Справа № 569/7484/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Білецькій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат звернувся представник АТ КБ «Приватбанк».

В судовому засіданні представник позивача Ляр Д.Ю. позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задоволити в повному обсязі, а саме: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.12.2021 у розмірі 32625,91 грн., що складається із: 26223.55 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6402,36 грн. - заборгованість за простроченими відсотками та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Романчук І.І. просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві. Оскільки списання кредитних коштів відбулося внаслідок шахрайських дій щодо відповідача поза її волею, позовні вимоги банку про стягнення заборгованості з неї вказаних кредитних коштів вважає безпідставними.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України» § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що 29 грудня 2021 року ОСОБА_1 Відповідач ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту. Того ж дня Відповідач підписала власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі - Договір) та погодила наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2. Договору); тип кредитної карти: Картка «Універсальна» Gold; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 40.8 % (п.1.3 Договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».

У заяві зазначено, що відповідач, яка діє на підставі власного волевиявлення, згідно зі статтею 634 Цивільного кодексу України, підписанням цієї заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка (далі - Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.

В Заяві визначено істотні умови кредитування, диференційовано умови для карт «Універсальна» та «Універсальна Gold». Серед іншого визначено тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія, суму/ліміт кредиту розмір кредитного ліміту не перевищує: 200 000 грн. для карт «Універсальна» і 200 000 грн. для карт «Універсальна Gold», строк кредитування 12м місяців, мета кредиту споживчі цілі, процентна ставка, відсотків річних 42 % для карт «Універсальна» і 40,8% для карт «Універсальна Gold», тип процентної ставки фіксована, також регламентовано кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, визначені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань у вигляді сплати пені, штрафів, визначено розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних 84,6 для карт «Універсальна» і 81,6 % для карт «Універсальна Gold».

Згідно пункту 2.1.1.2.1. Заяви банк за наявності вільних грошових коштів та на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта надає йому споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених договором.

Згідно пунктів 2.1.1.2.2., 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Заяви тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, мета кредиту споживчі цілі та строк кредиту 12 місяців. При цьому, сторони узгодили, що кредит надається на здійснення будь-яких споживчих трат клієнта. Трати це будь-які списання з кредитної картки клієнта, здійснені за рахунок наданого банком кредиту шляхом: - переказу коштів з рахунка клієнта з метою оплати вартості товарів і послуг (в тому числі сплати відсотків за користування кредитними коштами); - перерахування коштів зі свого рахунка на рахунки інших осіб; - отримання коштів у готівковій формі в касах банків, через банкомати; - здійснення інших операцій, передбачених договором обслуговування між Банком та Клієнтом.

Відповідно пункту 2.1.1.2.5. Заяви загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані Клієнту на умовах цього Договору. Сторони узгодили, що загальний розмір кредиту за цим Договором становить розмір кредитного ліміту, встановлений банком клієнту, та який за розміром не перевищує: 200 000 грн. для карт «Універсальна», 200 000 грн. для карт «Універсальна голд», 300 000 грн. для Преміальної картки Platinum, 200 000 грн. для Преміальної картки World Black Edition, 300 000 грн. для Преміальної картки VISA Signature, 400 000 грн. для Преміальної картки World Elite, 800 000 грн. для Преміальної картки Infinite.

При цьому сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта в рамках розміру, зазначеного у абз.1 цього пункту, та не потребує додаткового погодження із клієнтом.

Згідно пункту 2.1.1.2.7. Заяви кредит надається шляхом встановлення банком кредитного ліміту на рахунку клієнта на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта з урахуванням законодавства та внутрішньобанківських документів.

Розмір кредиту, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту на дату укладення Договору, усі припущення, використані для обчислення процентної ставки зазначені в Паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною Договору.

На підставі укладеного Договору Відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 12/25, тип - Картка «Універсальна» GOLD, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 р., Відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.

Згідно п. 2.1.1.3.5. Договору Сторони узгодили, що в разі порушення Відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто Сторони згідно до ст. 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту.

Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: - 60,0% - для картки «Універсальна» GOLD.

Згідно наданого позивачем розрахунку та виписки у відповідача станом на 27 березня 2024 року наявна заборгованість в розмірі 32 625 грн. 91 коп., яка складається з: 26 223 грн. 55 коп. заборгованості за поточним тілом кредиту; 6 402 грн. 36 коп. заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статей 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у томі числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За положеннями ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідач погодився з визначеними у Заяві умовами кредитування, а саме з типом кредиту, розміром ліміту, строком кредитування, способом та строком надання кредиту, процентною ставкою в межах та поза межами пільгового періоду, типом процентної ставки, порядком повернення кредиту та наслідками прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором.

Умови укладеного між сторонами кредитного договору від 29 грудня 2021 року позивачем були виконані, а саме відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок та надана можливість розпоряджатися кредитними коштами.

Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Доводи відповідача та її представника адвоката Романчук І.І. про те, що списання коштів, які позивач визначив, як суму основного боргу, здійснено третіми особами без згоди відповідача, і нею невідкладно було проінформовано позивача та правоохоронні органи про дану обставини, що є підставою для відмови в задоволенні на увагу не заслуговують.

Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, користувач спеціального платіжного засобу зобов'язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно із пунктом 14.16 статті 14 вказаного Закону користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов'язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (далі - Положення № 705, в редакції на час виникнення спірних правовідносин), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов'язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов'язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.

Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов'язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705).

Пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18) вказану правову позицію підтримав.

Як слідує з відзиву на позовну заяву відповідач повідомила позивача про сумнівні операції вже після виявлення факту списання грошових коштів з її карткового рахунку.

27.07.2023 року у період з 16:03 по 17:04 ОСОБА_1 зателефонували на мобільний телефон та представились представником служби безпеки банку та повідомили, що невідомі особи намагаються заволодіти її коштами на банківському рахунку. На той момент на рахунку Відповідачки в АТ КБ «Приватбанк» знаходились її зарплатні кошти. При цьому вказана особа сказала її прізвище та ім`я по батькові, номер картки та відповідне слово - пароль, яке нею було вказано при відкритті рахунку. Тому вказівки вказаної особи не викликали у Відповідачки жодного сумніву і вона виконала ряд операцій вказаних їй «працівником банку».

Згодом вона виявила, що як з її зарплатного рахунку так і з кредитного рахунку були списані всі кошти. Вказані грошові кошти з карткових рахунків були списані без її відома і погодження. Вона одразу звернулась з відповідними заявами до правоохоронних органів та відділення АТ КБ «Приватбанк» в м. Рівне.

28.07.2023 року за вказаним фактом до Єдиного реєстру судових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження 0001063 правова кваліфікація ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України. Досудове розслідування на даний час триває.

28.07.2023 року ОСОБА_1 звернулася до відділення банку з метою з'ясування вищевказаних обставин, де її було повідомлено, що банку невідомо, яким чином шахраї отримали доступ до її персональних даних.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0001063, слідує, що до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшла письмова заява від ОСОБА_1 , про те, що 05 27.07.2023 року у період з 16:03 год. по 17:04 год., невідома особа, що користувалася абонентськими номерами: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , представившись представником банківської установи, шляхом зловживання довірою, під приводом повернення грошей на банківську картку, заволоділа належними заявниці грошовими коштами у розмірі 29 750 гривень, які остання особисто, перебуваючи у АДРЕСА_2 , перерахувала готівкою на розрахункові номери: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .

Однак, як вбачається, з відповіді на відзив, банком було проведено службове розслідування. В ході перевірки встановлено:

ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 , фін тел. НОМЕР_8 , тел. НОМЕР_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Дата занесення інциденту до ОКОМ 8f9fecbel56145a98e762а7b42f2с40 2023-07-27 23:15 Коментар до ОКОМ «Були передані персональні дані третім особам; Всі операції по перерахункам були незрозумілими 27 липня,хочу заблокувати універсальну картку, як це зробити».

Звернень клієнтки ОСОБА_1 на службу клієнтської Підтримки Приватбанку 3700 за період з 26.07.2023 по 31.07.2023 не виявлено.

Транзакції по зняттю коштів в банкоматі CARO8047 з карт 830366 та НОМЕР_10 проведено за допомогою вказаних карток, шляхом зчитування інформації з магнітної полоси карти та вводу пін-коду карти.

В ході огляду фотоматеріалу з камер спостереження банкомату CARO8047 встановлено, що обготівкування грошових коштів з карт НОМЕР_1 та НОМЕР_10 проводить зовні схожа на власницю даних карткових рахунків - ОСОБА_1 .

Вибіркою FINNUM за період з 01.07.2023 по 10.08.2023 встановлено, що на момент несанкціонованого входу в акаунт Приват24 клієнтки та зняття коштів з її карткових рахунків, фінансовий номер телефону клієнтки ОСОБА_1 був НОМЕР_9 .

