Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/903/22
Провадження № 2/494/26/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 р. м.Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.

за участю секретаря Твердун Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Березівська міська рада Одеської області про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Березівська міська рада Одеської області про виділення в натурі частки із спільної часткової власності. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини.

Згідно з договором купівлі-продажу від 01.03.2007 року придбав 1/2 частину домоволодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 50,7 кв.м., житловою площею 37,7 кв.м., зазначений в схематичному плані літерою А-житловий будинок, господарчих будівель, позначених Г-сарай, Д - вбиральна, що розташовані на земельній ділянці площею 842 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 .

Співвласником іншої частини нерухомості є ОСОБА_2 , якій належить 1/2 частина домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Між сторонами, як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто.

Позивач вважає, що має право на виділення своєї частки в натурі із спільної часткової власності, оскільки 1/2 частина його домоволодіння перебуває на земельній ділянці площею 0.0373 га, яка також належить йому на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЖ №300849 від 14.05.2008 р.

З метою відчуження своєї частки домоволодіння він звернувся до приватного нотаріуса, але йому було відмовлено у вчинені нотаріальної дії.

Частка, яку він просить виділити є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. При виділенні в натурі частки із спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється.

Згідно висновку техніка з інвентаризації нерухомого майна Юшкової Т.В. №37 від 22.06.2021 року за технічними показниками належна позивачу частка може бути виділена в самостійний об`єкт нерухомого майна та можливо присвоєння окремої поштової адреси, а саме будинок АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, позивач просить виділити йому в натурі у власність частку із спільного майна за адресою АДРЕСА_1 , яка складається з житлового будинку під. літ.А. загальною площею 50.7 кв.м., житловою площею 37,7 кв.м. зазначений на схематичному плані літерою А-житловий будинок, та господарчих будівель, позначених Г-сарай, Д- вбиральна, ворота №1, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0373 кв.м. та припинити право спільної часткової власності на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 , яке належить йому згідно договору купівлі-продажу від 01.03.2007 року, зареєстрованого за №358.

Відповідачка подала відзив на позовну заяву. В якому зазначила наступне.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 , є власницею 1/2 частини домоволодіння під АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з двох кам`яних будівель, позначених на плані літерами «А», «Б» - жиле, житловою площею 37.7 кв.м. та 31.4 кв.м. відповідно (житлова площа частини домоволодіння, що спадкувалася - 31.4 кв.м., загальна - 53.0 кв.м.) та відповідної частини надвірних господарчих споруд, позначених на плані літерами: «В 1», «Г», «Е», «Ж» - сарай, «В» - літня кухня, «Д», «З» - вбиральня, №1-2 - огорожа (в тому числі самовільно переобладнано сарай на літню кухню - «В» та сарай «В 1», добудовано веранду - «в»), що розташовані на земельній ділянці площею 842 кв.м. за фактичним використанням.

Інша 1/2 частина вказаного домоволодіння, належить позивачу - ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 приватизував частину земельної ділянки, а саме - згідно Державного акту серії ЯЖ №300849 виданого 14 травня 2008 року на ім`я ОСОБА_1 на право власності на земельну ділянку площею 0.0373 га, кадастровий номер :02:002:0044, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , виданого на підставі Рішення сесії Березівської міської ради від 21.06.2007 року №239- V Державний акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.08.517.00139. При цьому, виділення частки домоволодіння в натурі не відбулось, не було присвоєно адреси на частку позивача, немає і висновку про можливість виділення в окреме домоволодіння його частки.

Виділення в натурі частки із спільної часткової власності в такому варіанті, як пропонує позивач, на думку відповідача призведе до порушення його прав вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. В позовній заяві відсутній висновок про технічну можливість виділення частки в окреме домоволодіння зі схематичним зображенням плану частки, що виділяється, відсутній розрахунок часток співвласників.

Також зазначає, що на території спірного домоволодіння знаходяться самочинно збудовані об`єкти, які не підлягають поділу.

Враховуючи наведене просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 17.08.2022р. було відкрито загальне провадження у справі.

Ухвалою Березівського районного суду від 15.11.2022 року по вищевказаній справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 08.03.2023 року прийнято від позивача додаткові матеріали витребувані судом, погоджено запропонований експертом строк виконання судової будівельно-технічної експертизи в 3 кварталі 2023 року.

Згідно повідомлення №22-6582 судового експерта Ольги Петрушеної , у зв`язку з незабезпеченням прибуття та доступу до об`єкта обстеження, суд було повідомлено про неможливість надання висновку.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 30.11.2023 року повторно призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої повторно доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експерта були поставлені наступні питання: 1.Чи можливий виділ в натурі частки із спільної часткової власності житлового будинку загальною площею 50,7 кв. м., житловою площею 37,7 кв. м., зазначений на схематичному плані літерою А - житловий будинок, позначений літерою Г-сарай, позначена літерою Д- вбиральна, що розташовані на земельній ділянці площею 842 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 ? 2.Які можливі варіанти виділення в натурі житлового будинку загальною площею 50,7 кв. м., житловою площею 37,7 кв. м., зазначений на схематичному плані літерою А - житловий будинок, позначений літерою Г-сарай, позначена літерою Д- вбиральна, що розташовані на земельній ділянці площею 842 кв. м. за адресою:

АДРЕСА_2 року справа повернулась до суду з висновком №23-6379 від 13.03.2024р.

Ухвалою суду від 02.04.2024р. провадження було відновлено, по справі призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 23.05.2024р. відмовлено у задоволенні клопотання про виклик судового експерта у цивільній справі.

Ухвалою суду від 19.06.2024р. судом було закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

В судове засідання позивач та його представник з`явились, наполягали на заявлених вимогах, просили такі задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, надала пояснення на підтримку відзиву на позовну заяву. Додатково зазначила, що позивач вже не вперше подає позивну заяву про виділ частки, намагаючись протягом п`яти років різними методами отримати перевагу у виділені частки нехтуючи її правом власності. ОСОБА_1 бажає отримати бажане, не розуміючи і не визнаючи порушень порядку виділення частки, про що свідчать такі факти, як: відсутність державної реєстрації майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відмова державного реєстратора у такій реєстрації від 16.08.2019 р., відсутність будь-яких зареєстрованих договорів, угод, домовленостей чи повідомлень відповідача, як співвласника, щодо виділення чи продажу частки. На відміну від позивача, відповідачка стверджує, що не має іншого житла і це є єдиний будинок в якому вона мешкає з багатодітною родиною своєї доньки, про що свідчить акт обстеження від депутата Березівської міської ради від 20.05.2024 який є у матеріалах справи. Подані нею документи на майно затверджують факт її постійного володіння майном без будь яких змін, а акти обстежень за різні роки, доводять факт її постійного проживання та догляду за будинком.

Також відповідачка зазначила, що прописана, проживає, доглядає і є власницею воріт № НОМЕР_1 ,огорожі № НОМЕР_2 , подвір"я між будинками, встановлених особисто за власний рахунок, а ОСОБА_1 на даний час має рішення про відмову у державній реєстрації від 16.08.2019 р. і не бере ніякої участі у догляді спільного майна, тому проїжджа частина, ворота подвір`я, прилегла до будинків територія є у постійному її догляді. Порушуючи ч.4.ст.120 Земельного Кодексу України, позивач належним чином не повідомив на даний час про межі, які відсутні в натурі, вважаючи себе повним власником проїжджої частини до будинків, яка є єдиним шляхом потрапляння до помешкання, зробив перешкоду у вільному доступі до каналізації, поставивши свою машину та перегородивши доступ до неї. На даний час існує єдиний в`їзд до домоволодіння і відсутня можливості створення іншого.

При винесені рішення суду відповідач просить врахувати всі вище викладені факти та не позбавляти її права власності на її майно, а саме, ворота, подвір`я, в`їзду до домоволодіння та залишити їх у спільному користуванні, без права будівництва на проїжджій частині двору огорожі, яка суперечитиме будівельним нормам.

Представник Березівської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд цивільної справи без його присутності.

Так, згідно договору купівлі-продажу від 01.03.2007 року позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частину домоволодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 50,7 кв.м., житловою площею 37,7 кв.м., зазначений в схематичному плані літерою А-житловий будинок, господарчих будівель, позначених Г-сарай, Д- вбиральна, що розташовані на земельній ділянці площею 842 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВАА №561521 ОСОБА_2 , є власницею 1/2 частини домоволодіння під АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з двох кам`яних будівель, позначених на плані літерами «А», «Б» - жиле, житловою площею 37.7 кв.м. та 31.4 кв.м. відповідно (житлова площа частини домоволодіння, що спадкувалася - 31.4 кв.м., загальна - 53.0 кв.м.) та відповідної частини надвірних господарчих споруд, позначених на плані літерами: «В 1», «Г», «Е», «Ж» - сарай, «В» - літня кухня, «Д», «З» - вбиральня, №1-2 - огорожа (в тому числі самовільно переобладнано сарай на літню кухню - «В» та сарай «В 1», добудовано веранду - «в»), що розташовані на земельній ділянці площею 842 кв.м. за фактичним використанням.

Позивач бажає виділити у натурі його частку із спільної часткової власності.

Позивач ОСОБА_1 приватизував частину земельної ділянки, а саме - згідно Державного акту серії ЯЖ №300849 виданого 14 травня 2008 року на ім`я ОСОБА_1 на право власності на земельну ділянку площею 0.0373 га, кадастровий номер :02:002:0044, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , виданого на підставі Рішення сесії Березівської міської ради від 21.06.2007 року №239-V. Державний акт, всупереч доводам відповідачки ОСОБА_2 , зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.08.517.00139. Позивачу ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,0373 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЖ №300849 від 14.05.2008 р.

Згідно висновку техніка з інвентаризації нерухомого майна Юшкової Т.В. №37 від 22.06.2021 року за технічними показниками належна позивачу частка може бути виділена в самостійний об`єкт нерухомого майна та можливо присвоєння окремої поштової адреси, а саме будинок АДРЕСА_1 .

Позивач 16.08.2019 року з метою відчуження своєї частки домоволодіння звернувся до приватного нотаріуса Березівського нотаріального округу Одеської області Березовської О.Г.

Постановою приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовською О.Г. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріального посвідчення договору відчуження частки домоволодіння АДРЕСА_1 та земельної ділянки на якій воно розміщене. Згідно постанови зазначено, що для здійснення нотаріальної дії щодо нерухомого майна, що знаходиться у спільній частковій або спільній сумісній власності необхідно спочатку визначити розмір частки.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 немає можливості самостійно розпорядитись нерухомістю, що йому належить, оскільки майно перебуває у спільній частковій власності.

Відповідно до висновку №23-6379 від 13.03.2024 року судової будівельно-технічної експертизи, яка була проведена судовим експертом Будніком В., житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 50,7 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м., зазначений на схематичному плані літерою А, позначений літерою Г-сарай, позначена літерою Д - вбиральня, що знаходяться земельній ділянці площею 0.0373 га, які перебувають у власності ОСОБА_1 здатні самостійно функціонувати і можуть бути виділені з спільного майна в самостійну одиницю в зв`язку з тим, що: відповідають нормативно-технічним вимогам та державним будівельним нормам; підключені до інженерних мереж та технічна можливість виділу ізольованих частин земельних ділянок позивача (площею 0.0373 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЖ № 300849 від 14.05.2008 та відповідача (площею 469 кв.м (842-373)) по фактичному користуванню з самостійними виходами на вул. Свято-Миколаївська кожної із сторін. На розгляд суду пропонується один найбільш доцільний варіант виділення в натурі із спільної часткової власності житлового будинку літ. «А» загальною площею 50,7 кв.м., житловою площею 37,7 кв.м., сараю літ. «Г» , вбиральні літ. « Д», у зв`язку з тим, що вони розташовані на ділянці пл. 373 кв.м (0.0373 га) , яка належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЖ № 300849 від 14.05.2008 та раніше була включена до площі ділянки 842 кв. м згідно з технічним паспортом від 10.06.2021 за адресою: АДРЕСА_1 . Варіант передбачає створення ізольованих частин співвласників домоволодіння що мають самостійні входи (виходи) з боку вул. Свято-Миколаївська до його частинам які належать сторонам відповідно до правовстановлюючих документів. Графічно виділ зазначеної частини «в самостійні об`єкти нерухомості» показано на сторінці 5 висновку.

Судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини спільної часткової власності.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків.

Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна.

Тлумачення частини другої статті 367 ЦК України свідчить, що поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку у спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Аналіз статей 183,358,364 ЦК України дозволяє зробити висновок, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу нерухомого майна відповідно до часток співвласників.

Нормами чинного законодавства України визначено, що правовий режим спільної власності визначається нормами Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною власністю здійснюється за згодою всіх її власників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом (ч. 2ст. 318 ЦК України).

Частиною 1 статті 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Згідно статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділу натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності.

Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Відповідно до ст.,ст.358,364 ЦК України кожен із співвласників спільної власності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній власності.

У частинах першій, третій статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі №6-12цс13зроблено висновок, що «у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності,є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є непорядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Так, відповідно до рекомендацій Верховного Суду обов`язковою умовою виділу в натурі окремого об`єкту нерухомого майна з об`єкту нерухомого майна, який перебуває у спільній частковій власності (домоволодіння) є технічна можливість виділення у приватну власність відокремленої частини Домоволодіння із самостійним виходом, яка є ізольованою від частин домоволодіння, які належать іншим співвласникам.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Згідно із ч. 2ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Реалізація права співвласника щодо виділу належної позивачеві 1/2 частки в будинку не порушить право іншого співвласника, оскільки запропонований варіант виділу здійснено відповідно до чинного законодавства, частка позивача у спільній частковій власності на нерухоме майно, є відокремленою та може бути виділена в натурі, що узгоджується з Постановою Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 495/3521/18 (провадження № 61-18535св21) в якій вказано, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

Доводи відповідача про ті обставини, що заявлені вимоги порушують її права та законні інтереси не заслуговують на увагу, так як експерт запропонував єдиний варіант розподілу будинковолодіння, який фактично і є на даний час між сторонами, в межах приватизованої земельної ділянки, яка належить позивачу, згідно державного акту, який зареєстрований у встановленому порядку.

Державний акт, який виданий ОСОБА_1 на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №300849 від 14.05.2008 р, який сама відповідачка долучає до відзиву на позовну заяву, вона не оскаржувала. Рішення, на підставі якого виданий державний акт №211- VII відповідач також не оскаржувала, хоча їй було відомо про існування такого.

З питаннями позивача та його представника, які були поставлені перед експертом в ухвалі суду від 30.11.2023 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи відповідачка та її представник погодились. Своїх питань до експерта перед судом не ставила. Клопотань про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи також не заявляла.

Стосовно доводів відповідачки, що на території спірного домоволодіння знаходяться самочинно збудовані об`єкти, які не підлягають поділу, то суд зазначає, що та частина із спільної часткової власності, яку експерт у своєму висновку пропонує для виділу позивачу, таких об`єктів не містить, всі об`єкти передбачені в договорі купівлі-продажу з участю ОСОБА_1 від 01.03.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №358 та технічному паспорті на 1/2 частину індивідуального домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в якому відсутні примітки про самовільно збудовані об`єкти.

В судовому засіданні позивач та його представник не наполягали на виділенні позивачу в натурі у власність воріт № НОМЕР_1 , що розташовані на земельній ділянці площею 0,0373 га із спільної часткової власності. Таким чином, перед експертом, судом таке питання не було поставлено, з чим погодились сторони по справі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, щодо можливості виділення ОСОБА_1 в натурі його частки із спільної часткової власності, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви, оскільки позивач був звільнений від його сплати на момент подачі позову та стягнути з відповідача на користь позивача витрати за проведення судової будівельно- технічної експертизи, що підтверджені квитанцією (а.с. 167 т.1).

Керуючись ст.ст.183, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України; ст.12,211,223, 258, 259, 263-265, 273, 352,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Березівська міська рада Одеської області про виділення в натурі частки із спільної часткової власності задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна цілою часткою (1/1) в приватну власність із спільної часткової власності належну йому частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 у складі: житлового будинку літ. «А» загальною площею 50,7 квадратних метрів, житловою площею 37,7 квадратних метрів, сарай літ. «Г» , вбиральну літ. «Д», який розташований на ділянці пл. 373 квадратних метрів (0.0373 га), яка належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЖ № 300849 від 14.05.2008 та раніше була включена до площі ділянки 842 квадратних метрів, згідно з технічним паспортом від 10.06.2021 за адресою: АДРЕСА_1 зі створенням ізольованих частин співвласників домоволодіння, що мають самостійні входи (виходи) з боку вул. Свято-Миколаївська до його частинам, які належать сторонам відповідно до правовстановлюючих документів.

Встановити, що 1/2 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 01.03.2007 року, зареєстрованого за №358, після виділу з приватної спільної часткової власності у натурі становить окремий об`єкт нерухомого майна та вважається одним цілим.

Припинити право спільної часткової власності на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 01.03.2007 року, зареєстрованого за №358.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 11326 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 08.08.2024 року.

Суддя Панчишин А.Ю.