Справа № 212/7974/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання - Івашко А.А.,

у цивільній справі № 212/7974/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення інфляційних витрат за несвоєчасно виплачену одноразову допомогу на сім`ю у зв`язку з втратою годувальника.

В судовому засіданні брали участь:

представник позивача ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

12.10.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь інфляційні втрати у розмірі 404 200,05 грн. та 3% річних у розмірі 2 521,00 грн, всього 406 721,05 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.12.1999 року о 19:30 годині на ШУ Октябрське Криворізького залізорудного комбінату, правонаступником якого є Акціонерне товариство Криворізький залізорудний комбінат під час виконання трудових обов`язків прохідника дільниці № 1 шахти Октябрська загинув її чоловік ОСОБА_4 . 17.12.1999 року складено Акт № 20 про нещасний випадок. 13.01.2000 року шахтоуправлінням Октябрське Криворізького державного залізорудного комбінату, правонаступником якого є АТ Криворізький залізорудний комбінат видано Наказ № 6 Про відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 , яким було призначено одноразову допомогу на сім`ю у зв`язку з втратою годувальника у сумі 100 840,00 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.09.2021 року стягнуто на її користь з АТ Криворізький залізорудний комбінат одноразову допомогу у зв`язку з втратою годувальника на виробництві 100 840,00 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.12.2021 року стягнуто на її користь з АТ Криворізький залізорудний комбінат інфляційні втрати у розмірі 628 164,57 грн. (за період з 01.01.2004 року по 31.03.2021 року) та 3% річних у розмірі 52 184,70 грн. (за період з 01.01.2004 року по 31.03.2021 року) без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Постановою Верховного суду від 07.07.2022 року касаційну скаргу АТ Криворізький залізорудний комбінат залишено без задоволення, постанову Дніпровського апеляційного суду від 21.12.2021 року залишено без змін. У лютому 2022 року АТ Криворізький залізорудний комбінат виконало наведені судові рішення.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків виплати одноразової допомоги у зв`язку з втратою годувальника на виробництві, просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 01.01.2000 по 31.12.2003 рік в розмірі 45 512,46 грн., інфляційні втрати за період з 01.01.2004 по 31.01.2022 рік в розмірі 306 889,75 грн., інфляційні втрати за період з 01.04.2021 по 31.01.2022 рік в розмірі 51 797,84 грн., а всього 404 200,05 грн.;

3% річних за період з 01.04.2021 року по 31.01.2022 рік в розмірі 2521,00 грн.

16.10.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

01.11.2023 року на адресу суду надійшов відзив, з якого вбачається, що відповідач не визнає позовні вимоги, посилаючись на те, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, тому просив до вимог, заявлених в розрахунках 1, 2 застосувати строк позовної давності. Також зазначив, що нарахування інфляційних витрат позивачем зроблено не на основну суму боргу, а на інфляційні витрати нараховані за попередні періоди і 3% річних на суму основного боргу, що вважає помилковим, та відповідно просив відмовити в задоволенні вимог, які заявлені в розрахунках 2,3.

29.01.2024 року ухвалою суду розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

14.02.2024 року позивачем подано до суду письмові пояснення, відповідно до яких вона наполягала на задоволенні позовних вимог посилаючись при цьому, в тому числі на п. 39, 43 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, затверджених Постановою КМУ від 23.06.1993 року № 472; вважаючи додані до позову розрахунки сум позовних вимог, такими, що здійсненні у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала з наведених в ньому підстав; в своїй заяві від 04.06.2024 року просила продовжувати розгляд справи у її відсутність.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 , позов не визнав з підстав наведених у відзиві; в своїй заяві від 20.05.2024 року просив продовжувати розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.09.2021 року з АТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 стягнуто одноразову допомогу у зв`язку з втратою годувальника на виробництві 100 840 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. (а.с.27-29).

21.12.2021 року Постановою Дніпровського апеляційного суду стягнуто з АТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 628 164, 57 грн. та 3% річних у розмірі 52184,70 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів за період з 01.01.2004 року по 31.03.2021 року (а.с.30-33).

07.07.2022 року Постановою Верховного суду касаційну скаргу АТ «Криворізький залізорудний комбінат» залишено без задоволення, постанову Дніпровського апеляційного суду від 21.12.2021 року залишено без змін (а.с.34-39).

Наведеними рішеннями судів встановлено, що між сторонами наявне грошове зобов`язання, з виплати одноразової грошової допомоги в зв`язку з втратою годувальника, яке виникло у відповідача з моменту смерті ОСОБА_4 у грудні 1999 року на підставі Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, яке визнане роботодавцем у Наказі № 6 від 13 січня 2000 року, яке відповідач протягом тривалого часу не виконує, тому на спірні правовідносини поширюється положення ст. 625 ЦК України. Визначаючи розмір та період, за який підлягають стягненню інфляційні витрати та три відсотки річних, суд погодився з наданим позивачем розрахунком, у якому відповідні нарахування здійсненні за період з 01.01.2004 року (дати набрання чинності ЦК України в цілому та статтею 625 ЦК України, зокрема) по момент звернення позивачки до суду з цим позовом (зворот а.с.37). Крім того, наведеними рішеннями судів встановлено, що 03.12.1999 року о 19:30 годині на ШУ Октябрське Криворізького залізорудного комбінату, правонаступником якого є Акціонерне товариство Криворізький залізорудний комбінат під час виконання трудових обов`язків прохідника дільниці № 1 шахти Октябрська загинув чоловік позивачки - ОСОБА_4 . 17.12.1999 року складено Акт № 20 про нещасний випадок. 13.01.2000 року шахтоуправлінням Октябрське Криворізького державного залізорудного комбінату, правонаступником якого є АТ Криворізький залізорудний комбінат видано Наказ № 6 Про відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 , яким було призначено одноразову допомогу на сім`ю у зв`язку з втратою годувальника у сумі 100 840,00 грн.

Як вбачається із позову у лютому 2022 року АТ Криворізький залізорудний комбінат виконало наведені судові рішення, що відповідачем не оспорюється.

Предметом спору по зазначеній справі є стягнення інфляційних витрат за період з 01.01.2000 року по 31.12.2003 року, тобто за попередній період по відношенню до наведеного рішення суду та інфляційні витрати за період з 01.01.2004 року по 31.01.2022 року, тобто до моменту погашення заборгованості в лютому 2022 року, виплаченої відповідачем на підставі наведених рішень судів, враховуючи суму основного боргу скоригованої з врахуванням інфляційних витрат, станом на 01.01.2004 року;

а також 3% річних за період з 01.04.2021 року по 31.01.2022 рік, тобто за період після ухвалення зазначених рішень судів до моменту виконання вказаних рішень судів.

Так, відповідно до п. 39 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків затверджених Постановою КМУ від 23.06.1993 року № 472, одноразова допомога виплачується потерпілому у місячний термін з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, а у разі смерті потерпілого з дня смерті особам, які мають на це право.

Відповідно до п. 43 Правил, якщо потерпілому або особам, які мають право на відшкодування шкоди, з вини власника своєчасно не визначено або не виплачено відшкодування шкоди, то ця сума виплачується без обмеження протягом будь якого терміну і підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги у порядку встановленому статтею 34 Закону України Про оплату праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно частини другоїстатті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відповідно до частини другоїстатті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зістаттею 1 Закону України«Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно Постанови КМУ від 21.02.2001 року №159, затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. У разі затримки виплати компенсації підлягають щомісячні суми відшкодування шкоди, нараховані за період з 01.01.2001 року. Компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, нараховані за період роботи з 01.01.2000 року по 20.02.2001 року проводиться відповідно до Положенням про порядок компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати № 1427, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року.

Отже, аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми законодавства, а також враховуючи рішення суду у цивільній справі № 212/3393/21, суд вважає доведеним що відповідачем не було своєчасно виконано зобов`язання перед позивачем, яке він мав виконати у місячний термін з дня смерті ОСОБА_4 , тобто в період часу з 03.12.1999 року по 03.01.2000 року; а виконав вказане зобов`язання лише у лютому 2022 року на підставі рішення суду, тому у відповідності до п. 43 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, затверджених Постановою КМУ від 23.06.1993 року № 472, сума одноразової допомоги на сім`ю у зв`язку з втратою годувальника у сумі 100 840,00 грн., визначена Наказом № 6 від 13.01.2000 року, підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги, за період з 01.01.2000 року по 31.12.2003 року; та у зв`язку з таким коригуванням суми основного боргу, у відповідності до ст. 625 ЦК України, визначена у судових рішеннях по справі № № 212/3393/21 також підлягає коригуванню з врахуванням встановленого індексу інфляції; а також підлягають стягненню з відповідача інфляційні витрати, які мали місце після ухвалення судом рішень у справі № 212/3393/21 та до виконання рішення суді, тобто за період з 01.04.2021 року по 31.01.2022 року.

Відповідно розрахунків позивача інфляційні втрати становлять:

за період з 01.01.2000 по 31.12.2003 рік - 45 512,46 грн. (розрахунок № 1), який проведено виходячи з суми боргу в розмірі 100 840,00 грн. (а.с.7);

за період з 01.01.2004 по 31.01.2022 рік - 306 889,75 грн. (розрахунок № 2), який проведено виходячи із суми боргу боргу по інфляційним витратам, який виник станом на 01.01.2004 року - 45 512,46 грн. (а.с.8-11);

за період з 01.04.2021 по 31.01.2022 рік - 51797,84 грн. (розрахунок № 3), який проведено виходячи із суми боргу 729 004,57 грн. ( 100 840 грн. - основний борг + 628 164,57 грн. - інфляційні витрати станом на 31.03.2021 року за період з 01.01.2004 року по 31.03.2021 року) (а.с.12),

тобто всього 404 200,05 грн. (а.с.13-17);

3% річних за період з 01.04.2021 року по 31.01.2022 рік 2 521,00 грн. (розрахунок № 5), який проведено виходячи із суми основного боргу 100 840,00 грн. (а.с.18).

Здійснюючи перевірку наданих представником позивача розрахунків суд застосовує Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ІПС ЛІГА:ЗАКОН, зазначаючи період з 01.01.2000 року по 31.01.2022 року та суму основного боргу 100 840 грн. Згідно здійсненого розрахунку: період прострочення грошового зобов`язання 8067 днів, інфляційне збільшення: 100 840,00 x 11.12682484 - 100 840,00 = 1 021 189,02 грн.

В наданому представником позивача розрахунку № 4 (а.с.13-17) допущено арифметичну помилку у визначені коефіцієнту зазначено 11.237650, замість вірного 11.12682484, тому застосуванню підлягає здійснений судом розрахунок, відповідно до якого інфляційне збільшення становить 1 021 189,02 грн.

Станом на день виплати зазначеної одноразової допомоги, тобто станом на лютий 2022 року, відповідач мав би виплатити позивачу: 100 840,00 (сума боргу) + 1 021 189,02 (інфляційне збільшення) = 1 122 029,02 грн., натомість відповідачам виплачено 100 840,00 (сума боргу) + 628 164,57 (інфляційне збільшення) = 729 004,57 грн.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційні витрати в сумі 393 024,45 грн. (1 122 029,02 грн. - 729 004,57 грн. = 393 024,45 грн.).

При цьому твердження представника відповідача про необхідність застосування до зазначених вимог строку позовної давності, суд визнає таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства;

посилання представника відповідача на те, що позивачем у своїх розрахунках здійснено нарахування інфляційних витрат не на суму основного боргу, а на інфляційні витрати, суд визнає таким, що не відповідає встановленим по справі обставинам та наведеним нормам законодавства.

Що стосується позовних вимог про стягнення 3% річних за період з 01.04.2021 року по 31.01.2022 рік в сумі 2 521,00 грн. , то враховуючи, що відповідачем зазначений розрахунок не оспорювався, клопотання про застосування строку позовної давності до зазначеної вимоги відповідачем заявлено не було, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 3 955, 45 грн.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 6 -13, 17 - 18, 76 - 82, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ч. 4, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення інфляційних витрат за несвоєчасно виплачену одноразову допомогу на сім`ю у зв`язку з втратою годувальника задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 393 024,45 грн. та 3% річних у розмірі 2521,00 грн., всього 395 545 ( триста дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 45 копійок без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» в дохід держави судовий збір у розмірі 3 955, 45 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», код за , адреса: 50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, 1а.

Повне рішення суду складено 05.08.2024 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна