Справа № 496/6294/23
Провадження № 2/496/1104/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

УСТАНОВИВ:

АТ «КБ «Глобус» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб від 29.05.2021 року у розмірі 42912 грн 21 коп., а також витрати пов`язані зі сплатою судового збору та послуг з професійної правничої допомоги.

Свої вимоги мотивує тим, що 29.05.2021 року між АТ «КБ «Глобус» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору. Відповідачка не виконує свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, кредитні кошти не повертає, внаслідок чого станом на 01.08.2023 року заборгованість становить 42912 грн 21 к., з яких: строкова заборгованість по кредиту - 7611 грн 37 коп., прострочена заборгованість по кредиту 19490 грн 63 к., строкова заборгованість по процентам - 2432 грн 34 к., прострочена заборгованість по процентам - 13377 грн 87 к. Позивач направив письмову вимогу відповідачці, однак у наданий строк заборгованість відповідачкою не погашена. Оскільки відповідачка відмовляється добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором, позивач просить стягнути її у судовому порядку.

Від відповідачки до суду надійшов відзив, в якому вона просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Своє заперечення обґрунтовує тим, що нею були внесені на погашення грошових зобов`язань за договором грошові кошти в розмірі 14835 грн 00 к., тобто на час звернення представника позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості до сплати за тіло кредиту лишилось 27102 грн. З сумами строкової заборгованості по процентам 2432 грн 34 к. та простроченої заборгованості по процентам 13377 грн 87 к. вона не погоджується посилаючись на п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, відповідно до якого, неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також зазначає, що листом Торгово-промислової палата України (далі - ТПП України) засвідчено форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

П. 5.1 публічної пропозиції АТ «КБ «Глобус» договору про надання комплексу банківського обслуговування зазначено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, якщо воно викликано факторами непереборної сили (форс-мажорними обставинами).

У зв`язку із військовою агресією вона залишилась без роботи та засобів для існування та не мала можливості сплачувати кредит.

Крім цього, ні з договором, ні з публічною пропозицією АТ «КБ «ГЛОБУС» на укладання договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування її не ознайомлювали, а паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця.

Також вона не погоджується з вимогою за професійну правничу (правову) допомогу оскільки юридичні послуги надавав адвокат Прохоренко В.П., а грошові кошти відповідно до платіжної інструкції отримав ФОП ОСОБА_2 .

Представник позивача до судового засідання не з`явився, але подав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність на задоволенні позовної заяви наполягав.

Відповідачка до судового засідання не з`явилась, але подала до суду клопотання в якому просила розгляд справи проводити за її відсутності та у задоволенні позову просила відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

29.05.2021 року між АТ «Комерційний Банк «Глобус» та відповідачкою ОСОБА_1 , укладено договір про надання споживчого кредиту в АТ «КБ «ГЛОБУС» надалі - Договір, шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору. У заяві-анкеті 41088605 від 29.05.2021 року, позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів: сума кредиту 41937 грн, комісія за сервіс смс-інформування 499 грн, розмір процентної ставки % річних 0,0001%, комісія за управління кредитом, міс. 2,9%, строк кредитування 36 місяців з 31.05.2021 року по 30.05.2024 рік, пільговий період: 14 місяців з 31.05.2021 року по 31.07.2022 рік, схема повернення кредиту «Ануїтет», реальна процентна ставка річних 43,13 %.

Можливі наслідки в разі прострочення виконання та/або невиконання зобов`язання за договором, а саме процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту 50% річних.

У вказаній анкеті-заяві наявний графік платежів, в якому зазначені наступні графи: №п/п; дата платежу; кількість днів у розрахунковому періоді; сума платежу за розрахунковий період; види платежів за кредитом: погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом, інші послуги банку (комісія за управління кредитом) У вказаному графіку сума платежу за розрахунковий період вказана фіксована сума 1908 грн 14 к., проценти за користування кредитом 0 грн. та з 31.08.2022 року передбачена сплата інших послуг банку (комісія за управління кредитом) у розмірі 1216 грн 17 к. (а.с. 16-18).

29.05.2020 року сторонами підписано також паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено: сума/ліміт кредиту складає 41937 грн, строк кредитування 36 місяців, процентна ставка, відсотків річних 0,00001%, щомісячна комісія за надання кредиту 2,9%, комісія за сервіс смс інформування 499 грн. Кількість та розмір платежів, періодичність внесення 36 місяців, по 1908,14 грн, до 30 числа кожного місяця. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 50% річних (нараховується на суму простроченої заборгованості за тілом кредиту з дати її виникнення до дати її повного погашення).

Тобто, укладаючи зазначений договір сторони погодили всі його умови виконання та наслідки невиконання у виді сплати 50% річних при невиконанні зобов`язання.

Публічною пропозицією АТ «КБ «Глобус» на укладення Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» серед іншого передбачено:

- п.1.7. Дата набрання чинності Договору визначається Заявою-Анкетою на приєднання до Договору, якщо інше не передбачено умовами Договору. Місцем укладання Договору є місцезнаходження структурних підрозділів Банку та/або Кредитного посередника Банку/магазину Партнера Банку (відділення, точки продажів, магазини або іншого місця надання Банком послуг), в якому Клієнт подає Заяву-Анкету на приєднання до Договору;

- п.1.8. Укладаючи цей Договір, Сторони приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених Договором;

- п.1.9. Підписанням паперової або електронної Заяви-Анкети на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору з додатками (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів їх зміст та погоджується зі всіма умовами Договору та Тарифами, що є чинним на дату укладення цього Договору;

- п. 2.3. Договору визначено зобов`язання Клієнта, зокрема:

2.3.3. Своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісії та штрафні санкції (за наявності) в порядку, передбаченому цим Договором (в т.ч. Заявою-Анкетою на приєднання до Договору).