Зміна фінансового номеру телефону з НОМЕР_9 на НОМЕР_8 відбулась 2023-07-31 11:47:06, тобто уже після проведення оспорюваних клієнткою транзакції, які мали місце 27.07.2023 з її карткових рахунків.

Оглядом вибірки з ПК «prominreports.privatbank.ua» по заявці ZMNPIN (Інформація про зміну ПІН КОДУ), виявлено, що

2023-07-27 15:07:02. через банкомат CAR08047 (м. Рівне,вул.А.Мельника, 25) відбулась зміна PIN-коду до карткового рахунку НОМЕР_10 клієнтки ОСОБА_1 . Дані дії в банкоматі проводить особа зовні схожа на власницю карткового рахунку - ОСОБА_1

2023-07-27 15:38:01 відбулась також зміна PIN-коду до картки НОМЕР_1 . Зміна ПІН-коду відбулась у мобільному додатку Приват24.

Оглядом архіву вихідних SMS повідомлень Приватбанку на номер телефону НОМЕР_9 за період з 01.07.2023 по 10.08.2023 виявлено повідомлення. 27.07.2023 на фін.телефон НОМЕР_9 клієнтки ОСОБА_1 , вчасно надходили смс-повідомлення про транзакції по її картках та ОТР-паролі. зокрема, для підтвердження деяких переказів та оформлення «кредиту готівкою», які клієнтка вводила та підтверджувала операції зі свого фінансового телефону.?

Номери телефонів, з яких невідомі дозвонювачі проводили спілкування з клієнткою в ході даної перевірки не встановлені. В ході ознайомлення з матеріалами системи запису голосу з ПК «Voice Record System» (VRS) за період з 2023-07-26 16:12:55 по 2023-08-01 17:12:55 жодних дзвінків з Приватбанку на фінансовий номер телефону клієнтки НОМЕР_9 не виявлено.

Відповідно до інформації з банківських ПК, змінює ПІН-код по картці НОМЕР_10 в банкоматі CAR08047 та знімає кошти в банкоматі особа схожа на клієнтку ОСОБА_1 . Операції проводяться з наявністю фізичної картки в банкоматі, який є типовим для клієнтки ОСОБА_1 (вона раніше неодноразово обготівковувала кошти в даному банкоматі, що розташований в безпосередній близкості від адреси її мешкання: АДРЕСА_3 ). В подальшому, особисто клієнткою ж здійснювався перерахунок раніше знятих готівкових коштів через ТСО на картки інших банків. Щодо входів в акаунт Приват24 клієнтки з інших пристроїв - в рамках даної перевірки не встановлене їх геопозиціонування під час входів, тож, не можна виключати, що вказані входи також здійснені особисто клієнтом, але з інших пристроїв, що не є забороненим Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Наявність змін облікового запису Приват24 користувачки ОСОБА_1 , наявність входу в акаунт Приват24 клієнтки, який здійснювався з іншого пристрою, не характерного для клієнтки та зміни ПІН-коду до картки можуть свідчать лише про те, що особа яка здійснює дані дії повністю володіє інформацією щодо карткового рахунку (номеру картки та ПІН-коду до картки), а також інформацією щодо логіну та паролю входу в акаунт Приват24.

В ході проведення даної перевірки відсутня наявність достатніх підстав вважати, що до здійснення вказаних вище дій та проведення транзакцій причетні сторонні особи.

Причетність сторонніх осіб до можливих протиправних дій по відношенню до клієнтки ОСОБА_1 , ПІН: НОМЕР_7 може бути доведена в ході досудового розслідування 0001063 відкритому за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_1 ?

Відтак, як слідує з даних проведеної перевірки працівниками Приватбанку, відповідач своїми діями сприяла втраті, незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. З заявою про операції, які були вчинені 26 липня 2023 року, відповідач звернулася до позивача вже після списання коштів з рахунку, тому позивач не несе відповідальності за збитки від операцій, здійснених до цього повідомлення. А сам по собі факт порушення кримінального провадження без наявності обвинувального вироку не доводить вчинення кримінального правопорушення. Відтак підстави для звільнення відповідача від обов`язку погасити надану позику відсутні.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір згідно платіжного доручення № BOJ62B3Y5C від 02 квітня 2024 року на суму 2422,40 грн., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.12.2021 у розмірі 32625,91 грн., що складається із: 26223,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6402,36 грн. - заборгованість за простроченими відсотками та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: АТ КБ «Приватбанк», місцезнаходження: м.Київ, вул. Грушевського, буд.1Д,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов