С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/2219/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

08 травня 2024 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

представника Позивача - адвоката Петрика М.М.

представника Відповідача - адвоката Дементьєва Т.М.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та моральної шкоди.

ІІ. Описова частина

У вересні 2023 року Позивач ОСОБА_1 звернулася в Солом`янський районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивачка просить стягнути з Відповідача на свою користь матеріальну шкоду, не покриту страховим відшкодуванням, в розмірі 194644,65 гривень а також 20000 гривень в якості компенсації за спричинену моральну шкоду.

Свої вимоги мотивує наступним.

12 липня 2023 року на АДРЕСА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного Позивачці автомобіля «Toyota», д/н НОМЕР_1 , автомобіля «Peugeot», д/н НОМЕР_2 , а також автомобіля «BMW 320D», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі було пошкоджено.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.08.2023 в справі №760/16833/23 Відповідача ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди Позивачці була заподіяна матеріальна шкода в розмірі ринкової вартості її автомобіля «Toyota», д/н НОМЕР_1 , в розмірі 467919,20 гривень, оскільки його відновлювальний ремонт не є економічно доцільним, що підтверджується звітом спеціаліста-оцінювача.

Позивачка вказує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Страховій компанії «ПЗУ Україна» згідно з Полісом обов`язкового страхування з лімітом відповідальності в розмірі 160000 гривень за наявності франшизи в сумі 2400 гривень.

Стверджує, за результатами розгляду її заяви ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило їй страхове відшкодування в розмірі 157600 гривень, тобто в максимально можливому з урахуванням франшизи.

Вимоги Позивачки до ОСОБА_2 обгрунтовуються положеннями ст. 1194 ЦК України. Так, на переконання Позивачки, вона має право на стягнення з Відповідача компенсації за спричинену матеріальну шкоду, яка складається з різниці вартості автомобіля до ДТП (467919,20 грн) та після нього (127764,55 грн), зменшеної на суму страхового відшкодування (157600 грн) та збільшеної на розмір франшизи (2400 грн) і витрат на послуги евакуатора (1890 грн).

Крім того, Позивачка, як вона стверджує, понесла витрати на охорону розбитого автомобіля на стоянці в сумі 1800 гривень, витрати на оплату досліджень з метою визначення вартості матеріального збитку та вартості залишків транспортного засобу в загальному розмірі 4500 гривень, витрати на оренду СТО для визначення вартості матеріального збитку в розмірі 1000 гривень та 500 гривень на ремонт пошкодженої в ДТП шини.

Відтак, розмір невідшкодованих матеріальних збитків становить 194644,65 гривень, і цю суму ОСОБА_1 просить стягнути з Відповідача.

Крім того, Позивачка наполягає на тому, що внаслідок тілесного ушкодження в дорожньо-транспортній пригоді, а також пошкодження її транспортного засобу та також їй заподіяно також моральну шкоду, достатню компенсацію за яку вона оцінює в 20000 гривень.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Представник Позивачки у судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник Відповідача у судовому засідання зазначив, що ринкова вартість автомобіля Позивачки на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка зазначена у звіті, наданому Позивачкою, завищена. Зокрема, як він зазначив, у звіті, складеному Страховою компанією «ПЗУ Україна», ринкова вартість автомобіля «Toyota», д/н НОМЕР_1 , набагато менша. Проте, як зазначив представник Відповідача, копії Звіту страхової компанії він подати не може, оскільки планував її подати разом з відзивом на позов, який ще не встиг підготувати. Проти стягнення з Відповідача компенсації за спричинену моральну шкоду в сумі 20000 представник Відповідача не заперечував.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення представників Сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Toyota Auris», д/н НОМЕР_1 .

12 липня 2023 року в м. Києві на вул. Любомира Гузара відбулася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Toyota Auris», д/н НОМЕР_1 , автомобіля «Peugeot», д/н НОМЕР_2 , а також автомобіля «BMW 320D», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі було пошкоджено.

Водій транспортного засобу «BMW 320D», д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_2 постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.08.2023 в справі №760/16833/23 був визнаний винуватим у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, тобто у даній дорожньо-транспортній пригоді.

