Справа № 569/9105/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Білецькій А.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Омельчук Т.В. та позивач ОСОБА_1 зазначили суду, що сімейне життя між сторонами не склалося, сторони по справі мають різні характери та протилежні погляди на сімейне життя, у сторін відсутні спільні інтереси, що в кінцевому результаті призвело до втрати почуття любові та фактичного припинення між ними шлюбних відносин, спільне проживання як сім`я припинено, спільного ггосподарства не ведуть, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача; позовні вимоги підтримали, просили задоволити їх в повному обсязі, а саме шлюб між сторонами по справі розірвати; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 3028 грн. щомісячно, починаючи з 14 травня 2024 року і до досягнення дитиною трьох років та понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився, однак попередньо подавав заяву до суду відзив, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2022 року.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №25, виданий 15 вересня 2022 року Білокриницькою сільською радою, з якого вбачається, що 15 вересня 2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб. Прізвище після укладення шлюбу: чоловіка - ОСОБА_2 , дружини - ОСОБА_1 .

Від шлюбу сторони мають спільного сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дана обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим 30 серпня 2023 року Рівненським відділом реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з якого вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Рівне, про що 30 серпня 2023 року складено відповідний актовий запис №1609. Батьками записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади №2024/004093971 та № 204/004094087 від 24 квітня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

З дослідженого в судовому засіданні вироку від 25 квітня 2024 року вбачається, що 22 березня 2024 року, приблизно о 23 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчиняючи дії, пов?язані з домашнім насильством, під час конфлікту, з метою заподіяння особі, з якою перебував у сімейних відносинах, в розумінні п.3. ч.1 ст.1, п.1 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме своїй дружині - ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, умисно кистю своєї правої руки тиснув на тіло потерпілої в області грудної клітки та плеча з лівого боку, після чого повалив її на підлогу, почав душити рукою в області шиї, кілька разів вдарив потиличною ділянкою голови об підлогу та наніс декілька ударів долонею руки по обличчі з лівого боку. Продовжуючи вчиняти протиправні дії відносно потерпілої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в момент, коли потерпіла підвелася з підлоги, схопив її за волосся з лівого боку та повалив на ліжко, внаслідок чого спричинив потерпілій такі тілесні ушкодження: крововиливи в ділянці нижньої щелепи зліва, на лівому плечі, на передній поверхні грудної клітки зліва (3), на лівому стегні. які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, - як умисне легке тілесне ушкодження. ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а також згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Вироком від 25 квітня 2024 року, дослідженим в судовому засіданні, відповідача по справі, ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України щодо дружини ОСОБА_1 .

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.112 СК України суд з?ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вирішуючи вимогу щодо стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Положеннями ч. 1ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина,з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина,з якою проживає дитина,має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина,а також дружина,з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища,за умови,що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти,присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» регламентовано, що з 01.01.2024 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 3028 грн.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини під час вагітності та дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Як було встановлено судом, відповідач є чоловіком позивача, позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на користь дружини у розмірі 3028 грн. щомісяця, починаючи, з дня подання позовної заяви до суду, та до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що дослідивши матеріали справи, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З позовної заяви вбачається, що з метою стягнення заборгованості представник позивача поніс судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Пунктами 4, 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 вказаного Закону передбачено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

В підтвердження понесених позивачем витрат надано договір про надання правничої допомоги №24/04/2024 від 24 квітня 2024 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Омельчук Т.В., додатковий договір до договору №24/04/2024 від 24 квітня 2024 року, розрахунок судових витрат пов`язаних з наданням послуг за договором про надання правової допомоги від 24.04.2024 року № 24/04/2024 року та додаткового договору до нього від 24.04.2024 року, квитанція до прибуткового касового ордера №24/04/2024 від 24 квітня 2024 року про прийняття на підставі договору про надання правничої допомоги №24/04/2024 від 24 квітня 2024 року суми в розмірі 6 000 грн. від ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, наявні підстав для відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 6 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № FEE_15760614 від 26 квітня 2024 року на суму 1211,20 грн., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 13, 77-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15 вересня 2022 року Білокриницькою сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис №25 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на утримання дружини в розмірі 3028 грн. щомісячно, починаючи з 14 травня 2024 року і до досягнення дитиною трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов