Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2446/24
Провадження № 2/376/1237/2024
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"08" серпня 2024 р. м. Сквира

Головуюча суддя Сквирського районного суду Київської області - Ловінська С.С., розглянувши позовну заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Гривачевської Лариси Миколаївни до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, встановила:

07.08.2024 представник позивача адвокат Гривачевська Лариса Миколаївна звернулася до суду з вказаною позовною заявою.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема, в статтях 175,177 ЦПК України. Наслідком недотримання зазначених умов є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 185 ЦПК України).

Враховуючи наведене, вважаю, що зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам п. п. 3, 5, 6, 7, 8,ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме, не містить:

ціни позову, оскільки позов підлягає грошовій оцінці;

викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались;

зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);

зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, відповідно довимог ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, в порушення даної норми позивачем не виконано свого процесуального обов`язку та до позовної заяви не додано жодного доказу (документу) на підтвердження доводів позовної заяви.

Згідно з висновками Верховного судуу справі № 227/3750/19 (провадження № 61-16069св20) відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Однак позивачка не надала доказів звернення за видачею їй свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса та відповідно не надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, що є обов`язковим для подання позову у даній категорії справ.

Також слід вказати, що письмові докази подаються в оригіналі або в належній чином посвідченій копії, однак копії долучені представником позивача до матеріалів позову, не посвідчені позивачем у відповідності до абз. 2 ч. 5 ст. 95 цього Кодексу.

Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони.

Поряд з цим, вважаю за необхідне звернути увагу позивача на норми ч. 1 ст. 44 ЦПК України, якою визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

При таких обставинах дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя, -

постановила:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Гривачевської Лариси Миколаївни до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,залишити без руху.

Для усунення вказаних недоліків надати позивачеві строк до п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, в іншому випадку позовну заяву буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. С. Ловінська