МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа 521/5965/24
Провадження 2/521/3834/24
1 липня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
судді Маркарової С.В.,
за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
відповідач : ОСОБА_2
предмет позову : відшкодування шкоди,-
Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 26.06.2023 року в м. Одесі по вул. Ак.Філатова, 94 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz, ML 320 CD1» номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху та зміною його напрямку не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, здійснивши зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Volkswagen Touran» номерний знак НОМЕР_3 .
Власником пошкодженого автомобілю марки «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_2 є позивач.
ПАТ НАСК «ОРАНТА» виплатило позивачу страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності, обумовленої договором страхування - 157 500 грн.
Різницю між фактичним розміром шкоди та отриманою страховою виплатою в розмірі 223 221,60 грн. позивач просив стягнути з відповідача судовому порядку.
Позивач стверджував, що в наслідок ДТП йому також заподіяна моральна шкода, яка полягає в отриманому стресі, порушені нормального ритму життя, вимушеному звернені до суду за захистом порушеного права.
Компенсацію моральної шкоди позивач оцінив в 5 000 грн.
В порядку статті 141 ЦПК України позивач просив присудити на його користь судовий збір, витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.
Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавав.
Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався.
Враховуючи викладене, спір вирішений судом на підставі наявних доказів.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав :
26.06.2023 року в м. Одесі по вул. Ак.Філатова, 94 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz, ML 320 CD1» номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху та зміною його напрямку не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, здійснивши зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Volkswagen Touran» номерний знак НОМЕР_3 .
В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постанова набрала законної сили.

Власником пошкодженого автомобілю марки «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_2 є позивач.

За звітом ТОВ «СЗУ Україна» № 25326 від 11.07.2023 року вартість збитків, завданих позивачу в наслідок ДТП становить 380 721,60 грн.

ПАТ НАСК «ОРАНТА» виплатило позивачу страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності, обумовленої договором страхування - 157 500 грн.

Різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою становить 223 221, 60 грн.

Спірні кошти відповідачем в досудовому порядку не сплачені.

Відповідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно до ст. 28 Закону 1961-ІV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

В силу ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи надані докази, позивачем доведена протиправна, винна поведінка відповідача, яка перебуває в причино-наслідковому зв`язку із завданою шкодою.

Розмір майнової шкоди відповідачем не спростований.

За загальним правилом, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України).

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Під час визначення підстав для стягнення компенсації моральної шкоди, суд з`ясовує :

-чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру

- за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні

- в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду, з чого він при цьому виходить

-інші обставини, що мають значення для ви рішення спору.

Зазначене узгоджується із статтями 12, 81 ЦПК України, за якими кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, відповідальність за моральну шкоду вимагає встановлення складу правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди, і умовою цивільно-правової відповідальності.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд погоджується із доводами позивача про заподіяння йому моральної шкоди, яка полягає в отриманому стресі, порушенні нормального ритму життя.

Факт заподіяння позивачу моральної шкоди відповідачем не спростований.

Виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості з урахуванням обставин справи, суд вважає, що компенсація моральної шкоди підлягає стягненню з відповідача в розмірі згідно заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, позов є доведеним позивачем, а спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права.

Судовий збір підлягає присудженню на користь позивача в порядку статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат.

Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст. 141 ЦПК України, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом в будь-якому розмірі, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Разом із тим, при стягненні правничої допомоги як судових витрат судом за судовим рішенням враховується ряд чинників, визначених процесуальним законом.

Відповідно до ст.139 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надані :

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД № 002882 на ім`я ОСОБА_4

- витяг з договору про надання правничої допомоги від 7.11.2023 р.

- ордер серії ВН № 1300464 ОСОБА_4 .

Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає можливим присудження на користь позивача за судовим рішенням 5 000 грн. правничої допомоги.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) :

-в відшкодування майнової шкоди - 223 221,60 грн.,

-компенсацію моральної шкоди 5 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) :

-судовий збір 2 482,22 грн.,

-витрати на правничу допомогу 5 000 грн.

Рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, в порядку та строки визначені ст.284 ЦПК України: Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Малиновського районного суду м.Одеси. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Світлана МАРКАРОВА

Повний текст рішення виготовлений 15.07.2024

01.07.24