Справа № 537/3259/24
Провадження № 2/643/3760/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Броницької М.В.,

за участю секретаря судового засідання: Абсалямової А.Р.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся в Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області з позовом до ОСОБА_3 , у якому просив розірвати шлюб, зареєстрований між ними 12.09.2009 Центральним відділом реєстрації акті цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 787. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на відсутність взаєморозуміння та фактичне припинення шлюбних відносин між сторонами.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.06.2024 цивільна справа передана за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2024 справа номер № 537/3259/24 надійшла у провадження судді Броницької М.В.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.07.2024 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити.

Від представника відповідача ОСОБА_1 25.07.2024 через електронний суд надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, в тому числі про участь у судовому засіданні, призначеному на 07.08.2024 о 14:00, в режимі відеоконференції.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31.07.2024 клопотання представника відповідача про проведення судового засіданні, призначеного на 07.08.2024 о 14:00, а також про розгляд цивільної справи в цілому в режимі відеокоференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, задоволено.

В судове засідання 07.08.2024 відповідач не з`явилася, про дату, час та місце проведення такого повідомлена належним чином.

В судовому засіданні 07.08.2024 представник відповідача ОСОБА_1 висловила позицію відповідача ОСОБА_3 щодо не заперечення проти задоволення позову по причині визнання всіх обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, строку на примирення подружжя просила не надавати, проти проведення судового засідання за відсутності позивача ОСОБА_2 не заперечувала.

Оцінивши кожен наявний у матеріалах справи доказ на предмет його належності, допустимості, достовірності, а усі докази в сукупності та взаємозв`язку - на предмет їх достатності, суд встановив відповідні обставини, які вказують на характер сімейних правовідносин між сторонами, врегламентованих відповідними цивільно-правовими нормами, які підлягають застосуванню.

Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2009, актовий запис № 787, вчинений Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с. 3).

У шлюбі в сторін народилося двоє синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 481 вчинений 10.02.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, про що 28.05.2019 видано свідоцтво про народження Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області серія НОМЕР_2 (а.с. 6); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 505, вчинений 26.06.2020 Московським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що 26.06.2020 видано свідоцтво про народження Московським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 5).

Позивач зазначив, що протягом останніх років їх з дружиною стосунки почали погіршуватися, тривалий час подружжю не вдається знайти порозуміння з більшості питань, мають різні погляди на життя, у зв`язку з чим почуття любові та поваги між ними втрачено. З липня 2023 відносини між сторонами, притаманні подружжю, фактично припинилися, проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, ведуть окремі бюджети.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Положеннями ч. ч. 3 та 4 ст. 56 СК України унормовано, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Положеннями ст. 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи.

З аналізу ст. 111 СК України вбачається, що заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо.

Суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців, як це визначено ч. 7 ст. 240 ЦПК України. Проте надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 14.01.2020 у справі № 200/952/18, від 10.06.2020 у справі № 643/5316/18.

Таким чином, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Вирішуючи вказаний спір, суд виходить з того, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження у зареєстрованому шлюбі та у подружніх відносинах.

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не проживають разом, ведуть окремі бюджети, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливе і суперечить інтересам сторін.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Подальше перебування позивача у шлюбі з відповідачем порушує його вільне волевиявлення припинити цей шлюб, що узгоджується із вимогами сімейного законодавства.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що не відповідає нормативному визначенню змісту шлюбних відносин та є неприпустимим у демократичному суспільстві.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, визнаються відповідачем, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263 ЦПК України, ст. ст. 109-112 Сімейного кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву задоволити.

Шлюб, зареєстрований 12.09.2009 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 787, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя М.В. Броницька