Справа № 234/48/22
Провадження № 2-о/202/98/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Краматорський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту постійного проживання, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Гур`єва Л.М., заінтересована особа Краматорський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту постійного проживання.

В обґрунтування поданої заяви представник ОСОБА_1 адвокат Гур`єва Л.М. зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином російської федерації, має посвідку на постійне проживання в Україні, зареєстрований в АДРЕСА_1 . Станом на теперішній час заявник вирішив отримати громадянство України за територіальним походженням. Факт постійного проживання заявника в АДРЕСА_2 в період з 08.08.1989 по 20.12.1989 року тобто до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» підтверджується наступними письмовими доказами: паспортом громадянина СРСР, виданого 26.05.1981 року на ім?я ОСОБА_1 , трудовою книжкою НОМЕР_1 від 31.10.1989, військовим квитком НОМЕР_2 від 27.10.1989.

Просить суд винести рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 в період з 08.08.1989 по 20.12.1989 тобто до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Представник ОСОБА_1 адвокат Гур`єва Л.М. в судові засідання не з`являлась, надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник Краматорського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . У військовому квитку НОМЕР_2 від 27.10.1989 місце народження заявника зазначено селище Пустинка Плесецького району Архангельської області.

Відповідно до паспорту громадянина СРСР, виданого на ім?я ОСОБА_1 , III- НОМЕР_3 , заявник в період з 08.08.1989 по 20.12.1989 був зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 31.10.1989 на ім`я ОСОБА_1 , заявник в період з 04.09.1989 по 20.10.1989 працював в Цементно-шиферному комбінаті в м. Краматорську Донецької області в якості учня електромонтера.

Відповідно до відомостей військового квитка НОМЕР_2 від 27.10.1989, виданого на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якого заявник 23.08.1989 Краматорським військовим комісаром був зарахований в запас.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі статтею 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 чи 13.11.1991.

Відповідно до пункту 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (далі Порядок), із змінами, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

У пункті 44 наведеного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання паспорта громадянина України.

Нормами частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей щодо постійного проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 до 24 серпня 1991 року на території України, вимоги заявника не підлягають задоволенню, у зв`язку із недоведеністю.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 17.07.2024, є дата складення повного судового рішення 01.08.2024.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 5, 12, 13, 18, 258, 265, 268, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Краматорський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту постійного проживання відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складений 01.08.2024.

Суддя Г.В. Бєсєда