ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м.Суми

Справа №585/3950/23

Номер провадження 22-ц/816/622/24, 22-ц/816/623/24, 22-ц/816/624/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2023 року у складі судді Цвєлодуб Г.О., постановлені у м. Ромни Сумської області,

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2023 року у складі судді Цвєлодуб Г.О., ухвалене у м. Ромни Сумської області,

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» (далі ТОВ «ФК» ЦФР») з заявою № на отримання кредиту та заявою про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг. Своїм підписом в заяві № від 06 березня 2019 року ОСОБА_1 підтвердив, що підписаний ним паспорт кредиту №3666495 від 06 березня 2019 року містить умови кредитного договору, а ця заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять між ТОВ «ФК «ЦФР», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, кредитний договір. Згідно паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 3666495 сума кредиту наданого ОСОБА_1 складає 362403 грн 89 коп., розмір щомісячних процентів 3,45 % від суми кредиту, а розмір річних процентів 0,01% від суми боргу за договором, строк дії 36 місяців. У даному паспорті кредиту визначений порядок повернення кредиту та передбачена відповідальність у вигляді неустойки у разі тривалого прострочення позичальником зобов`язань за кредитним договором. Також, 06 березня 2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № -П, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання боржником своїх обов`язків за кредитним договором.

27 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК» ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги № 20230127, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № від 06 березня 2019 року, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК» ЄАПБ». Таким чином, відповідачі мають непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК» ЄАПБ» за кредитним договором № від 06 березня 2019 року в сумі 485229 грн 43 коп., з яких: 299589 грн 40 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 31 грн 34 коп.. сума заборгованості за річними відсотками; 156891 грн 73 коп. сума заборгованості за щомісячними відсотками; 28716,96 грн. сума заборгованості за пенею, що і просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2023 року клопотання ОСОБА_1 в частині застосування строків позовної давності залишено без розгляду, приєднавши до матеріалів справи.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2023 року клопотання ОСОБА_2 в частині застосування строків позовної давності залишено без розгляду, приєднавши до матеріалів справи.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2023 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за кредитним договором № від 06 березня 2019 року в розмірі 485229 грн 43 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплачений судовий збір в сумі 7278 грн 44 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду та ухвалами суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять ухвали суду та рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційних скарг мотивують тим, що звернувшись у 2023 році до позичальника з вимогою про дострокове повернення кредиту, позивач змінив порядок, умови і строки виконання зобов`язання щодо повернення всієї суми кредиту з нарахованими відсотками та пенею.

Просять застосувати наслідки строків пропуску позовної давності, посилаючись на те, що останній платіж в порядку виконання кредитного договору було здійснено у грудні 2019 року, що підтверджується наданими позивачем виписками та рахунками по кредитному договору.

Вказують на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження того, що за договором про відступлення права вимоги дійсно було передано позивачу право вимоги за кредитним договором від 06 березня 2019 року. Звертають увагу на те, що Додаток №1 не зазначено в умовах договору відступлення від 27 січня 2023 року невід`ємною його частиною.

Зазначають про те, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження передання кредитних коштів у зазначеному в договорі розмірі. Розрахунок заборгованості не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ними, укладення договору на умовах, на які посилається позивач у позовній заяві.

Стверджують, що позичальником ОСОБА_1 була отримана значно менша сума кредиту, яка ним була виплачена в повному обсязі.

Крім того, посилаються на те, що позивачем до розрахунку заборгованості за кредитним договором включено плату за управління кредитом, яка не передбачена умовами укладеного кредитного договору.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, просить їх залишити без змін, а доводи апеляційної скарги залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається що 06 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ФК» ЦФР» з заявою № на отримання кредиту та заявою про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг (а.с. 7). За змістом якого, ОСОБА_1 погоджується з тим, що підписаний ним паспорт кредиту №3666495 від 06 березня 2019 року містить умови укладеного ним кредитного договору, а ця заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредиту та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» - становить кредитний договір між ТОВ та ним.

Крім того, в вказаній заяві зазначено, що ОСОБА_1 доручає ТОВ «ФК «ЦФР» виплатити/сплатити за рахунок отриманого ним кредиту, такі суми грошових коштів: 130000 грн 00 коп. АТ «ТАСкомбанк» (переказ до запитання на користь ОСОБА_1 , надання кредиту зг.КД № від 06 вересня 2019 року); 86038 грн 67 коп. ОСОБА_1 (переказ грошових коштів на погашення заборгованості по КД 501 від 02 червня 2018 року); 37700 грн 01 коп. ОСОБА_1 (переказ на поточний рахунок ОСОБА_1 , за рахунок кредитних коштів); 19800 грн 00 коп. ОСОБА_1 ( переказ грошових коштів на погашення заборгованості по кредитному договору Z73.060.70335 від 20 листопада 2017 року); 26256 грн 23 коп. ОСОБА_1 (переказ грошових коштів на погашення заборгованості по кредитному договору 3-421-842-2-16-Г від 28 жовтня 2016 року); 2000 грн 00 коп. ПАТ «СК «ТАС» ( ОСОБА_1 страховий платіж); 53963 грн 08 коп. ПАТ «СК «ТАС» (оплата страхового платежу за договором страхування № С від 06 березня 2019 року); 650 грн 00 коп. ТОВ «майСейфеті» (оплата за пакет послуг «Охоронець Кредит Маркет 48» за рахунок кредиту кредитний договір № від 06 березня 2019 року).

Згідно паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 3666495, підписаного ОСОБА_1 , сума кредиту наданого останньому складає 362403,89 грн., розмір щомісячних процентів 3,45 % від суми кредиту, а розмір річних процентів 0,01% від суми боргу за договором, строк дії 36 місяців (а.с. 5-6).

06 березня 2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № -П, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання боржником своїх обов`язків за кредитним договором (а.с. 14).

27 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК» ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги № 20230127, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги, боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 20-22).

Згідно акту приймання-передачі реєстру боржників від 27 січня 2023 року, ТОВ «ФК «ЦФР» передало ТОВ «ФК» ЄАПБ» реєстр боржників (а.с. 24).

Відповідно до додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги № 20230127 від 27 січня 2023 року з реєстру боржників за кредитними договорами позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 485229 грн 43 коп. (а.с. 23).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, статуту ТОВ «ФК «ЦФР», дані про основний вид економічної діяльності вказано інші види кредитування (а.с. 29-32).

Зі свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК «ЄАПБ», розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» є фінансовою установою; має ліцензію на провадження діяльності з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів кредитними установами (а.с. 25-28).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, станом на 27 січня 2023 року сума простроченої заборгованості ОСОБА_1 становить 485229 грн 43 коп., з яких 299589 грн 40 коп. прострочена заборгованість за кредитом; 31 грн 34 коп. прострочена заборгованість за відсотками; 156891 грн 73 коп. прострочена заборгованість за управління кредитом; 28716 грн 96 коп. пеня (а.с. 19).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт не виконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору та існування заборгованості на заявлену до стягнення розміру.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 553, ч.ч. 1. 2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом ст.ст. 2, 12, 13, 81 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема, є змагальність сторін та диспозитивність.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст. 77 - ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та не спростовується відповідачами у доводах апеляційної скарги, 06 березня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ЦФР» укладено кредитний догорів, шляхом підписання ним заяви на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», умови кредитування викладені в паспорті кредиту №3666495, що є складовою частиною кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту отримання позичальником ОСОБА_1 кредитних коштів та їх розміру колегія суддів вважає непереконливими, адже до грудня 2019 року ОСОБА_1 вносив кошти на погашення кредитної заборгованості, що свідчить про визнання ним отримання від ТОВ «ФК «ЦФР» кредитних коштів. Щодо розміру фактично отриманої відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів, то колегія суддів звертає увагу на те, що останній своєю заявою на отримання кредиту доручив ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувати суми кредитних коштів, зокрема і на погашення кредитної заборгованості в інших фінансових установах та сплату страхових виплат.

Твердження відповідачів про дострокове звернення до них з вимогами про стягнення кредитної заборгованості, не узгоджується з умовами укладеного між сторонами кредитного договору, яким визначено, що кредит надано на 36 місяців тобто до 04 березня 2022 року, а до суду з позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося у жовтні 2023 року.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги відповідачів про недоведеність набуття ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуття права вимоги за кредитним договором колегія суддів звертає увагу на таке.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (пункти 37, 38)).

Договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом є надання фінансової послуги за плату; 2) мета полягає у наданні фактором й отриманні клієнтом фінансової послуги; 3) зобов`язання, в якому клієнт відступає право вимоги, може бути тільки грошовим; 4) такий договір має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 5) укладається тільки у письмовій формі та має містити визначені Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» умови (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (пункт 48)).

Умовами укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» договору відступлення права вимоги від 27 січня 2023 року передбачено, що кредитор передає новому кредитору (ТОВ «ФК «ЄАПБ») за плату, а новий кредитом приймає належні кредиторові права грошової вимоги (право вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржником. Право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (п. 6.2.3 цього договору).

27 січня 2023 року був складений акт прийняття передачі реєстру боржників від 27 січня 2023 року до договору відступлення права вимоги №2020127 від 27 січня 2023 року та сам реєстр боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальниками та ТОВ «ФК «ЦФР».

Усупереч доводів апеляційної скарги, факт відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитним договором від 06 березня 2019 року, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 підтверджується наданим позивачем витягом з реєстру боржників, що є додатком №1 до договору відступлення.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з рішенням суду в частині розміру присудженої до стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зокрема, звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути з відповідачів в солідарному поряду заборгованості, яка складається з 299589 грн 40 коп. тіла кредиту, 31 грн 34 коп. річних відсотків, 156891 грн 73 коп. щомісячних відсотків, 28716 грн 96 коп. пені.

Відповідно до паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №3666495, за користування кредитними коштами сплачуються відсотки в розмірі 2% при наданні кредиту та 3,45% щомісячно.

Проте, з наданого позивачем розрахунку заборгованості, до складу простроченої заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором входить 299589 грн 40 коп. заборгованість за тілом кредиту, 31 грн 34 коп. прострочена заборгованість за відсотками, 156891 грн 73 коп. прострочена плата за управлінням кредитом, 28716 грн 96 коп. пеня.

Умовами укладеного кредитного договору не передбачено стягнення плати за управління кредитом.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем не було надано суду розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 за нарахованими щомісячними відсотками, що унеможливлює перевірити правильність їх нарахування, а тому колегія суддів не вбачає правових підстав для їх стягнення з відповідачів.

Постановляючи ухвали про залишення без розгляду клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині застосування строків позовної давності, суд першої інстанції виходив з того, що клопотання відповідачів не відповідають вимогам закону, оскільки не відповідають вимогам щодо відзиву, не містить відомостей про його надіслання іншим учасникам розгляду, що не дає суду можливості їх розглянути, у зв`язку із чим суд прийшов до висновку, що клопотання слід залишити без розгляду, приєднавши до матеріалів справи.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, а ухвали суду постановлені з порушенням процесуальних норм.

Відповідачами до Роменського міськрайонного суду Сумської області подані заяви про розгляд справи за їх відсутності та застосування наслідків пропуску строків позовної давності, а не відзиви на позовну заяву, на що не звернув ухвалу суд першої інстанції надаючи оцінку відповідності змісту цих заяв вимогам ст. 178 ЦПК України.

Подання відзиву на позовну заяву є правом, а не обов`язком відповідачів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Частиною 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Залишаючи клопотання відповідачів про застосування наслідків пропуску строків давності без розгляду, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що норми чинного законодавства не містять вимог подання такого клопотання в письмовій формі. Заявлене відповідачами клопотання підлягало вирішенню судом першої інстанції при ухваленні рішення суду.

За змістом ст. 256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою КМУ від 11 березня 2020 року за №211, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), установлено карантин на всій території України з 12 березня 2020 року, який був відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року постановою КМУ від 27 червня 2023 року №651.

Крім того, відповідно до 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З розрахунку заборгованості слідує, що пеня за невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору нарахована з 07 серпня 2019 року, а тому з огляду на вимоги пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позивач звернувся до суду з позовом, зокрема у в частині стягнення пені, в межах строків позовної давності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ухвали суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права підлягають скасуванню, а рішення суду на підставі пунктів 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України належить змінити в частині розміру присудженої до стягнення з відповідачів кредитної заборгованості, стягнувши з них в солідарному порядку на користь позивача 328337 грн 70 коп. (485229 грн 43 коп. 156891 грн 73 коп.).

Частиною 13 статті 141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тобто, у зв`язку зі зміною рішення суду в частині присудженого до стягнення розміру боргу, підлягає зміні рішення суду щодо розподілу понесеного позивачем судового збору, стягнувши з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача судовий збір пропорційно до частки задоволених позовних вимог, що становить 4925 грн 06 коп., тобто по 2462 грн 53 коп. з кожного.

Також, пропорційно до частки задоволених вимог апеляційної скарги, з позивача на користь ОСОБА_1 належить стягнути 1543 грн 05 коп. за апеляційне оскарження рішення суду та 536 грн 80 коп. за апеляційне оскарження ухвали суду, а разом 2079 грн 85 коп., та на користь ОСОБА_2 1194 грн 30 коп. за апеляційне оскарження рішення суду, 536 грн 80 коп. за апеляційне оскарження ухвали суду, а разом 1731 грн 10 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2023 року в частині присудженого до стягнення розміру заборгованості за кредитним договором та в частині розподілу між сторонами судових витрат змінити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № від 06 березня 2019 року в розмірі 328337 гривень 70 копійок.

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 4925 гривень 06 копійок судового збору, тобто по 2462 гривні 53 копійки з кожного.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2023 року про залишення без розгляду клопотання ОСОБА_1 в частині застосування строків позовної давності скасувати.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2023 року про залишення без розгляду клопотання ОСОБА_2 в частині застосування строків позовної давності скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 2079 гривень 85 копійок судового збору за апеляційне оскарження рішення суду.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_2 1731 гривню 10 копійок судового збору за апеляційне оскарження рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов