Справа № 375/1201/24
Провадження№ 2/375/524/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Банах-Кокус О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Рокитнянської селищної

ради Білоцерківського району Київської області; треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визаначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

До Рокитнянського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визаначення додаткового строку, тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд звертає увагу заявника, що звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити позовну заяву без руху через наступне.

Статті 175 - 177 ЦПК України містять вимоги, яким повинна відповідати позовна заява, зокрема: позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів (ч.5 ст. 177 ЦПК України).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відносно спадщини. ВССУ у своєму листі N 6-47/0/9-12 від 10.07.2012 (далі лист ВССУ N 6-47/0/9-12) зазначає, що територіальна підсудність визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноважень суду першої інстанції (ст. 26-30 ЦПК України).

Ст. 27 ЦПК України визначає підсудність справ за місцезнаходженням відповідача, а ст. 30 ЦПК України правила виключної підсудності.

З урахуванням викладеного, на позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають із приводу нерухомого майна.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 N 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" передбачено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають і з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивачем в позовній заяві не вказано, яке саме спадкове майно залишилося після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи входить до його складу нерухоме майно та його місцезнаходження, для визначення підсудності, та не зазначено і не надано доказів наявності спадкового майна, згідно ст. 83, 84 ЦПК України.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Отже, спір, що виник між сторонами має предметом встановлення наявності поважних причин для пропуску строку для прийняття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини та має виключну підсудність.

З доданих до позовної заяви документів вбачається, що позивач звернувся в липні 2024 року до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Липовенко Наталії Іванівни, з наміром отримати Свідоцтво про право на спадщину. Однак, приватний нотаріус Липовенко Н.І. відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини та повідомила, що зазначене питання має вирішуватись в судовому порядку.

Згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п. 24 повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Крім того, в п. 24 Постанови указано, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Позивачем у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини виступає спадкоємець, який пропустив такий строк. Належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину і заперечують проти подання позивачем заяви про прийняття спадщини після спливу встановленого строку.

Так, згідно з ч. 2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Верховний Суд у постанові від 3 жовтня 2018 року (судова справа 2516/1356/12-ц, провадження № 61-28938св18) наголосив, що позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви

про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину.

При цьому пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Так, спадкоємцеві було відмовлено у задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, пред`явленого до органу місцевого самоврядування, за наявності іншого спадкоємця (постанова Верховного Суду від 3 червня 2020 р., судова справа №297/2591/14-ц, провадження №61-13025св18).

Отже, позивачу необхідно вказати належного відповідача (відповідачів) за даним позовом, з урахуванням наведеного вище.

З урахуванням зазначеного, позивачу слід усунути або обґрунтувати вказані розбіжності в позовній заяві в частині зазначення суб`єктного складу, зокрема які саме вимоги пред`явлені до органу місцевого самоврядування, а саме Рокитнянської селищної ради, Білоцерківського району, Київської області.

Позивачем також не зазначено: про відсутність письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину; про наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії; не вказано яке саме спадкове майно залишилося після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи входить до його складу нерухоме майно та його місцезнаходження.

Отже в заяві мають місце вказані вище недоліки, які позбавляють суд можливості призначити заяву до розгляду.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним дану позовну заяву залишити без руху, невідкладно повідомити про це позивача та надати йому строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 10 (десяти) днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст.

185 ЦПК України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Позивача слід попередити, що в разі не виправлення зазначених недоліків у певний строк, позовна заява буде визнана неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175,185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області; треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визаначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишити без руху, надавши позивачу для усунення зазначених недоліків строк 10 (десять) днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

Попередити позивача, що в разі не виправлення зазначених в ухвалі недоліків протягом наданого часу, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Олена БАНАХ-КОКУС