Справа № 333/3017/23
Провадження № 6/333/480/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Холод Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Суріної П.В. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2024 року державний виконавець Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Суріна П.В. звернулася до суду з поданням про привід боржника ОСОБА_1 .

Зазначене подання обґрунтоване тим, що у відділі виконавчої служби перебуває виконавче провадження №73010323 з примусового виконання виконавчого листа №333/3017/23, виданого 24.08.2023 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 40 237,64 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

За викликом до відділу боржник не з`являвся, про причини неявки державного виконавця не повідомляв та не надав підтвердження виконання або причини не виконання рішення суду. У зв`язку з чим, державний виконавець просить винести ухвалу про примусовий привід боржника.

У судове засідання державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), будучи повідомленою судом своєчасно та належним про час та місце розгляду подання, не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд подання за її відсутності, наполягала на задоволенні подання.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали подання про привід боржника, перевіривши обставини доказами, на які посилається державний виконавець, суд дійшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Зпоріжжя від 22.06.2023 року, позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк»заборгованість за кредитним договором в розмірі 40 237,64 грн. та судові витрати в розмірі 2684 грн.

У добровільному порядку рішення суду відповідачем ОСОБА_1 виконано не було, по справі видані виконавчі листи.

Постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Суріною П.В. від 24.10.2023 року відкрито виконавче провадження №73010323 з примусового виконання виконавчого листа № 333/3017/23, виданого 24.08.2023 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

24.10.2023 року та 17.04.2024 року державним виконавцем ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_2 скеровано виклики з вимогою з`явитись ОСОБА_1 до державного виконавця, одночасно зобов`язано надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документ та повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання, відомості про доходи та майно. Державним виконавцем боржнику роз`яснено ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» та п.14 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

09.05.2024 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника ОСОБА_1 , про що складено відповідний акт державного виконавця.

Статтею 438 ЦПК України передбачено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

У силу ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ст.438 ЦПК України, привід боржника оголошується, зокрема, за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника.

Згідно п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Як вбачається зі змісту зазначеної статті підставою для застосування приводу боржника є його неявка за викликом виконавця без поважних причин.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде встановлено протилежне. Наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб`єкта подання про привід боржника як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Тобто державний виконавець, звертаючись до суду з подання про привід, повинен довести, що викликав боржника, а останній, будучи належним чином повідомлений про виклик до виконавця, не з`явився без поважних причин.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Проте, до подання державним виконавцем не додано жодних доказів на підтвердження вручення або надіслання боржнику копії постанови про відкриття ВП №73010323 рекомендованим поштовим відправленням, як це передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2023 року та 17.04.2024 року державний виконавець направив виклики до відділу ДВС на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 для надання пояснень та витребуваних у викликах документів.

09.05.2024 року державним виконавцем здійснено вихід за вказаною адресою, під час якого був складений акт про те, що двері квартири ніхто не відчинив, у зв`язку із чим перевірити майновий стан боржника не було можливості.

Однак, відповідно до відповіді Департаменту адміністративних послуг ЗМР №06.4-06/02/4977 від 21.06.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд звертає увагу, що матеріали подання не містять жодних документів про проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3 вказаного будинку.

Тобто надані при розгляді подання державним виконавцем документи не підтверджують, що боржник за виконавчим листом отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, виклик до державного виконавця та взагалі був обізнаний про наявність виконавчого провадження та умисно уникав явки.

Крім того, подання та надані матеріали виконавчого провадження не містять доказів, що державним виконавцем вживалися інші, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», засоби для виконання судового рішення шляхом надсилання запитів, отримання інформації з державних реєстрів тощо.

Слід також звернути увагу, що одним із принципів у цивільному судочинстві є принцип пропорційності (ст. 13 ЦПК України). Дотримання засад співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, крім іншого, передбачено п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Також з метою виконання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинні вживатися всі передбачені чинним законом заходи для виконання судового рішення, однак ці заходи повинні бути необхідними в демократичному суспільстві та слугувати меті стягнення боргу.

Відтак, привід боржника без наявності доказів неявки без поважних причин не може вважатися необхідним, слугувати меті стягнення боргу та порушує принцип співмірності.

Вирішуючи подання суд також враховує, що привід боржника є істотним втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

За таких обставин, суддя дійшов до висновку про необізнаність боржника про його виклики до державного виконавця, відповідно і про необґрунтованість подання, оскільки факт ухилення боржника від явки за викликом державного виконавця жодними доказами не підтверджено, що також свідчить про відсутність підстав для задоволення подання про привід боржника.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Суріної П.В. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 02.08.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод