Справа № 643/3243/23
Провадження № 2-др/643/37/24
УХВАЛА

07.08.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Єрмакової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за заявою ОСОБА_1

про ухвалення додаткового рішення у справі № 643/3243/23

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1. ОСОБА_3

2. ОСОБА_4

про стягнення 957 990, 00 доларів США,

та за позовом ОСОБА_2

до 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_4

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3

про стягнення 957 990, 00 доларів США,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 13.06.2024 року у справі № 643/3243/23 Московський районний суд м. Харкова на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишив без розгляду позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення 957 990, 00 доларів США, та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення 957 990, 00 доларів США.

Представник відповідача-1 ОСОБА_1 адвокат Шамраєв Максим Євгенович звернувся до Московського районного суду м. Харкова з заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, а саме стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 63 000, 00 грн. у справі № 643/3243/23.

В обґрунтування поданої заяви представник відповідача-1 зазначив, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.06.2024 року позови ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. У зв`язку з розглядом даної справи відповідачем-1 були понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 63 000, 00 грн.

Представником позивача подано до суду заперечення на заяву відповідача-1 про ухвалення додаткового рішення, відповідно до змісту якої позивач ОСОБА_2 заперечує щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу на користь відповідача ОСОБА_1 , оскільки для стягнення здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, у випадку залишення позову без розгляду за заявою позивача, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується. Відповідач ОСОБА_1 у заяві про ухвалення додаткового рішення не зазначив, які саме необґрунтовані дії були здійснені позивачем в ході розгляду справи № 643/3243/23, а також відповідач-1 не надав жодних доказів на підтвердження необґрунтованості таких дій позивача. За таких обставин представник позивача просив суд відмовити у задоволені заяви представника відповідача-1 ОСОБА_1 адвоката Шамраєва М.Є. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу.

07.08.2024 року позивачем подано заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі розглянути за відсутності позивача та його представника.

07.08.2024 року представником ОСОБА_3 адвокатом Трофименко Р.О. подано заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі розглянути за відсутності ОСОБА_3 та її представника. Заяву ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі.

У судове засідання 07.08.2024 року учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Частиною 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин, враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, а також з огляду на приписи ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності учасників справи.

Розглянувши заяву представника відповідача-1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 63 000, 00 грн., суд зазначає наступне.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно з частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до пунктів 2-4 частини 2 статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

У випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Проте саме собою пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, він повинен довести, що позовна заява була подана внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також її дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, дії позивача, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою її обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Залишення позову без розгляду - це одна з форм закінчення провадження у справі без винесення судового рішення.

Отже, саме собою залишення позову без розгляду на підставі заяви представника позивача не є необґрунтованими діями позивача.

Таким чином, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Із системного аналізу частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статті 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Разом з цим, відповідачем-1 у заяві про ухвалення додаткового рішення не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

У цій справі не постановлено ухвали про визнання дій позивача або його представника зловживанням процесуальними правами відповідно до частини другої статті 44 ЦПК України.

З огляду на викладене, а також доводи заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідача-1 на правову допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні поданої відповідачем-1 ОСОБА_1 заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 260, 261 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволені заяви представника відповідача-1 про ухвалення додаткового рішення суду у справі № 643/3243/23 відмовити

2. Відповідно до ст. 261 ЦПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.08.2024 року.

Суддя Н.В. Новіченко