченка подав відзив, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до п. 6 Порядку призначення і виплати стипендії аспірантам не передбачалася виплата соціальних стипендій.

Виплата відповідачу академічної стипендії здійснювалась на підставі Угоди №82 про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва, за рахунок державного замовлення від 01 грудня 2015 року, як винагорода за виконання ним своїх договірних зобов`язань.

Вказує, що шкода, завдана Університету у вигляді грошових витрат на навчання аспіранта є не чим іншим як майновою шкодою.

Просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2023 року залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом встановлено, щонаказом ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 23 листопада 2015 року №820-34 було зараховано ОСОБА_1 до аспірантури факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем університету на навчання з відривом від виробництва за державним замовленням за спеціальністю 01.04.08 «фізика плазми» з 01 грудня 2015 року.

Відповідно до п. 17 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 01 березня 1999 року №309, яке діяло на момент вступу відповідача до аспірантури, взаємозобов`язання аспіранта, підготовка якого здійснюється за державним замовленням, та вищого навчального закладу визначаються в типовій угоді, форма якої визначена цією ж Постановою.

На виконання вказаної норми між аспірантом ОСОБА_1 та позивачем було укладено Угоду про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва, за рахунок державного замовлення від 01 грудня 2015 року №82.

Відповідно до Угоди, відповідач зобов`язувався: 1. Дотримуватись всіх умов Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових працівників. В разі відрахування за наслідками атестації, невиконання індивідуального плану без поважних причин, грубе порушення Правил внутрішнього розпорядку університету відшкодувати вартість навчання згідно з чинним законодавством; 2. Оволодіти науковими знаннями, практичними навичками. Професійною майстерністю згідно з обраною спеціальністю; 3.виконувати індивідуальний план роботи; 4. Звітувати про хід написання дисертації та індивідуального плану; 5. Подавати відділу підготовки та атестації науково-педагогічних кадрів індивідуальний план роботи, результати атестації та інші необхідні документи; 6.упродовж навчання в аспірантурі опублікувати не менш 10-ти статей за темою дисертаційного дослідження у наукових фахових виданнях, серед яких не менше однієї статті у виданнях інших держав або у виданнях України, які включені до міжнародних науково метричних баз, у всіх публікаціях, підготовлених під час навчання в аспірантурі, місцем роботи (навчання) вказувати Київський національний університет імені Тараса Шевченка; 7. Своєчасно вносити перелік опублікованих наукових праць до бази публікацій університету; 8. Відпрацювати не менше трьох років у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка (кафедра фізичної електроніки).

Згідно п.п. 4 п. 16 та п. 22 Положення, аспірант зобов`язаний виконувати індивідуальний план роботи, аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований, зокрема, через невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України.

Пунктом 22 Положення визначено, що рішення про відрахування аспіранта приймає вчена рада вищого навчального закладу. На підставі рішення вченої ради аспірант відраховується з аспірантури наказом керівника вищого навчального закладу.

Згідно п.п.6 п. 6.15 Статут Київського національного університету імені Тараса Шевченка, затвердженого наказом міністерства освіти і науки України від 24 липня 2015 року № 802, в Університеті утворюються вчені ради факультетів (інститутів), повноваження яких визначаються Вченою радою Університету, відповідно до цього Статуту. Вчена рада Університету може делегувати частину своїх повноважень вченим радам факультетів (інститутів).

На підставі рішення кафедри та у зв`язку із невиконанням індивідуального навчального плану, вченою радою факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем Київського національно університету імені Тараса Шевченка (протокол №9 від 13 березня 2017 року) прийнято рішення про відрахування відповідача, аспіранта факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних технологій другого року навчання з відривом від виробництва.

Наказом ректора від 30 березня 2017 року №162-34 відповідача відраховано 31 березня 2017 року зі складу аспірантів факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем у зв`язку з невиконанням індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин.

Згідно п.9.3 Статуту, фінансування Університет здійснюється за рахунок, зокрема, коштів загального фонду державного бюджету.

Напрями використання бюджетних коштів, що спрямовуються на досягнення мети та забезпечують виконання завдань університету, визначаються паспортом бюджетної програми, який щорічно затверджується у порядку, визначеному наказом Міністерства фінансів України №1098 «Про паспорти бюджетних програм». Паспортом бюджетної програми університету, що затверджується спільним наказом Міністерства освіти і науки України та Міністерства фінансів України щорічно, визначаються середні витрати на підготовку 1 аспіранта, який навчається з відривом від виробництва, у поточному році.

Так, згідно паспортів бюджетної програми на 2015-2016 роки, середня вартість підготовки 1 аспіранта становила: у 2015 році - 680907,4 грн.; у 2016 році - 73935,2 грн.; у 2017 році - 88865,5 грн.

Отже, вартість підготовки відповідача склала: 1 місяць 2015 року - 5742,3 грн.; 12 місяців 2016 року - 73935,2 грн.; 3 місяці 2017 року - 22216,4 грн. Всього на підготовку Відповідача в аспірантурі університетом були витрачені бюджетні кошти в розмірі 101893,9 грн.

Відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог уточнена сума майнової шкоди, яка підлягала стягненню з відповідача становить 74293,86 грн. та складається з 58633,20 грн. отриманої відповідачем стипендії за весь період навчання в аспірантурі та 15660,66 грн. суми виплаченої заробітної плати науковому керівнику відповідача (з розрахунку кількості годин на рік на одного аспіранта).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Закону України від 01 липня 2014 року №1556-УІІ «Про вищу освіту» в редакції, чинній на час відрахування відповідача, підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом.

Підготовка в аспірантурі і докторантурі здійснюється за рахунок, зокрема, коштів Державного бюджету України - за державним замовленням для роботи у державному секторі народного господарства (підпункт 1 пункту 4 Положення).

Відповідно до підпункту 4 пункту 16 Положення аспіранти і докторанти зобов`язані виконувати індивідуальний план роботи над дисертацією. Індивідуальний план роботи аспіранта передбачає складання кандидатських іспитів із спеціальності, іноземної мови та філософії, а у разі необхідності - додаткового іспиту, визначеного рішенням спеціалізованої вченої ради закладу, установи, де передбачається захист дисертації, і заліків з дисциплін, визначених рішенням вченої ради вищого навчального закладу, наукової установи з урахуванням профілю підготовки, а також педагогічна практика.

За змістом п. 22 цього Положення аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що відповідачвсупереч укладеній між сторонами Угоді про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення, не виконав індивідуального плану без поважних причин, у результаті чого йогобуло відраховано з Університету.

Рішень позивача, якими вирішено питання про відрахування ОСОБА_1 з аспірантури, ним в установленому законом порядку не оскаржувалось, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню вартість навчання згідно з умовами укладеної між сторонами угоди від 01 грудня 2015 року в розмірі, розрахованому, виходячи із встановленої бюджетною програмою за відповідний період суми середніх витрат на одного аспіранта, який навчається з відривом від виробництва.

З матеріалів справи вбачається, що вартість підготовки на час навчання згідно з Паспортом бюджетної програми університету аспіранта ОСОБА_1 в університеті склала: 1 місяць 2015 року - 5742,3 грн.; 12 місяців 2016 року - 73935,2 грн.; 3 місяці 2017 року - 22216,4 грн. Всього на підготовку відповідача в аспірантурі університетом були витрачені бюджетні кошти в розмірі 101893,9 грн., які згідно ст. 71 Закону України «Про вищу освіту» виплачені за рахунок коштів державного бюджету та які підлягають стягненню з відповідача, що не дотримався угоди про підготовку аспіранта за рахунок державного бюджету.

Разом з тим, відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог уточнена сума майнової шкодистановить 74293,86 грн. та складається з 58633,20 грн. отриманої відповідачем стипендії за весь період навчання в аспірантурі та 15660,66 грн. суми виплаченої заробітної плати науковому керівнику відповідача (з розрахунку кількості годин на рік на одного аспіранта), які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з їх доведеності належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про обрання позивачем неправильного способу захисту свого права, колегією суддів відхиляються, оскількивідповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 5 ЦПК України передбачено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права) (ст. 8 ЦК України).

Таким чином, шкода завдана позивачу у вигляді грошових витрат на навчання аспіранта є нічим іншим як майновою шкодою.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин.

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба