Провадження №2/359/1166/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - виконавчий комітет Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області, про скасування рішення та запису про зняття з реєстрації місця проживання, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

В грудні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 7 квітня 2017 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 , якій належить житловий будинок по АДРЕСА_1 . Після укладення шлюбу ОСОБА_3 за згодою відповідача вселився у вказане житло та набув право користування ним. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 грудня 2021 року шлюб між ними був розірваний. 20 березня 2023 року позивач без його згоди був знятий з реєстрації у вказаному житловому будинку. ОСОБА_3 посилається на те, що зняття його з реєстрації відбулось всупереч ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та порушує житлові права позивача. Тому ОСОБА_3 просить скасувати рішення та запис виконавчого комітету Золочівської сільської ради Бориспільського району від 20 березня 2023 року про зняття позивача з реєстрації в житловому будинку по АДРЕСА_1 , а також зобов`язати виконавчий комітет Золочівської сільської ради Бориспільського району поновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 у вказаному об`єкті нерухомого майна.

2. Інформація про рух цивільної справи.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 грудня 2023 року (а.с.42) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_3 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 10 січня 2024 року (а.с.47) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 9 травня 2024 року (а.с.163) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_1 підтримують позов та наполягають на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що її довіритель, як власниця житлового будинку по АДРЕСА_1 , мала право на зняття позивача з зареєстрованого місця проживання у вказаному об`єкті нерухомого майна, оскільки після розірвання шлюбу позивач припинив бути членом сім`ї власника житла. Крім того, жодна з позовних вимог не заявлена до ОСОБА_4 . Ця обставина свідчить про те, що вона не є належним відповідачем, тоді як за пред`явленим позовом повинен відповідати виконавчий комітет Золочівської сільської ради Бориспільського району, який залучений до участі у справі лише в якості третьої особи, а не відповідача. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

27 жовтня 2016 року за ОСОБА_6 було зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Ця обставина підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №334582830 від 5 червня 2023 року (а.с.25-26).

7 квітня 2017 року ОСОБА_6 уклала з ОСОБА_3 шлюб, зареєстрований в Печерському РВ ДРАЦС у м. Києві ГТУЮ у м. Києві, про що був складений актовий запис №640. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 було присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 7 квітня 2017 року (а.с.24).

31 травня 2017 року місце проживання ОСОБА_3 було зареєстровано в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Ця обставина підтверджується копією довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № від 25 серпня 2021 року (а.с.27).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 грудня 2021 року (а.с.117, 109) шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був розірваний.

20 березня 2023 року ОСОБА_4 подала до Золочівської сільської ради Бориспільського районузаяву про зняття ОСОБА_3 з зареєстрованого місця проживання в житловому будинку по АДРЕСА_1 (а.с.79-80). Зі змісту листа Золочівського сільського голови від 19 травня 2023 року (а.с.33-34) вбачається, що 20 березня 2023 року відповідач був знятий з зареєстрованого місця проживання у вказаному об`єкті нерухомого майн.

Спірні правовідносини регулюються главою 23 «Загальні положення про право власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України та Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.

Згідно з пп.5 п.50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ №265 від 7 лютого 2022 року зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1-ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Системний аналіз ст.319 ЦК України та п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» свідчить про те, що власник житла має безумовне право знімати з зареєстрованого місця проживання повнолітніх осіб, які не є власниками такого житла. Використовуючи це повноваження, ОСОБА_4 , як єдина власниця житлового будинку по АДРЕСА_1 , цілком законно зняла позивача з зареєстрованого місця проживання у вказаному об`єкті нерухомого майна. У зв`язку з тим, що реєстрація місця проживання ОСОБА_3 в житловому будинку по АДРЕСА_1 не перебувала в жодній залежності від права позивача на користування цим житлом, посилання ОСОБА_3 на порушення його житлових прав підлягає критичній оцінці. Крім того, Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» взагалі не поширюється на спірні правовідносини. Тому довід позивача, його представників ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про порушення охоронюваного законом інтересу також підлягає критичній оцінці.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показали, що з кінця осені - початку зими 2021 року ОСОБА_3 не проживає в житловому будинку по АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не пред`явила зустрічний позов про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом, показання перелічених свідків вважаються такими, що не містять інформацію щодо предмета доказування, та не є належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Зі змісту резолютивної частини пред`явленого позову (а.с.11) вбачається, що обидві позовні вимоги заявлені до виконавчого комітету Золочівської сільської ради Бориспільського району. Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_4 не є належним відповідачем в розумінні ст.51 ЦПК України. Заявлення позовних вимог до неналежного відповідача є додатковою, але самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для скасування рішення та запису виконавчого комітету Золочівської сільської ради Бориспільського району від 20 березня 2023 року про зняття ОСОБА_3 з реєстрації в житловому будинку по АДРЕСА_1 , а також зобов`язання виконавчого комітету Золочівської сільської ради Бориспільського району поновити реєстрацію місця проживання позивача у вказаному об`єкті нерухомого майна. Тому у задоволенні позову, пред`явленого ОСОБА_3 , належить відмовити в повному обсязі.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_3 сплатив судовий збір в розмірі 2147 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією від 27 грудня 2023 року (а.с.13). Однак у задоволенні пред`явленого позову відмовлено в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу вказаних судових витрат відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - виконавчий комітет Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області, про скасування рішення та запису про зняття з реєстрації місця проживання, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Повний текст рішення суду складений 8 серпня 2024 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта