Справа №522/6025/22
Провадження №2/522/4440/24
УХВАЛА

06 серпня 2024 року Приморський районний суд м Одеси, у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Міщенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

22 липня 2024 року від відповідача надійшов відзив разом з клопотанням про закриття провадження у справі (у порядку п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України), у зв`язку з тим, що вказаний предмет та підстави позову вже були предметом розгляду в іншій судовій справі між тими ж саме сторонами провадження та рішенням суду у справі № 522/7964/23 щодо стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

06 серпня 2024 року до суду надійшла заява від відповідача про розгляд клопотання за відсутності представника відповідача. Клопотання підтримали в повному обсязі.

06 серпня 2024 року представником позивача подано до суду заяву, в якій заперечували проти закриття, так як підстави справи є відмінними від справи № 522/7964/23.

Суд, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання про закриття провадження по справі задоволенню не підлягає, на підставі нижченаведеного.

З матеріалів справи вбачається, що 18 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2024 року справа надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Шенцевій О.П.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 травня 2024 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

22 липня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову.

Крім того, 22 липня 2024 року від відповідача надійшов відзив разом з клопотанням про закриття провадження у справі в порядку п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у своєму позові просить стягнути пеню за період з грудня 2020 року по квітень 2023 року.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до пп. 1-3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Судом встановлено, що між сторонами наявний спір щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини.

Відповідно до матеріалів справи та позовної заяви, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, позивач не відмовився від позову, сторони не укладали мирової угоди, перешкоди у користуванні квартирою не усунуті.

За таких обставин, суд дійшов висновку про недоцільність закриття провадження у справі, оскільки позивачем висунуті позовні вимоги, які на час розгляду клопотання відповідача задоволені не були, спірні правовідносини не вирішено, тому в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 255, 256, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя