Провадження № 2/734/624/24 Справа № 734/1891/24
08 серпня 2024 року селище Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
Головуючого судді Соловей В.В.,
секретар судових засідань Мухін Ю.А.,
із участю прокурора Крупини Л.Г. , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом в.о. керівника Козелецької окружної прокуратури Сороки С.Г. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області до ОСОБА_2 про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації на користь держави,
В.о. керівника Козелецької окружної прокуратури Сорокою С.Г. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області заявлені позовні вимоги про: припинення громадянину російської федерації ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина рф НОМЕР_1 , виданий ОВС «Мар`їно» м. Москва, 16 квітня 2002 року, код підрозділу 772-079, реєстраційний номер облікової картки - платника податків: НОМЕР_3 ) права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами:
За ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 травня 2024 року відкрите провадження у цивільній справі і прийнята вказана позовна заява до розгляду. За ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 червня 2024 року закрите підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні прокурор Крупина Л.Г. позовні вимоги підтримала. Представник Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду справи. Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився.
Відповідно до положень ст.ст. 223 і 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 у розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши позицію прокурора Крупини Л.Г., з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, що досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку про те, що вказані позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином російської федерації, паспорт іноземця серії НОМЕР_1 , виданий ОВС «Мар`їно» м. Москва, 16 квітня 2002 року, код підрозділу 772-079.
Дослідженням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 04 вересня 2007 року державним нотаріусом Козелецької державної нотаріальної контори Мотовиловець І.А., встановлено, що ОСОБА_2 , громадянин росії (ідент. № НОМЕР_3 ), який мешкає: росія, АДРЕСА_1 , на підставі заповіту, посвідченого виконкомом Вовчківської сільської ради 01 березня 1996 року за реєстровим № 53, є спадкоємцем 1/2 частини зазначеного в заповіті майна, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Спадкове майно, на яке у вказаній частці видане це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перше травня» с. Вовчок, розміром 2.86 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належить спадкодавцю на підставі дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 972227, виданого Козелецькою райдержадміністрацією 17 січня 2007 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 569 від 17 січня 2007 року.
За розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації від 10 квітня 2008 року № 138 надані громадянам земельні ділянки, в розмірі земельної частки (паю), безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства згідно сертифікатів та дозволено виготовити в установленому порядку державні акти на земельні ділянки взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) для ведення особистого селянського господарства із виділенням паїв в натурі (на місцевості) згідно додатку. Відповідно до вказаного додатку ОСОБА_2 безоплатно передані земельні ділянки в розмірі 1/2 частини земельної частки (паю), із них: рілля, площею 0,645 га; сіножать, площею 0,35 га; сіножать, площею 0,11 га; пасовище, площею 0,085 га.
Відповідно до положень ст. 56 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор має повноваженнями на представництво у суді інтересів держави у виключних випадках, у тому числі і якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319 і 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Власність зобов`язує. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 39 цього ж Закону виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави,у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
Оскільки спірні земельні ділянки, які належать до нерухомого майна (ч. 1 ст. 181 ЦК України), знаходяться на території України, тому на них поширюється дія права України.
За змістом ст.ст. 13 і 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно зі ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Іноземці (особи без громадянства) підпадають під дію національного права, що регулює правовідносини з приводу набуття права власності, з окремими винятками (ст. 374 ЦК України).
Землі сільськогосподарського призначення, до яких належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), не можуть передаватися у власність іноземним громадянам, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам (ст.ст. 22 і 81 ЗК України).
Згідно з ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Положеннями ст. 378 ЦК України визначено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. в ч. 1 ст. 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.
Правилами ч. 1-2 ст. 145 ЗК України передбачено, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку, і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.
Згідно з ч. 4 ст. 145 ЗК України позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних із її продажем, виплачується її колишньому власнику. Таким чином, положення ч. 4 ст. 145 ЗК України в діючій редакції (згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення» №552-ІХ від 31 березня 2020 року, набрала чинності з 01 липня 2021 року) визначають конфіскацію земельної ділянки як її оплатне вилучення (ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних із її продажем, виплачується її колишньому власнику).
Громадянин російської федерації ОСОБА_2 , успадкувавши право на земельну частку (пай) після померлої матері ОСОБА_3 , розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації від 10 квітня 2008 року № 138 надані громадянам земельні ділянки, в розмірі земельної частки (паю), безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства згідно сертифікатів та дозволено виготовити в установленому порядку державні акти на земельні ділянки взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) для ведення особистого селянського господарства із виділенням паїв в натурі (на місцевості) згідно додатку, та до вказаного додатку ОСОБА_2 безоплатно передано земельні ділянки, в розмірі земельної частки (паю), а саме - 1/2 частка паю, з них: рілля, площею 0,645 га, сіножать, площею 0,35 га, сіножать, площею 0,11 га, пасовище, площею 0,085 га, згодом на вказані земельні ділянки в 2012 році йому видані Державні акти на право власності на земельну ділянку, та з цього моменту набув право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Впродовж року, тобто до 21 грудня 2013 року, відповідач ОСОБА_2 повинен був відчужити вказані земельні ділянки, однак вказаний обов`язок не виконав. Таким чином, у зв`язку з невиконанням обов`язку добровільного відчуження набутих у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення право власності відповідача ОСОБА_2 на них необхідно припинити шляхом конфіскації цих земельних ділянок за рішенням суду.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов в.о. керівника Козелецької окружної прокуратури Сороки С.Г. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області до ОСОБА_2 про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації на користь держави є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 319, 321, 346, 373, 374 і 378 ЦК України, ст.ст. 22, 81, 143, 145 і 148 ЗК України, ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 281, 282, 284, 288, 289, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд
позов в.о. керівника Козелецької окружної прокуратури Сороки С.Г. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області до ОСОБА_2 про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації на користь держави задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів із дня проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленим цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя