Провадження № 2-о/344/395/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви

06 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Пастернак І.А., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шевчук-Філімон Наталія Мирославівна, заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шевчук-Філімон Наталія Мирославівна звернувся із заявою до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Вивчивши матеріали справи, вважаю що заява підлягає поверненню заявнику виходячи з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Статтею 4 ЦПК України гарантовано кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з долучених до заяви письмових доказів, ОСОБА_2 , встановлено діагноз: органічний афективний (депресивний) розлад, тривожно-депресивний з іпохондричними включеннями.

З огляду на зазначене, заявник ОСОБА_1 , як племінник ОСОБА_2 , вважав наявними підстави для звернення до суду з вказаною заявою.

Разом із тим, у частині 3 статті 296 ЦПК України встановлено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Сімейний кодекс України та Цивільний кодекс України не визначають поняття близькі родичі та переліку таких осіб.

Згідно частини 1 статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

В подібних правовідносинах, які виникають між опікуном та підопічним, в тому числі який визнаний судом недієздатним, віднесено до близьких родичів лише батьків, дітей, братів, сестер, що вбачається з положень ч.1 ст.68 ЦК України, згідно якої опікун, його дружина, чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички.

Конституційний суд України у рішенні № 5рп/99 від 03 червня 1999 р. у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») вирішив, що близькими родичами є рідні брати, сестри, онуки, дід, баба,іншими родичами є неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші.

Сімейний кодекс України, згідно його частини 4 статті 2, взагалі не регулює сімейні відносини між тіткою, дядьком та племінниками, а також між іншими родичами за походженням, тобто по суті виділяє таких осіб з кола єдиних сімейних правовідносин.

Таким чином комплексний аналіз чинного цивільного законодавства, яке регулює виниклі питання, дає можливість для висновку, що дядько та тітка не віднесені законом саме до близьких родичів, і такими їх вважати підстав не має.

На вказане також звернув увагу Верховний Суд у своїй постанові від 11 червня 2019 р. у справі №130/2391/18 (провадження №61-1307 св 19).

Відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (ч.3 ст.294 ЦПК України).

При наведених обставинах, враховуючи, що до суду звернулася особа, яка за положеннями ч.3 ст.296 ЦПК України не наділена таким правом, тобто, не має процесуальної дієздатності, то така заява підлягає поверненню заявнику ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.185 ч. 4 п.1, 260, 261, 296, 352-354

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шевчук-Філімон Наталія Мирославівна, заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна - вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Пастернак І.А.