2.3.6. У випадках, передбачених п. 9.7. договору достроково повернути всю заборгованість за договором, а саме: повернути всю суму кредиту, сплатити усі нараховані проценти, комісії, штрафні санкції (за наявності), а також сплатити всі інші платежі, передбачені цим договором та тарифами, у випадках, строках та в порядку, передбачених заявою-анкетою на приєднання до договору (графіком платежів). Невиконання клієнтом зобов`язань, передбачених цим пунктом, є підставою для здійснення банком договірного списання суми заборгованості клієнта за цим договором та/або примусового стягнення суми заборгованості за цим договором (а.с. 4-16).

Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши відповідачці кредит, про те вона неналежним чином виконує умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до детального розрахунку позивача станом на 01.08.2023 рок становить 42912 грн 21 к., в тому числі:

- строкова заборгованість по кредиту 7611 грн 37 к.;

- прострочена заборгованість за кредитом 19490 грн 63 к.;

- строкова заборгованість по процентам 2432 грн 34 к.;

- прострочена заборгованість по процентам 13377 грн 87 к. (а.с. 33-36).

З приводу сплати вказаної заборгованості позивач вживав заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення відповідачці вимоги про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором за вих. № 1-414 від 16.01.2023 року, надавши можливість протягом 30 календарних днів з моменту відправлення банком даного листа, здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі та сплатити прострочений борг та проценти у розмірі 33182 грн 85 к. (а.с. 22-23) Однак, у визначені строки зазначені вимоги відповідачкою не виконані.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Виходячи з положень зазначеної вище норми позивач вправі достроково, до закінчення дії договору вимагати повернення грошових коштів від відповідачки.

Суд вважає, заборгованість по тілу кредиту підлягає стягненню з відповідачки, а в заборгованості по процентам слід відмовити виходячи з наступного.

Анкетою-заявою № 41088605 від 29.05.2021 року, в якому вказаний графік погашення кредиту з призначенням платежів та паспортом споживчого кредиту передбачено повернення тіла кредиту, сплата інших послуг банку (комісії за управління кредитом) починаючи з 31.08.2022 року, процентна ставка 0 та сплата 50% річних при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту.

Відповідно до ч. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення», у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Листом Торгово-промислової палата України (далі - ТПП України) засвідчено форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», (Указ затверджено Законом № 2102-IX від 24.02.2022), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану продовжено з 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

П. 5.1 публічної пропозиції АТ «КБ «Глобус» договору про надання комплексу банківського обслуговування зазначено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, якщо воно викликано факторами непереборної сили (форс-мажорними обставинами).

Оскільки кредитним договором, не передбачена сплата процентів за користування коштів, а передбачена сплата процентів у розмірі 50% річних в разі порушення зобов`язання, відповідачка порушила зобов`язання внаслідок непереборної сили, до якої віднесено військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався та діє на час ухвалення рішення у справі, а тому нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) у зв`язку із чим в позовних вимогах про стягнення - строкової заборгованості по процентам 2432 грн 34 к, простроченої заборгованості по процентам 13377 грн 87 к. слід відмовити.

Що стосується судових витрат по справі, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з наданої платіжної інструкції кредитового переведення коштів № 6 від 25.08.2023 року (а.с. 3), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2684 грн., а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1695 грн 13 к. (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 27102 грн 00 к. х 2684 грн/42912 грн 21 к.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

За змістом чч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ВП ВС у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Позивач просить суд стягнути з відповідачки витрати на оплату послуг з професійної правничої (правової допомоги) адвоката у розмірі 6000 грн, на підтвердження чого надано договір № 051222 про надання професійної (правничої) допомоги від 05.12.2022 року, акт № 41088605 від 24.08.2023 року прийому-передачі послуг за договором № 051222 з описом обсягу надання професійної правничої (правової) допомоги та платіжної інструкції № 3386 від 25.08.2023 року, відповідно до якої АТ «Комерційний банк «Глобус» перерахувало ФОП ОСОБА_2 6000 грн.

Заперечення відповідачки, про які вона зазначає у відзиві, про те, що правову допомогу надавав адвокат Прохоренко В.П., а оплата була проведена фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 суд до уваги не приймає, оскільки код отримувача та РНОКПП адвоката, зазначений в договорі, акті та платіжній інструкції ідентичні.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за кредитним договором; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Справа розглядалась судом у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін про те за їх відсутності. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Керуючись ст. ст. 509, 617, 626 - 628, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 09.09.2019 року органом 5127, РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (, місцезнаходження: 04073, м. Київ, Куренівський провулок, буд. 19/5) заборгованість за договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування від 29.05.2021 року у розмірі 27102 грн 00 к. в тому числі: строкова заборгованість по кредиту 7611 грн 37 к., прострочена заборгованість по кредиту - 19490 грн 63 к., а також судовий збір у розмірі 1695 грн 13 к. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 3000 грн.

В іншій частині позовних вимог Акціонерному товариству «Комерційний банк «Глобус» по ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Повний текст рішення складено 05.08.2024 року.

Суддя Л.О. Пендюра