Справа № 144/956/24
Провадження № 2/144/286/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2024 р. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бондарук О.П.,

з участю секретаря судового засідання Сторожук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

27 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по АДРЕСА_1 , що залишилось після смерті її батька ОСОБА_2 , та 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниці, що залишилось після смерті її матері ОСОБА_3 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були її батьками та проживали у житловому будинку АДРЕСА_1 , про що свідчить запис у погосподарській книзі АДРЕСА_1 . Даний будинок відносився до колгоспних дворів та належав їм на праві особистої власності. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла і ОСОБА_3 . За життя батьки належним чином не оформили своє право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями. У травні 2024 року вона виготовила технічний паспорт на будинок з господарськими будівлями та звернулась до державного нотаріуса Лужанської Т.В. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину після батька та матері, проте оформити право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 немає можливості, так як правовстановлюючі документи на нього відсутні. У зв`язку з неможливістю отримання Свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулася до суду.

Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 08 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, у яких просять проводити судове засідання у їх відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказала про підтримання позовних вимог, просила задовольнити їх в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач - представник Теплицької селищної ради у заяві зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за його відсутності.

Згідно з вимогами ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03 січня 2008 року (а.с. 7).

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 , на які відсутні правовстановлюючі документи.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2 (спадкова справа №149/2008).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 06 листопада 2023 року (а.с. 8).

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 , на які відсутні правовстановлюючі документи.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 (спадкова справа №20/2024).

Як вбачається з виписки №591 від 10.05.2024 року із погосподарської книги Степанівської сільської ради №3 на 1991-1995 роки Теплицького району Вінницької області, виданої виконавчим комітетом Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, особовий рахунок НОМЕР_3 домогосподарства по АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи колгоспних дворів та станом на 1991-1995 роки склад двору: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 22).

У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 17 січня 1963 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , являється дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 від 19 лютого 1982 року між громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено шлюб з актовим записом №103, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_6 (а.с. 9).

А отже, позивач являється дочкою спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Із врахуванням викладеного ОСОБА_3 та ОСОБА_2 станом на 15 квітня 1991 року мали право на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з рішення №861 від 17 червня 2022 року Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області вирішила перейменувати вулицю у АДРЕСА_1 (а.с. 23).

На випадок своєї смерті спадкодавці заповідального розпорядження не залишили.

За прийняттям спадщини позивач звернулась до Теплицької державної нотаріальної контори, однак постановами приватного нотаріуса за № 88/02-31 та № 87/02-31 від 18.06.2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оскільки документи, що підтверджують право власності на житловий будинок, відсутні та рекомендовано звернутись до суду (а.с. а.с. 20, 21).

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Саме з вказаних підстав позивач змушений звернутися до суду з цією позовною заявою.

Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».)

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК України).

Технічну інвентаризацію спадкового житлового будинку проведено, згідно витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва № ТІО1:3674-0770-0364-6584 та технічного паспорту №678 на житловий будинок, даний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами будівництвом завершений (а.с. 12-16).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

ОСОБА_1 щодо майна померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являється спадкоємцем першої черги згідно вимог ст. 1261 ЦК України, інших спадкоємців немає (спадкові справи №149/2008, №20/2024).

У відповідності до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом після смерті батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3 має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), ст.ст. 3, 16, 321, 382, 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1262, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по АДРЕСА_1 , що залишилось після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по АДРЕСА_1 , що залишилось після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Відповідач Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області, адреса: вул. Незалежності, 25 смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області, .

Повний текст рішення виготовлено 06.08.2024 року.

Суддя