РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Власової Ю.Ю.

секретар судового засідання - Іоненко С.Р.

учасники справи:

позивач державне підприємство «Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості»,

представник позивача Жарова Тітарьова Л.М.

відповідач ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

треті особи Харківська міська рада, ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом державного підприємства «Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості» до ОСОБА_1 , треті особи: Харківська міська рада, ОСОБА_3 про відновлення порушеного права -

в с т а н о в и в:

Позивач державне підприємство «Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості» (далі - ДП «ГИПРОКОКС») звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом, яким, з урахуванням відмови від частини позовних вимог, просить відновити його право на користування та розпорядження службовою квартирою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 разом із членами її сім`ї із квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Посилалися та ті обставини, що на підставі рішення Київського РВК м. Харкова № 241 від 15.08.1973 трикімнатна ізольована квартира за адресою: АДРЕСА_1 включена до числа службових житлових приміщень Державного інституту по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості «Гипрококс», яке в подальшому було перейменовано в ДП «ГИПРОКОКС». ДП «ГИПРОКОКС» ніколи не відмовлялося від свого права на вище вказану квартиру, як на службове житло, і такого наміру не мало. При розгляді справи № 953/2463/21 у Харківському апеляційному суді позивач дізнався, що 17.12.2022 зазначена квартира відчужена на ім`я ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, реєстровии? No 433, видании? 17.12.2022, видавник: приватнии? нотаріус Харківського міського нотаріального округу Алекаєва З.Б.; номер відомостеи? про речове право: 48737549; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та і?х обтяжень, індекснии? номер: 65818163 від 17.12.2022 14:22:32, приватнии? нотаріус Алекаєва Зінаі?да Борисівна, Харківськии? міськии? нотаріальнии? округ, Харківська обл. Позивач вважає, що позбавлений можливості користуватися зазначеною службовою квартирою, оскільки відповідач перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися нею. В даному випадку звільнення квартири та відновлення становлення, що існувало до порушення, є безпосереднім питанням безпеки працівників підприємства та можливість безперешкодного доступу до приміщення та його використання в службових цілях.

У судовому засіданні представник позивача, адвокат Жарова-Тітарьова Л.М., позовні вимоги підтримала і просила задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать матеріали справи. Надала відзиви на позовну заяву, в яких позовні вимоги не визнала і зазначила, що позовну заяву вважає надуманою безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Вважала, що позивач ДП «ГИПРОКОКС» ніколи не був власником квартири. Реєстрація права власності на ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не скасовані, вона у будь-якому разі є добросовісним набувачем квартири, оскільки придбала останню за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу квартири, яку придбала у ОСОБА_4 , при цьому під час укладення договору купівлі-продажу квартири, право власності на останню зареєстровано за ОСОБА_4 і не містило будь-яких обтяжень, обмежень чи заборон, договір не визнаний недійсним, отже ОСОБА_4 мав право на відчуження майна, чим і скористався. Вважала, що додані позивачем до позовної заяви документи (у якості доказів) не тільки не підтверджують права позивача на зазначену квартиру, а навпаки взагалі спростовують існування у нього будь коли таких прав. Просила у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача, адвокат Гончаров С.І., проти задоволення позовних вимог заперечував, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзивах відповідача.

Представник третьої особи Харківської міської ради у судове засідання до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Пояснення щодо позову або відзиву суду не надавав.

Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи Харківської міської ради.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, підтримав позицію відповідача та надав пояснення, в яких зазначив, що позивачем не надані документи на підтвердження права ДП «ГИПРОКОКС» на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: не надані балансові відомості про перебування зазначеної квартири на балансі ДП «ГИПРОКОКС» та квитанції про сплату комунальних послуг, обслуговування цієї квартири позивачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що рішенням Київського РВК м. Харкова № 241 від 15.08.1973 трикімнатна ізольована квартира за адресою АДРЕСА_1 включена до числа службових житлових приміщень Державного інституту по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості «Гипрококс», яке в подальшому було перейменовано в ДП «Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості» (ДП «ГИПРОКОКС»).

Рішенням № 209 від 06.10.2009 виконавчого комітету Київської районної ради у м. Харкові виключено з числа службових житлових приміщень трикімнатну ізольовану квартиру квартира за адресою АДРЕСА_1 .

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2010 у справі № 2а-973/10/14/2018 позовні вимоги ДП «ГИПРОКОКС» задоволені. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Київської районної у місті Харкові ради № 209 від 06.11.2009 в частині виключення з числа службових трикімнатої ізольованої квартири АДРЕСА_2 .

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2011 постанова Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2010 змінена в частині визначення реквізитів визнаного незаконним та скасованого рішення, а саме: замість «06 листопада 2009 року» визначено «06 жовтня 2009 року». В іншій частині постанова Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2010 залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.06.2011 касаційні скарги Київської районної ради м. Харкова та Харківської міської ради залишені без задоволення. Постанова Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2010 та постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2011 залишені без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вищевказаними судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено та підтверджено, що трикімнатна ізольована квартира за адресою АДРЕСА_1 включена до числа службових ДП «ГИПРОКОКС» з 15.08.1973 на підставі рішення Київського РВК м. Харкова № 241 від 15.08.1973.

ДП «ГИПРОКОКС» ніколи не відмовлялося від свого права на вище вказану квартиру, як на службове житло.

Матеріали справи не містять доказів виключення спірної квартири із числа службових на день розгляду справи.

Відтак, суд вважає встановленим право позивача на службову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього.

Відповідно до ст. 119 ЖК України перелік категорій робітників, яким може бути надано службові жилі приміщення, встановлюється законодавством України.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12.04.1985 N 2 жилі приміщення вважають службовими з моменту винесення рішення виконавчим органом районної, міської, районної у місті ради про включення їх до числа службових.

Учасниками справи не оспорюється факт, що відповідач ОСОБА_1 не входить до переліку категорій робітників, яким може бути надано службові жилі приміщення, і що відповідач не працює на ДП «ГИПРОКОКС», а тому ці факти в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншого громадського об`єднання.

Відповідно до ст. 122 ЦПК України на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ради видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Таким чином, законом встановлено, що виключно спеціальний ордер, виданий громадянину на підставі рішення підприємства про надання службового жилого приміщення виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ради, є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Матеріали судової справи не містять рішення ДП «ГИПРОКОКС» про надання відповідачу службового житла у вигляді спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 або ордера на ім`я відповідача ОСОБА_1 на зазначене службове житло. У відзиві на позовну заяву відповідач на зазначені обставини, як на підставу вселення у спірну квартиру, також не посилалася.

Договір купівлі-продажу спірної квартири від 17.12.2022, згідно якого зазначена квартира відчужена ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 , і на який посилається відповідач, як на підставу вселення у спірну квартиру, суд не бере до уваги, оскільки зазначений договір не передбачений діючим законодавством, як підстава для вселення у службове жиле приміщення, у даному випадку у спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка має статус службової квартири ДП«ГИПРОКОКС».

Також, суд враховує ту обставину, що постановою Харківського апеляційного суду від 07.09.2023 скасовано рішення Київського районного суду м. Харкова від 23.09.2022 у справі № 953/2463/23, та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку набувальноі? давності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Прагнення мати доступ та безперешкодно використовувати службову квартиру є охоронюваним законом інтересом, який підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 «Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави», Державне підприємство «Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості» є об`єктом державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Призначенням службового житла є забезпечення можливості працівників проживати поблизу від роботи, враховуючи особливий характер їх роботи.

Позивач не має можливості користуватися та розпоряджатися службовою квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідач вселилася і користується спірною квартирою безпідставно, відтак, повинна бути виселена.

За встановлених у ході судового розгляду обставин, суд погоджується із доводами позивача, що у даному випадку відновлення становища, що існувало до порушення його прав, надасть можливість останньому безперешкодного доступу до спірної квартири та її використання в службових цілях.

Інші доводи та заперечення сторони відповідача та третьої особи ОСОБА_3 фактично зводяться до незгоди із вимогам позову ДП "ГИПРОКОКС", частково не стосуються предмета доказування у справі, що розглядається, та не впливають означені вище на висновки суду.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

При цьому, суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 141, 258, 263, 265, 274, 279 ЦПК України, ст.16 ЦК України, ст.ст.118,119,121,122 ЖК України, суд -

у х в а л и в:

Позов державного підприємства «Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості», - задовольнити.

Відновити право державного підприємства «Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості» на користування та розпорядження службовою квартирою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 разом з членами її сім`ї із квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного підприємства «Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості» судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень:http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач ДП «Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості», м. Харків, вул. Сумська, 60.

Представник позивача Жарова Тітарьова Лариса Михайлівна м. Харків, а/с 10328.

Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 .

представник відповідача ОСОБА_2 , АДРЕСА_4

Треті особи Харківська міська рада, м. Харків, м-н. Конституції, 7.

ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений і підписаний 13.08.2024.

Суддя Ю.Ю. Власова