Справа № 526/2534/22
Провадження № 8/526/1/2024
У Х В А Л А

08 серпня 2024 рокуГадяцький районний суд Полтавської області в складі головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Синепол С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч у режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами у справі № 526/2534/22,

в с т а н о в и в :

23 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд та скасування за нововиявленими обставинами судового наказу № 526/2534/22, виданого 23 грудня 2022 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за заявою ОСОБА_2 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Заяву мотивував тим, що під час його перебування у шлюбі з ОСОБА_2 у них народилась донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батком дитини у свідоцтві про її народження записаний він. 23 грудня 2022 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за заявою ОСОБА_2 був виданий зазначений вище судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 . Отримавши судовий наказ та маючи сумніви у своєму батьківстві щодо доньки, він звернувся до фахівців з метою отримання результатів ДНК дослідження його кровного споріднення з дитиною.

Згідно з висновком ТОВ «Медичний центр «Мрія» № 12-00735 встановлено, що він не є біологічним батьком дитини.

Вважаючи вказані обставини нововиявленими, він 17.01.2023 звернувся до Гадяцького районного суду з заявою про перегляд вказаного судового наказу у зв`язку із нововиявленими обставинами.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2023 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року, його заяву про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами залишено без задоволення, оскільки вказана обставина не є нововиявленою, а лише письмовим доказом, який необхідно аналізувати в рамках розгляду окремої справи.

Ухвалою Верховного Суду від 18.03.2024, копію якої він отримав 16.04.2024, йому відмовлено у відкритті касаційного провадження з тих підстав, що висновки суду першої та апеляційної інстанції щодо наявності нового доказу, а не нововиявленої обставини є вірним і перегляду не підлягають.

Не отримавши позитивного рішення, він 23.04.2024 звернувся до Гадяцького районного суду про перегляд зазначеного вище судового наказу від 23 грудня 2022 року виданого Гадяцьким районним судом у зв`язку із іншими нововиявленими обставинами, вказавши, що ОСОБА_2 при подачі заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини від 14.11.2022 було подано довідку, видану Середино-Будською міською радою від 11.11.2022 за № 93, в якій вказано, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 і має у складі сім`ї доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як рішенням Гадяцького районного суду від 24.05.2023 по справі №526/2845/22 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили 26.06.2023, ОСОБА_2 визнано такою, що втратила право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з непроживанням за цією адресою з 2018 року. Отже ОСОБА_2 була надана суду інформація, яка не відповідає дійсності та не підтверджено належними доказами факт проживання дитини разом з нею.

Окрім того, він протягом 2018-2022 років сплачував на користь заявниці ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини за досягнутою між ними домовленістю, але не зважаючи на це, вона у заяві про видачу судового наказу повідомила суд про те, що аліменти на утримання дитини він не сплачує, адже це свідчило б про існування спору щодо розміру аліментів, які мала отримувати стягувачка.

З цих підстав просив суд поновити йому строк на звернення до суду з заявою про перегляд вказаного судового наказу у зв`язку з його справедливим очікуванням з 17.01.2023 по 16.04.2024 судового розгляду за його заявою від 17.01.2023, скасувати судовий наказ № 526/2534/22, виданий 23 грудня 2022 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за заявою ОСОБА_2 про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Рязанець А.А. не з`явилися, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додатку «Viber» на вказаний ними у заяві мобільний номер телефону, клопотання про перенесення розгляду заяви від нього не надходило.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додатку «Viber».

Відповідно до ч.2 ст. 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Суд вважає за можливе, відповідно до ст. 279 ЦПК України, розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами та матеріали цивільної справи №526/2434/22 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів встановив наступні обставини.

23 грудня 2022 року Гадяцьким районним судом Полтавської області виданий судовий наказ у цивільній справі № 526/2534/22 за заявою ОСОБА_2 , яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частин першої, другої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (частина сьома статті 170 ЦПК України) або судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 Розділу V цього Кодексу (частина восьма статті 170 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За вимогами пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України, з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

У частині третій статті 424 ЦПК України закріплено імперативний припис про те, що строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Водночас, питання процесуальних строків, порядок їх обчислення та наслідки пропущення процесуальних строків врегульовані главою 6 розділу І ЦПК України.

Так, зокрема, статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Ураховуючи наведені вище норми процесуального закону й те, що заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу № 526/2534/22, виданого 23 грудня 2022 року Гадяцьким районним судом Полтавської області, який набрав законної сили 23.12.2022, ОСОБА_1 подав з підстав, передбачених пунктом 1частини другої статті 423 ЦПК України, і така заява була подана ним у межах строку, встановленого пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України (не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили), визначених процесуальним законом та враховуючи, що він вже звертався з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного судового наказу до різних судових інстанцій з 17.01.2023, тому суд вважає, що ним не було пропущено строку для перегляду судового наказу № 526/2534/22, виданого 23 грудня 2022 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за нововиявленими обставинами, тому заява ОСОБА_1 в частині поновлення строку про перегляд за нововиявленими обставинами зазначеного вище судового наказу не підлягає задоволенню.

Згідно з п.1 ч.2 статті 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України необхідними умовами для визнання обставин, визначених, нововиявленими є те, що:

1) зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи;

2) ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;

3) вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду є доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові докази. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що у встановленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається та вирішення спору по суті.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишилися невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи, зокрема неповне встановлення фактичних обставин справи не вважаються нововиявленими обставинами. Такі обставини можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Так, згідно пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України необхідними умовами для визнання обставин, визначених, нововиявленими є те, що:

1)зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи;

2)ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Заявник ОСОБА_1 , звернувшись до суду із заявою про перегляд за іншими нововиявленими обставинами судового наказу від 23 грудня 2022 року про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , посилався на те, що новою істотною обставиною перегляду судового наказу є те, що рішенням Гадяцького районного суду від 24.05.2023 по справі №526/2845/22 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили 26.06.2023, ОСОБА_2 визнано такою, що втратила право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з непроживанням за цією адресою з 2018 року. Отже ОСОБА_2 була надана інформація, яка не відповідає дійсності та не підтверджено належними доказами факт проживання дитини разом з нею, а також те, що заявницею ОСОБА_2 у заяві про видачу судового наказу не було вказано, що він за домовленістю із стягувачкою сплачував на користь заявниці ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини протягом 2018-2022 років і між ними існував спір щодо розміру аліментів, які мала отримувати стягувач.

Проте, під ознаки нововиявлених обставин у справі про стягнення аліментів не підпадають такі обставини: факт спільного проживання боржника зі стягувачем та їх дітьми на час подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів; факт утримання боржником сім`ї, у тому числі й факт перебування сторін у шлюбі; добровільне надання батьком допомоги та утримання дітей за його рахунок; перешкоджання дружиною у здійсненні ним батьківського обов`язку; наявність невирішеного спору між сторонами щодо місця проживання дітей та участі батьків у їх вихованні.

Аналогічні правові висновки сформовані у постановах Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 359/3012/18,від 18 грудня 2018 року у справі № 264/1739/18, від 17 березня 2023 року у справі № 761/36042/20.

Окрім того, зі змісту рішення Гадяцького районного суду від 24.05.2023 по справі №526/2845/22 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, на яке посилається ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 стала проживати з дитиною в іншому місці, тому посилання ОСОБА_1 на те, що стягувачем не підтверджено належними доказами при подачі заяви про видачу судового наказу факту проживання дитини разом з нею, як на нову нововиявлену обставину, є безпідставним та не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України і не може бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами. ОСОБА_1 не спростував жодними доказами факту проживання дитини разом з матір`ю та перебування дитини на її утриманні, що є визначальними при стягненні аліментів.

Щодо наявності нової нововиявленої обставини, як підстави для перегляду вказаного судового наказу, а саме існування спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо розміру аліментів, які мала отримувати стягувач, суд вважає, що вказана обставина не є новою нововиявленою обставиною у розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки вона була добре відома ОСОБА_1 . Зокрема він сам зазначив у заяві про перегляд вказаного судового наказу за нововиявленими обставинами, що протягом 2018-2022 років сплачував на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини за домовленістю між ними. Але звертаючись до суду із першою заявою про перегляд судового наказу 17.01.2023 не вказував про цю обставину, а посилався на іншу обставину.

Судом встановлено, що заявником не наведено нововиявлених обставин, які б давали безумовні підстави скасувати судове рішення, а вимоги боржника, на які він посилається, як на нові нововиявлені обставини, не відноситься до таких у розумінні ст. 423 Цивільного процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню, а судовий наказ скасуванню.

Керуючись п.1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами у справі № 526/2534/22 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуюча: Л. В. Максименко