Згідно зі Звітом №1621-Ф/23 від 12.07.2023 вартість відновлювального ремонту «Toyota Auris», д/н НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді становить 597524,47 гривень, що перевищує ринкову вартість автомобіля до його пошкодження, яка становила 467919,20 гривень.

Таким чином, враховуючи, що відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля Позивачки є економічно недоцільним, розмір матеріального збитку, завданого її власнику, дорівнює ринковій вартості автомобіля, тобто 467919,20 гривень.

Заперечуючи проти такого розміру ринкової вартості автомобіля, представник Відповідача, не надав відповідних доказів у підтвердження своєї позиції, а тому суд оцінює таку позицію критично.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «BMW 320D», д/н НОМЕР_3 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» з лімітом відшкодування, що дорівнює 160000 гривень, та франшизою на рівні 2400 гривень.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З пояснень Позивачки вбачається, що вона у встановленому порядку звернулася до Страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку з вини водія автомобіля «BMW 320D», д/н НОМЕР_3 , і за наслідками розгляду матеріалів страхової справи їй було виплачено страхове відшкодування в розмірі 157600 гривень, тобто максимально можливий розмір згідно з умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно з положеннями чинного законодавства в разі стягнення з винної особи матеріальної шкоди, що дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент його фізичного знищення, потерпіла особа має передати винній особи залишки пошкодженого автомобіля, або у разі залишення потерпілою особою залишків собі сума матеріального відшкодування має бути зменшена на їх вартість.

Зі звіту про оцінку вартості транспортного засобу «Toyota Auris», д/н НОМЕР_1 , №1622-м/23 від 08.08.2023 вбачається, що вартість вказаного автомобіля у пошкодженому стані (його залишків) становить 127764,55 гривень.

Таким чином, матеріальні збитки, завдані Позивачці безпосередньо пошкодженням її автомобіля становлять: 467919,20 - 127764,55 = 340154,65 гривень. Частину з вказаної суми були компенсовано страховим відшкодуванням ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Відтак, невідшкодованими збитками залишилися:

340154,65 - 157600 = 182554,65 гривень.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що Позивачкою додатково понесені інші витрати, які пов`язані причинно-наслідковим зв`язком з пошкодженням її автомобіля з вини ОСОБА_2 :

-витрати на послуги евакуатора - 1890 грн (а.с.109-110),

-витрати на охорону розбитого автомобіля на стоянці в сумі 1800 гривень (а.с.115-117),

-витрати на оплату досліджень з метою визначення вартості матеріального збитку та вартості залишків транспортного засобу в загальному розмірі 4500 гривень (а.с.102-104),

-витрати на оренду СТО для визначення вартості матеріального збитку в розмірі 1000 гривень (а.с.111-113),

-витрати на ремонт пошкодженої в ДТП шини в розмірі 500 гривень (а.с. 114).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, загальний розмір невідшкодованої шкоди Позивачці, завданої з вини ОСОБА_2 , становить 192244,65 гривень, що є менше, ніж сума розрахована Позивачкою. Так, вимога ОСОБА_1 про додаткове стягнення з Відповідача 2400 гривень франшизи є безпідставною, оскільки ця сума вже включена у суму невідшкодованих збитків.

Беручи до уваги положення ст. 1194 ЦК України, враховуючи, що страхове відшкодування не покрило у повному обсязі заподіяні Позивачці збитки, суд вважає необхідним стягнути з Відповідача невідшкодовану суму матеріальних збитків.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи обставини справи, суд погоджується з тим, що внаслідок вчинення ДТП Позивачці була спричинена моральна шкода, якої та зазнала у зв`язку з фактичним знищенням свого майна. Крім того, моральна шкода викликана також у зв`язку з ушкодженням здоров`я, якого ОСОБА_1 зазнала у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою (забій м`яких тканин голови) (а.с. 108).

Суму в розмірі 20000 грн суд вважає достатньою, адекватною та необхідною компенсацією за таку шкоду, і враховуючи, що представник Відповідача не заперечував проти такого розміру компенсації, приходить до висновку про задоволення цих вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1167, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за спричинену майнову шкоду в розмірі 192244,65 гривень та за спричинену моральну шкоду в розмірі 20000 гривень, а всього - 212244,65 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію понесених судових витрат в розмірі 2122,45 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя: