Справа № 595/263/24
Провадження № 2-ві/595/1/24
У Х В А Л А

07.08.2024 місто Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І. ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про відвід судді Содомори Романа Орестовича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАП «Зубрець», Бучацької міської ради про визнання права на земельну частку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Бучацького районного суду Тернопільської області Содомори Р.О. перебуває цивільна справа №595/263/24 за позовом ОСОБА_1 до ПАП «Зубрець, Бучацької міської ради, про визнання права на земельну частку (пай).

05 серпня 2024 року на адресу Бучацького районного суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 , в якій вона просить відвести суддю Содомору Р.О. від розгляду справи №595/263/24 за її позовом про визнання права власності на земельну частку (пай). В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що 09.02.2022 суддя Содомора Р.О. у задоволенні її позову про визнання права власності на земельну частку (пай) відмовив, а 08.02.2024 відмовив у відкритті провадження у справі за її позовом про визнання права власності на земельну частку (пай). Постановою Тернопільського апеляційного суду від 09 травня 2024 року ухвала Бучацького районного суду від 08 лютого 2024 року скасована і справа повернута до Бучацького районного суду для продовження розгляду. Вважає, що суддя Содомора P.O. не може в подальшому розглядати вказану цивільну справу, оскільки раніше два рази він уже приймав у цій справі рішення, і це дає підстави вважати, що він наперед зацікавлений в розгляді справи, а саме в прийнятті рішення про відмову в задоволенні позовної заяви про визнання права власності на земельну частку (пай). Згідно п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області Содомори Р.О. від 05 серпня 2024 року вирішено передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАП «Зубрець, Бучацької міської ради про визнання права на земельну частку (пай) до канцелярії Бучацького районного суду Тернопільської області для виконання вимог частини 1 статті 33 ЦПК України, оскільки суддя дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позивачем відводу та необхідність вирішення питання про відвід в порядку ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді розподілено і того ж дня передано для розгляду судді Тхорик І.І.

Суд, вивчивши заяву про відвід судді, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно зі ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Згідно з ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Дослідивши обставини, зазначені в заяві про відвід, суддя приходить до висновку, що вказана заява не містить підстав для відводу судді, визначених у ст. 36 ЦПК України, а в ній викладені припущення щодо упередженості головуючого по справі. Незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді не може бути підставою для відводу. Заява про відвід фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями та діями судді під час розгляду даної справи, що відповідно до приписів ЦПК України не є підставою для відводу судді.

З огляду на викладене, вважаю, що відповідачем не зазначені та не доведені обставини, які викликають сумнів в об`єктивності, неупередженості головуючого судді при розгляді вищевказаної справи, у зв`язку з чим заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Содомори Романа Орестовича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАП «Зубрець», Бучацької міської ради про визнання права на земельну частку (пай),- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: І. І. Тхорик