справа № 622/573/21
провадження № 2/619/39/24
Ухвала
08 серпня 2024 року,
Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 622/573/21,
ім`я (найменування) учасників справи:
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вимоги позивача: про визнання житлового будинку об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності,
представник позивача: ОСОБА_4 ,
представник відповідачів: ОСОБА_5 .
Питання, що вирішується ухвалою.
ОСОБА_6 28 травня 2021 року звернувся до Золочівського районного суду Харківської області з позовом, у якому просить визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на частину цього будинку.
Цивільна справа № 622/573/21 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання житлового будинку об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності перебувала у провадженні Золочівського районного суду Харківської області та відповідно до ухвали суду від 17.01.2022 провадження по справі було зупинено у зв`язку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручено експертам ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса».
Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 20.04.2023 № 399/0/15-23 Змінено з 1 травня 2023 року територіальну підсудність судових справ Золочівського районного суду Харківської області Дергачівському районному суду Харківської області.
Зазначена цивільна справа з повідомленням про неможливість надання висновку надійшла з ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» до Дергачівського районного суду Харківської області 21.07.2023.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2023, справу № 622/573/21 розподілено головуючому судді Нечипоренко І.М.
Ухвалою від 26.07.2023 справу № 622/573/21 прийнято до провадження Дергачівського районного суду Харківської області за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання було призначено на 25.08.2023.
Відповідно до ухвали суду від 25.08.2023 зупинено провадження по справі до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 25.03.2024 поновлено провадження у справі, витребувано відомості щодо кола спадкоємців після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно ухвали суду від 22.04.2024 залучено до участі в справі правонаступника позивача ОСОБА_1 , підготовче засідання відкладено на 22.05.2024, яке було відкладено на 25.06.2024 за клопотанням представника позивача.
Відповідно до ухвали суду від 25.06.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 29.07.2024, яке було відкладено на 08.08.2024 за клопотанням представника позивача.
Представником позивача адвокатом Бурдоль В.В. подано заяву про залишення позову без розгляду, у якій зазначено, що наслідки, передбачені ст. 257 ЦПК України, йому зрозумілі.
Представник відповідачів у судове засідання не з`явився, надавши заяву, у якій просить стягнути з позивача на користь відповідачів судові витрати, які складаються з відшкодування витрат на професійну правничу допомогу на підставі ч. 5 ст. 142 ЦПК України та вирішити це питання без його присутності. Позивач повторно після залишення аналогічного позову без розгляду, звернувся до суду з тим же предметом позову та знову залишає позов без розгляду. У разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Частиною 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно з ч. 1 п. 5 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Враховуючи, що розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.
Частиною 2 статті 257 ЦПК України передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Питання розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду врегульовано статтею 142 ЦПК України, згідно із частиною п`ятою якої у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Згідно з частинами першою та другою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
Виходячи із системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.
Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
У зазначеній справі позивач ОСОБА_1 є правонаступником після смерті батька ОСОБА_6 та судом не встановлено ознак зловживання позивачем процесуальними правами, а також необґрунтованих дій останнього стосовно відповідачів. Також, судом не визнавалися його дії як зловживання процесуальними правами, відповідно до частини другої статті 44 ЦПК України.
Суд зазначає, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.
До того ж, у заяві про стягнення судових витрат, пов`язаних із правничою допомогою, сторона відповідача не зазначила розмір компенсації таких витрат.
Отже, з огляду на обставини справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідачів на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.
Керуючись ст. 142, п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання житлового будинку об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності залишити без розгляду.
Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.
Відмовити представнику відповідачів адвокату Пантелею В.В. у стягненні судових витрат, пов`язаних із правничою допомогою.
Представникам сторін направити копію судового рішення в електронній формі у порядку, визначеному законом.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Нечипоренко