_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 522/4470/21
Провадження № 2/947/207/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Сопової А.Є.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , правонаступником якої є малолітній ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про розірвання договорів купівлі-продажу нерухомого майна, повернення безпідставно набутого майна та поновлення права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ :

17 березня 2021 року представник позивача - ОСОБА_7 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом про розірвання договорів купівлі-продажу нерухомого майна, повернення безпідставно набутого майна та поновлення права власності на нерухоме майно.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Кріль Х.С. від 19.03.2021 року справа була передана для розгляду за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого судцю Михайлюка О.А., який ухвалою від 05.05.2021 року відмовив у відкриті провадження у справі.

Дана ухвала була оскаржена до Одеського апеляційного суду, який постановою від 02.12.2021 року апеляційну скаргу задовольнив частково, ухвалу скасував та направив справу до того ж суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Михайлюка О.А. від 19.01.2022 року задоволено самовідвід та справу передано до автоматичного розподілу між суддями. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Граніна В.Л., який ухвалою від 24.05.2022 року відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання.

В процесі підготовчого провадження, представником відповідача ОСОБА_8 - адвокатом Головчуком В.А. було подано клопотання про передачу справи за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.10.2022 року справу було передано до Київського районного суду м. Одеси за підсудністю.

Матеріали цивільної справи надійшли до суду 02 листопада 2022 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Куриленко О.М., яка ухвалою від 03.11.2022 року прийняла справу до свого провадження та призначила підготовче судове засідання.

23 листопада 2022 року представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу суду клопотання, в якому просив постановити ухвалу про участь представника громадянина Турецької Республіки ОСОБА_6 - адвоката Головчука Віталія Анатолійовича у судових засіданнях Київського районного суду м. Одеси у справі №522/4470/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (комунікаційної платформи ЕАSYСОN).

Ухвалою суду від 24 листопада 2022 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду було відмовлено.

28.12.2022 року від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглянути заяву про забезпечення позову, подану одночасно з позовною заявою.

Ухвалою суду 28 грудня 2022 року заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Ноцького Олександра Вікторовича про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно, що зареєстроване за відповідачем ОСОБА_12 , а саме: - квартиру АДРЕСА_1 ; - садовий будинок загальною площею 776,00 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; - земельну ділянку площею 0,0615 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :13:003:0047.

Не погоджуючись з даною ухвалою, представник відповідача ОСОБА_12 ОСОБА_1 оскаржив її в Одеському апеляційному суді.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18.03.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат Головчук Віталій Анатолійович, залишено без задоволення. Ухвалу Київського районного суду міста Одеси області 28 грудня 2022 року залишено без змін.

Матеріали справи повернуті до суду 23 квітня 2024 року. Справу передано судді Куриленко О.М. 25.04.2024 року.

Ухвалою суду від 25.04.2024 року прийнято до провадження суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є малолітній ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про розірвання договорів купівлі-продажу нерухомого майна, повернення безпідставно набутого майна та поновлення права власності на нерухоме майно та призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні, призначеному на 05.06.2024 року, представник позивача ОСОБА_7 клопотань та заяв не мав та вважав, що слід закрити підготовче судове засідання та призначити розгляд справи по суті у судове засідання

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_1 , у підготовчому судовому засіданні, що відбулося 05.06.2024 року, не заперечував проти закриття підготовчого судового засідання та призначення розгляду справи по суті у судове засідання.

Ухвалою суду від 05.06.2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті у судове засідання.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Представник позивача, у судове засідання, призначене на 30.07.2024 року, не з`явився, повідомлявся належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_1 наполягав на продовженні розгляду справи, заперечував проти відкладення судовго засідання, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач - ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Враховуючи термін перебування справи в провадженні суду, відсутність будь-яких клопотань з боку представника позивача, а також наполягання представника відповідача щодо подальшого розгляду справи, суд ухвалив продовжити розгляд справи у відсутності позивача та його представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14 липня 2014 року, відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М., зареєстрованого в реєстрі за №1015 ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_13 квартиру АДРЕСА_3 .

Згідно заяви ОСОБА_2 , справжність підпису на якій засвідчена 14 липня 2014 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М., за реєстровим №1012, вона надана згода на продаж квартири. Крім того, у заяві вказано, що договір купівлі-продажу від 14 липня 2014 року укладається в інтересах подружжя та відповідає їхньому спільному волевиявленню.

Відповідно до пункту 5 договору купівлі-продажу від 14 липня 2014 року, продаж квартири за домовленістю сторін вчинено за 1 770 600 грн. 00 коп., які покупець сплатив продавцю до підписання та нотаріального посвідчення цього договору шляхом внесення коштів на поточний рахунок продавця, згідно квитанції ПАТ «Фінбанк» №6475696 від 14 липня 2014 року. Підписання цього договору свідчить про те, що його умови повністю відповідають волевиявленню продавця і покупця, про одержання продавцем повного розрахунку за продану квартиру, і що будь-яких претензій, в тому числі матеріальних, сторони одна до одної не мають.

У пункті 9 договору купівлі-продажу від 14 липня 2014 року зазначається, що сторони однаково розуміють значення, умови цього правочину та його правові наслідки, підтверджують дійсність намірів при його укладенні, а також те, що цей договір не носить характеру фіктивного чи удаваного правочину, не є правочином зловмисним, про що свідчать особисті підписи сторін на цьому правочині. Сторони стверджують, що подана ними інформація, пов`язана з посвідченням цього договору, є правдивою, подані документи дійсні та/або не підроблені, особи, прав чи інтересів яких стосується цей договір, відсутні.

Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Скрипченко А.Д., зареєстрованого в реєстрі за №826, 22 серпня 2014 року відповідачем ОСОБА_14 придбано у відповідачки ОСОБА_5 зазначену квартиру.

Відповідно до пункту 3.1 договору купівлі-продажу квартири від 22 серпня 2014 року, продаж квартири за домовленістю сторін вчинено за 1 867 423 грн. 00 коп., які отримані продавцем від покупця до нотаріального посвідчення цього договору. Продавець своїм підписом під цим договором підтверджує факт повного розрахунку за продану квартиру, а також стверджує, що жодних претензій щодо розрахунку за цим договором до покупця не має.

18 грудня 2014 року відповідачем ОСОБА_14 придбано у позивачки, відповідно до пунктів 1 договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М., зареєстрованих в реєстрі за №1916 та №1919, садовий будинок загальною площею 776 кв.м. та земельну ділянку з кадастровим номером :13:003:0047, площею 0,0615, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно пункту 5 договору купівлі-продажу від 18 грудня 2014 року, продаж садового будинку за домовленістю сторін вчинено за 3 780 431 грн. 00 коп., які покупець сплатив продавцю до підписання та нотаріального посвідчення цього договору шляхом внесення коштів на поточний рахунок продавця, згідно квитанції АТ «Сбербанк Росії» №186058452 від 18 грудня 2014 року. Підписання цього договору свідчить про те, що його умови повністю відповідають волевиявленню продавця і покупця, про одержання продавцем повного розрахунку за проданий садовий будинок, і що будь-яких претензій, в тому числі матеріальних, сторони одна до одної не мають.

Відповідно до пункту 3 договору купівлі-продажу від 18 грудня 2014 року, продаж земельної ділянки за домовленістю сторін вчинено за 1 333 381 грн. 00 коп., які покупець сплатив продавцю до підписання та нотаріального посвідчення цього договору шляхом внесення коштів на поточний рахунок продавця, згідно квитанції АТ «Сбербанк Росії» №186058452 від 18 грудня 2014 року. Підписання цього договору свідчить про те, що його умови повністю відповідають волевиявленню продавця і покупця, про одержання продавцем повного розрахунку за продану земельну ділянку, а також, що предмет цього договору передано продавцем і прийнято покупцем до підписання цього договору, і що будь-яких претензій, в тому числі матеріальних, сторони одна до одної не мають.

У пункту 9 договору купівлі-продажу садового будинку від 18 грудня 2014 року та пункту 8 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 грудня 2014 року, зазначається, що сторони однаково розуміють значення, умов цих правочинів та їх правові наслідки, підтверджують дійсність намірів при їх укладенні, а також те, що ці договори не носить характеру фіктивних чи удаваних правочинів, не є правочинами зловмисними, про що свідчать особисті підписи сторін на цих правочинах. Сторони стверджують, що подана ними інформація, пов`язана з посвідченням цих договорів, є правдивою, подані документи дійсні та/або не підроблені, особи, прав чи інтересів яких стосується ці договори, відсутні.

Відповідно до пункту 9 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 грудня 2014 року сторони свідчать, що вони не визнані недієздатними чи обмежено дієздатними; укладення договору відповідає їх інтересам; волевиявлення є вільним і усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі; умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін; договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені у ньому; у тексті цього договору зафіксовано усі істотні умови, шо стосуються купівлі-продажу земельної ділянки.

Відмовляючи у задоволенні даного позову, суд бере до уваги, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 раніше зверталися до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 , третя особа ОСОБА_5 , про визнання договорів купівлі-продажу квартири, садового будинку, земельної ділянки недійсними та визнання права власності на квартиру, садовий будинок, земельну ділянку (справа №520/11983/15-ц).

У позовній заяві ОСОБА_2 як підставу подання позову зазначала неотримання нею та її чоловіком ОСОБА_13 грошових коштів за продаж квартири, садового будинку, земельної ділянки та наявність кримінальних проваджень по вказаній обставині. На підтвердження вказаної у позовній заяві підстави ОСОБА_2 надавались листи (довідки) з ПАТ «Фінбанк», АТ «Сбербанк Росії» та копії матеріалів кримінальних проваджень.

29 грудня 2015 року Київським районним судом м. Одеси винесено рішення по справі №520/11983/15-ц, яким позов ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ОСОБА_10 ( ОСОБА_17 ), третя особа ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу квартири, садового будинку, земельної ділянки недійсними та визнання права власності на квартиру, садовий будинок, земельну ділянку задоволено.

Рішення суду першої інстанції ОСОБА_18 було оскаржено в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційний суду Одеської області від 27 квітня 2016 року по справі №520/11983/15-ц було витребувавано у ПАТ «Фінбанк» відомості чи проводилась банківською установою операція з внесення ОСОБА_19 14 липня 2014 року грошових коштів у сумі 1 770 600 грн. 00 коп. та чи видавалась на підтвердження такої операції квитанція ПАТ «Фінбанк» №6475696 від 14 липня 2014 року та з АТ «Сбербанк Росії» відомості чи проводилась банківською установою операція з внесення ОСОБА_19 18 грудня 2014 року грошових коштів у сумі 5113812 гривень та чи видавалась на підтвердження такої операції квитанція АТ «Сбербанк Росії» №186058452 від 18 грудня 2014 року.

На виконання вимог ухвали суду ПАТ «Фінбанк», листом від 12 травня 2016 року №05/711-312 повідомлено, що в ПАТ «Фінбанк» була проведена операція з внесення ОСОБА_19 14 липня 2014 року грошових коштів у сумі 1 770 600 грн. 00 коп. та була видана квитанція ПАТ «Фінбанк» №6475696 від 14 липня 2014 року про підтвердження проведення даної операції.

На виконання вимог ухвали суду листом вих. №214163/16 від 19 травня 2016 року ПАТ «Сбербанк» підтвердило проведення банківської операції з внесення ОСОБА_19 18 грудня 2014 року грошових коштів у сумі 5 113 812 грн. 00 коп. та видання на підтвердження такої операції квитанції №186058452 від 18 грудня 2014 року.

05.06.2016 року апеляційним судом Одеської області винесено рішення по справі №520/11983/15-ц, яким рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

21 грудня 2016 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ винесено ухвалу по справі №520/11983/15-ц, якою касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відхилено, а рішення апеляційного суду Одеської області від 06 червня 2016 року залишено без змін.

15 лютого 2018 року Верховним Судом винесено ухвалу, відповідно до якої у допуску до провадження справи №520/11983/15-ц, за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року відмовлено.

Крім цього, ОСОБА_2 повторно з аналогічних підстав зверталась з позовом до ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 , треті особи: ОСОБА_19 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сегеченко Ірина Миколаївна, про визнання договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки недійсними (справа №520/409/17).

11 травня 2017 року Київським районним судом м. Одеси винесено ухвалу, якою закрито провадження у цивільній справі №520/409/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 , треті особи: ОСОБА_19 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сегеченко Ірина Миколаївна про визнання договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки недійсними, з підстав передбачених пунктом 2 частини першої статті 205 ЦПК України, в редакції від 26 квітня 2017 року у зв`язку з тим, що набрало законної сили рішення суду постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Після цього, ОСОБА_2 зверталась з позовом до ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 та ОСОБА_5 , третя особа ПАТ «ФОРУМ БАНК» про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та стягнення моральної шкоди (справа №522/2725/18).

06 липня 2018 року Приморським районним судом м. Одеси винесено рішення по справі №522/2725/18, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_10 ( ОСОБА_20 , третя особа ПАТ «ФОРУМ БАНК», про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та стягнення моральної шкоди відмовлено.

17 липня 2019 року Одеським апеляційним судом винесено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2018 року залишено без змін.

02 квітня 2020 Верховним Судом винесено постанову, якою касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 липня 2019 року залишено без змін.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Приписи частини першої статті 41 Конституції України передбачають, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Положення частини першої статті 317 ЦК України встановлюють, що власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, доводи позивачки щодо неотримання коштів за продаж квартири, садового будинку, земельної ділянки не відповідають обставинам справи. Позивачка з наведених підстав уже неодноразово зверталася з позовами до відповідачів у цивільних справах №520/11983/15-ц, №522/2725/18, №520/409/17. У вказаних справах постановлені рішення, якими відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , та винесена ухвала про закриття провадження в справі. Зазначенні судові рішення переглядались судами апеляційної та касаційної інстанції, залишені без змін та набрали законної сили.

06 червня 2016 року апеляційним судом Одеської області винесено рішення по справі №520/11983/15-ц, яким встановлено, що відповідно до квитанції ПАТ «Фінбанк» №6475696 від 14 липня 2014 року, квитанції АТ «Сбербанк Росії» №186058452 від 18 грудня 2014 року та витребуваних у ПАТ «Фінбанк» і АТ «Сбербанк Росії» письмових доказів, виконання обов`язку покупців щодо оплати вартості придбаних квартири, садового будинку, земельної ділянки.

Вимоги частини четвертої статті 82 ЦПК України встановлюють, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Одночасно, є безпідставним посилання позивачки на правові висновки Верховного Суду зроблені у Постановах від 18 грудня 2019 року по справі №522/1029/18 та від 25 березня 2020 року по справі 537/4259/15-ц.

Правові висновки Верховного Суду, викладені у Постанові від 18 грудня 2019 року по справі №522/1029/18 не відносяться до спірних правовідносин, для врегулювання яких позивачка звернулась до суду. Верховний Суд скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції залишив у силі рішення суду першої інстанції, яким було відмовлено у позові щодо розірвання договорів купівлі-продажу майнових прав.

У Постанові від 25 березня 2020 року по справі 537/4259/15-ц Верховний Суд зробив висновок щодо відмови від договору, в порядку визначеному ЦК України, та стягненні грошових сум внесених позивачем на виконання умов договору. При цьому, Верховний Суд зазначив, що належним способом захисту в подібних категоріях справ є стягнення коштів з боржника.

Таким чином, наведені позивачкою правові висновки Верховного Суду навпаки вказують на необґрунтованість та безпідставність позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Крім того, суд звертає увагу, що позов пред`явлено з порушенням строків позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини першої статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Договір купівлі-продажу квартири укладався 14 липня 2014 року, договори купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки укладалися 18 грудня 2014 року. 06 червня 2016 року апеляційним судом Одеської області винесено рішення по справі №520/11983/15-ц, яким відмовлено у задоволення позовних вимог ОСОБА_2 . Вказане рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили в день його постановлення - 06 червня 2016 року. Таким чином, є необгрунтованими доводи позивачки про дотримання строків позовної давності при зверненні до суду.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову ОСОБА_2 , правонаступником якої є малолітній ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 відмовлено у повному обсязі, то судовий збір на користь позивача не стягується.

На підставі викладеного і керуючись ст. 4, 10, 12, 19, 81, 258-260, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_2 , правонаступником якої є малолітній ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про розірвання договорів купівлі-продажу нерухомого майна, повернення безпідставно набутого майна та поновлення права власності на нерухоме майно, - відмовити.

У разі набрання рішенням законної сили, скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 28.12.2022 року, а саме скасувати арешт з нерухомого майно, що зареєстроване за відповідачем ОСОБА_12 : квартири АДРЕСА_1 ; садового будинку загальною площею 776,00 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; земельної ділянки площею 0,0615 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :13:003:0047.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.

Повний текст рішення складено 05 серпня 2024 року