справа № 755/8571/23
головуючий у суді І інстанції Жовноватюк В.С.
провадження № 22-ц/824/2569/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Киришко Оксани Вікторівни на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2023 року

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони стягувача (стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»), боржник ОСОБА_1 , третя сторона: приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна, -

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» звернулося до Солом`янського районного суду міста Києва із заявою, у якій просить замінити стягувача ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» на ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні НОМЕР_1 про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 кредитної заборгованості, відкритого 16 грудня 2020 року на підставі виконавчого напису нотаріуса від 31 жовтня 2020 року № 90767.

Заява обґрунтована тим, що на примусовому виконанні приватного виконавця Дорошкевич В.Л. перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитної заборгованості, відкрите 16 грудня 2020 року на підставі виконавчого напису нотаріуса № 90767 від 31 жовтня 2020 року.

02 лютого 2023 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладений договір про відступлення прав вимоги №20230202, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступає шляхом продажу ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» належні ТОВ «ФК «ЦФР», а ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» приймає вимоги до боржників, вказаними у Додатку до Договору, що є його невід`ємною частиною.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2023 року задоволено заяву ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про заміну сторони стягувача.

Замінено стягувача ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості № НОМЕР_1, відкритому 16 грудня 2020 року на підставі виконавчого напису нотаріуса № 90767 від 31 жовтня 2020 року.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою, а матеріали справи не містять доказів того, що виконавче провадження закінчено, а також доказів визнання договорів відступлення недійсними, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цих договорів.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Киришко О.В. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2023 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 02 травня 2023 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. видала постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 про стягнення з боржника, ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заборгованості у розмірі 14 699 грн 96 коп. у зв`язку із визнанням таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 90767.

Апелянт вказує, що оскільки виконавче провадження № НОМЕР_1 завершено, а ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» не оскаржувало постанову про закінчення виконавчого провадження, вимога про заміну сторони стягувана у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 є неправомірною.

Від ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому воно просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Киришко О.В. надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.

З матеріалів справи вбачається, що 02 лютого 2023 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладений договір про відступлення прав вимоги №20230202, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступає шляхом продажу ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» належні ТОВ «ФК «ЦФР», а ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» приймає вимоги до боржників, вказаних у додатку до договору, що є його невід`ємною частиною.

У витязі з додатку № 1 до договору факторингу №20230202 від 02 лютого 2023 року зазначено договір від 20 березня 2017 року № , укладений з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 10 409 грн 18 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 02 травня 2023 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 31 жовтня 2020 року № 90767 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» заборгованості у розмірі 14 699 грн 96 коп.

Підставою закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 5 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» є те, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/5563/21, яке набрало законної сили, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 31 жовтня 2020 року № 90767.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом має не лише формальний характер (фіксування процесуального правонаступництва), а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) викладено висновок про те, що реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Відповідно, лише до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження).

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

З урахуванням наведеного, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження.

Указані висновки відповідають висновкам, які викладені у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 127/2-2509/09 (провадження № 61-2001св22).

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/5563/21 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 31 жовтня 2020 року № 90767, з врахуванням якого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову від 02 травня 2023 року про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1, що безспірно свідчить про відсутність відкритого виконавчого провадження.

Крім того, виконавче провадження № НОМЕР_1 закрито на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а тому відповідно до вимог статті 40 указаного Закону таке виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду вважає, що висновки, викладені в ухвалі Солом`янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2023 року про наявність про наявність підстав для заміни сторони стягувача є помилковими.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони стягувача.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Киришко Оксани Вікторівни задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2023 року скасувати з ухваленням нового судового рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони стягувача (стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»), боржник ОСОБА_1 , третя сторона: приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 05 серпня 2024 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська