Провадження №2/523/2737/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"19" липня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання -Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м. Одесі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 , з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), в якій просив:

-визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

-виключити з актового запису №11076 від 19 листопада 2013 року складеного на ОСОБА_4 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції відомості про батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

-зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису №11076 від 19 листопада 2013 року про народження дитини ОСОБА_4 , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційного служби Одеського міського управління юстиції вказавши:

- в графі «батько»- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, місце реєстрації : АДРЕСА_2 .

-змінити прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 », по батькові з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ».

Позов мотивований тим, що позивач знайомий з відповідачем ОСОБА_3 з 2012 року, яка в той час знаходилася у формальному шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 та мала намір офіційно розлучитися. Через непорозуміння, позивач з ОСОБА_3 припинили стосунки. Саме в цей проміжок часу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідач ОСОБА_3 народила доньку- ОСОБА_4 . Згодом позивач та ОСОБА_3 відновили стосунки та в подальшому зареєстрували шлюб.

Посилаючись на те, що нещодавно відповідач ОСОБА_3 зізналася, що її донька- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється рідною донькою позивача, та він бажає, щоб відомості про нього, як батька буди внесені до актового запису про народження дитини, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, при цьому надав заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи.

В судове засідання представник третьої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), не з`явився, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність їх представника.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву не подав.

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди сторони позивача, судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 19 листопада 2013 року, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 записані ОСОБА_2 та ОСОБА_9 ( а.с.13).

Згідно висновку молекулярно-генетичної експертизи для подання до суду від 10 червня 2024 року № 42923, збіг ДНК-маркерів у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідчить про їхню кровну спорідненість. Ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є Бологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. (а.с.52-72).

Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до частини другої статті 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.

Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства.

Згідно п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.

У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є біологічним батьком малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - є підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Таким чином, суд приходить до висновку про підставність заявлених позовних вимог ОСОБА_1 і таких, що підлягають до задоволення.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 5,6,10,206,263-265,353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса,) про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження- задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виключити з актового запису №11076 від 19 листопада 2013 року складеного на ОСОБА_4 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції відомості про батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису №11076 від 19 листопада 2013 року про народження дитини ОСОБА_4 , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційного служби Одеського міського управління юстиції вказавши: - в графі «батько»- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, місце реєстрації : АДРЕСА_2 .

-змінити прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 », по батькові з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса місця проживання : АДРЕСА_1 ) на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.07.2024 року.

Суддя: