Справа № 361/5988/18
Провадження № 4-с/361/32/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересована особа ОСОБА_3

представника заінтересованої особи ОСОБА_4

державні виконавці Лобко О.В.

Железняк Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Маковій Віктором Володимировичем, заінтересовані особи державний виконавець Броварського відділу ДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лобко Оксана Володимирівна, ОСОБА_3 на дії державного виконавця, скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, поданою його представником - адвокатом Маковій В.В. на дії державного виконавця Броварського відділу ДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лобко О.В., заінтересована особа: ОСОБА_3 , в якій просив:

- визнати дії державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лобко Оксани Володимирівни, що пов`язані з невірним розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, неправомірними.

-зобов`язати державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лобко Оксану Володимирівну провести перерахунок заборгованості за аліментами в межах виконавчого провадження № НОМЕР_7 з урахуванням квитанцій на загальну суму 303131,46 грн, поданих ОСОБА_1 .

- визнати постанову від 14.05.2024 про накладення штрафу в розмірі 50% від суми заборгованості у виконавчому провадженні № НОМЕР_7 неправомірною та скасувати.

- визнати постанову від 14.05.2024 про обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № НОМЕР_7 неправомірною та скасувати.

- визнати постанову від 14.05.2024 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_7 в частині арешту на рахунок НОМЕР_1 неправомірною та скасувати арешт коштів на рахунку НОМЕР_1 .

В обґрунтування скарги зазначив, що 18.02.2019 року державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Матвієнком Євгенієм Станіславовичем відкрито виконавче провадження, постанова № НОМЕР_7, на підставі судового наказу № 361/5988/2018, який виданий 21.11.2018 Броварським міськрайонним судом Київської області.

Державним виконавцем в межах ВП № НОМЕР_7 постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення заяви та до досягнення дитиною повноліття, тобто з 24.09.2018 р.

У 2024 році виконавче провадження прийняла Лобко Оксана Володимирівна , державний виконавець Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

28.05.2024 року скаржник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, про що є докази в матеріалах справи.

13.05.2024 року державним виконавцем Лобко Оксаноною Володимирівною зроблено розрахунок заборгованості за аліментами, згідно якого ОСОБА_1 має заборгованість перед ОСОБА_3 по аліментам 449 889,30грн.

14.05.2024 року державним виконавцем Лобко Оксаноною Володимирівною винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 50% від суми заборгованості з тих підстав, що з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання у боржника ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів , сукупний розмір якої згідно з розрахунком від 24.09.2018 року за період по 01.05.2024 року в сумі 449 889,30 грн., що перевищує суму платежів за три роки. Сума штрафу складає 224944,65 грн.

Того ж дня державним виконавцем Лобко Оксаноною Володимирівною винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про розшук майна боржника, направлено Повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного державного реєстру боржників.

ОСОБА_1 визнає заборгованість по сплаті аліментів, проте має спір щодо розміру такої заборгованості, не згоден з розміром штрафу, застосування обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, арешту коштів боржника, які знаходяться на рахунку зі спеціальним режимом, а також не згоден з розшуком майна виходячи з наступного.

Виконавче провадження за судовим наказом № 361/5988/2018 від 21.11.2018 відкрито 18.02.2019.

Після відкриття виконавчого провадження державний виконавець повинен був обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця та направити за місцем роботи постанову про стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника.

Натомість, матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_7 не містять доказів, що з моменту його відкриття, з лютого 2019 року до травня 2024 року, державний виконавець виконав норму закону щодо обрахунку та стягнення аліментів з частки заробітку (доходу) боржника.

Заявник зазначив, що розмір заборгованості виник не з його вини.

Заявник вказав на те, що він самостійно сплачував аліменти шляхом банківського переводу з карткового рахунку на картковий рахунок стягувача через мобільний додаток Ощад 24/7, про що є виписки (довідки) з АТ ?Ощадбанк?.

Матеріали виконавчого провадження містять вказані виписки (довідки), що надані разом із заявою ОСОБА_1 від 05.02.2024 про їх долучення.

Боржник не уникав батьківських обов`язків щодо дитини, забезпечуючи її матеріальні потреби, зокрема здійснено наступні перекази згідно виписок згідно яких ОСОБА_1 здійснював платіж з банківської картки НОМЕР_2 на банківську картку НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_3 , наступні суми:

25.01.2024 на суму 800 грн; 03.02.2024 на суму 800 грн; 20.01.2024 на суму 600 грн; 20.01.2024 на суму 2750 грн; 27.12,2023 на суму 3000 грн; 17.01.2024 на суму 9500 грн; 23.12.2023 на суму 13000 грн; 24.12.2023 на суму 1000 грн; 17.12,2023 на суму 2000 грн; 19.12.2023 на суму 5000 грн; 14.12.2023 на суму 3000 грн; 09,12.2023 на суму 5000 грн; 09.12.2023 на суму 3000 грн; 09.12.2023 на суму 600 грн; 05.12.2023 на суму 2000 грн; 08.12.2023 на суму 3000 грн; 26,11.2023 на суму 5000 грн; 04.12.2023 на суму 10000 грн; 07.11.2023 на суму 5000 грн; 26.11.2023 на суму 10000 грн; 16.10.2023 на суму 5000 грн; 26.10.2023 на суму 1000 грн; 05.10.2023 на суму 750 грн; 11.10.2023 на суму 5000 грн; 08.09.2023 на суму 5000 грн; 04.10.2023 на суму 7000 грн; 14.08.2023 на суму 2000 грн; 28.08.2023 на суму 5000 грн; 11.07.2023 на суму 6000 грн; 08.08.2023 на суму 5000 грн; 08.07.2023 на суму 5000 грн; 09.07.2023 на суму 4000 грн; 08.06.2023 на суму 5000 грн; 10.06.2023 на суму 3500 грн; 08.06.2023 на суму 3000 грн; 08.06.2023 на суму 5000 грн; 15.05.2023 на суму 3000 грн; 31.05.2023 на суму 8000 грн; 19.04.2023 на суму 7000 грн; 11.05.2023 на суму 5000 грн; 24.03.2023 на суму 5000 грн; 13.04.2023 на суму 5000 грн; 08.03.2023 на суму 5000 грн; 16.03.2023 на суму 4000 грн; 14.02.2023 на суму 6000 грн; 28.02.2023 на суму 2000 грн; 08.02.2023 на суму 5000 грн; 09.02.2023 на суму 5000 грн; 02.02.2023 на суму 2000 грн; 03.02.2023 на суму 2000 грн; 19.01.2023 на суму 2000 грн; 25.01.2023 на суму 2000 грн; 18.01.2023 на суму 2000 грн; 13.01,2023 на суму 5000 грн; 14.01.2023 на суму 2000 грн; 21.12.2022 на суму 5000 грн; 28.12.2022 на суму 2000 грн; 14.12.2022 на суму 350 грн; 18.12.2022 на суму 5000 грн; 29,11.2022 на суму 3500 грн; 01.12.2022 на суму 2000 грн; 31.10.2022 на суму 3500 грн; 03.11.2022 на суму 550 грн; 23.09.2022 на суму 730 грн; 16.10.2022 на суму 2000 грн; 31.08.2022 5000 грн; 02.09.2022 5000 грн; 21.07.2022 на суму 1000 грн; 23.08.2022 на суму 5000 грн; 14.07.2022 на суму 5000 грн; 16.07.2022 на суму 1000 грн.

Загалом боржником на користь стягувача здійснено переказ грошових коштів на суму 279430 грн. Вказані виписки не містять призначення платежу оскільки мобільний додаток Ощад 24/7 не містить такого розділу.

Відповідно до довідки АТ ?Ощадбанк? від 29.05.2024 № 123 де зазначено, що у мобільному додатку Ощад 24/7 при створенні та проведенні платежів за номером платіжної банківської карти (Р2Р платежі) технологічно відсутня можливість вказувати призначення платежу.

Вказані грошові кошти сплачені у період починаючи з липня 2022 року по квітень 2024 року, у той час коли боржник проходив службу в лавах Збройних сил України у зв`язку із військовою агресією російської федерації.

Боржник 03.06.2022 року був мобілізований до лав Збройних сил України на підставі Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року, про що свідчить запис у військовому квитку.

20.01.2024 року ОСОБА_1 звільнений з лав Збройних сил України. До мобілізації боржник починаючи з 2019 року здійснював переказ аліментів через айбокс банк, про що є відповідні чеки (які залишились).

Зокрема, квитанції: № 18744-0 на суму 2850 грн; № 18569-106268- 77893на суму 3506 грн; № 18620-0 на суму 4999 грн; № 18691-8 на суму 2090 грн; № 18635-4 на суму 1649 грн; № 18659-5 на суму 2660 грн;№ 18774-6 на суму 2850 грн; №18713-5 на суму 2090 грн; № 18680-0 на суму 1007 грн. Загалом було перераховано аліментів на суму 23701 грн.

Оскільки ОСОБА_1 , в добровільному порядку на виконання зобов`язань з утримання дитини за вимогами ст.ст,180, 181 СК України надавав ОСОБА_3 грошове утримання на дитину, хоч без зазначення призначення платежу, то здійснені боржником платежі є ні чим іншим, як коштами, сплаченими в рахунок аліментів, а тому мали враховуватись при подальшому розрахунку заборгованості по аліментам.

Таким чином, розрахунок заборгованості за аліментами від 13.05.2024 року на суму 449889,30 грн., що здійснений державним виконавцем Лобко Оксаноною Володимирівною є не вірним, таким що здійсненим без врахування платежів боржника на користь стягувача на загальну суму 303131 грн. Відповідно підлягає корегування сума штрафу, що покладена на боржника, виходячи з наступного.

Згідно розрахунку заборгованості за аліментами від 13.05.2024 року станом на квітень 2023 року боржник мав зобов`язання по аліментам на суму 298615, 28 грн. Таким чином з врахуванням суми грошових коштів (303131 грн.), що добровільно переказана боржником на користь стягувача, заборгованість виникла тільки у травні 2023 року та складала 20696,46 грн., на квітень 2024 року загальна заборгованість складає 146758, 30 грн.

З врахуванням того, шо заборгованість виникла тільки з травня 2023 року та обраховувалась по квітень 2024 рік, то сукупний розмір заборгованості не перевищує суму відповідних платежів за один рік та виконавець взагалі не має права виносити постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, постанова про накладення штрафу на боржника в розмірі 50% від суми заборгованості від 14.05.2024 є незаконно та підлягає скасуванню.

Згідно листа наданого на запит адвоката Орлов А.В. працює в ТОВ ?Кон-Кон Груп? на посаді охоронника групи швидкого реагування з 16.03.2021 року.

Відповідно до посадової інструкції від 03.03.2015 року охоронник зобов`язаний мати водійське посвідчення відповідної категорії ?В? для належного виконання функціональних обов`язків, в тому числі керувати транспортними засобами для здійснення своєчасного та безпечного перевезення членів екіпажу групи швидкого реагування до місяця виклику.

Постанова державного виконавця Лобко Оксаною Володимирівною від 14.05.2024 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами перешкоджає у виконанні покладених на боржника функціональних обов`язків, що унеможливлює отримання доходу за місцем роботи.

Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 25.07.2023 № 577 ОСОБА_1 призначено помічником дієздатних осіб, а саме ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки.

Таким чином, постанова державного виконавця Лобко Оксаною Володимирівною від 14.05.2024 року про обмеження боржника у праві керування транспортними засобами є незаконною та підлягає скасуванню.

28.05.2024 року боржником надано державному виконавцю Лобко О.В. довідку з АТ ?Ощадбанк? проте, що рахунок НОМЕР_1 є спеціальним рахунком в АТ ?Ощадбанк?, на який нараховуються субсидії та пільги.

Таким чином, постанова державного виконавця Лобко Оксаною Володимирівною від 14.05.2024 про арешт коштів боржника на рахунку № НОМЕР_1 є незаконною та підлягає скасуванню.

10 червня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до свого провадження вищевказану цивільну справу та призначено судове засідання на 17 липня 2024 року.

31 липня 2024 року ОСОБА_3 подала до суду пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні скарги.

Посилалась на те, що26 жовтня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області виданий судовий наказ у справі № 361/5988/2018 за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, котрим стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення заяви - 24.09.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

18.02.2019 року державним виконавцем Броварського міськрайонного ВДВС ГТУ юстиції у Київській області постановою НОМЕР_7 відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 відповідно до наказу про стягнення аліментів у справі № 361/5988/2018.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання дитини, вона звернулася до виконавчої служби із заявою про надання їй довідки про заборгованість ОСОБА_1 по аліментам.

13.05.2024 року державним виконавцем Броварського ВДВС здійснено розрахунок заборгованості по аліментам та видано їй довідку про заборгованість ОСОБА_1 в розмірі 449889, 30 грн.

14.05.2024 року державним виконавцем Броварського ВДВС правомірно винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 50% від суми заборгованості заборгованості. В той же час державним виконавцем Броварського ВДВС винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування ТЗ, про тимчасове обмеження виїзду за межі України, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про розшук майна боржника, направлення повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.

Як вбачається із скарги ОСОБА_1 , останній визнає заборгованість, однак не згоден з розміром штрафу, а також не згоден з розшуком майна.

ОСОБА_1 вважає самостійно перераховані кошти зі свого банківського рахунку на банківський рахунок ОСОБА_3 без призначення платежу аліментами на утримання спільної неповнолітньої дитини. З цим погодитися вона не може.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 заявника підтримали скаргу та просили задовольнити, пояснення надали аналогічно викладеним у скарзі.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_3 та представник заінтересованої особи ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечували та просили відмовити, пояснення надали аналогічно викладеним у письмових поясненнях. В судовому засіданні ОСОБА_3 суду пояснила, що кошти які перераховувались ОСОБА_1 вона вважає, допомогою на дитину. Вказала на те, що певні суми були перераховані боржником після надсилання на його телефон фото квитанцій із витратими на дитину: одяг, ліки, проходження медичного обстеження. Не заперечувала про те, що номер карткового рахунку на який необхідно перераховувать кошти ОСОБА_1 вона повідомила сама.

В судовому засіданні заінтересована особа державний виконавець Броварського відділу ДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лобко О.В. проти задоволення скарги заперечувала та просила відмовити.

В судовому засіданні заінтересована особа державний виконавець Броварського відділу ДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Железняк Є.О. не заперечувала проти задоволення скарги.

Суд, вислухавши сторін, їх представників, вивчивши письмові докази у справі, встановивши обставини справи та виниклі їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 446 ЦПК України, розділу VI ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 74 Закону України ?Про виконавче провадження? рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом пункту 5 статті 74 Закону України ?Про виконавче провадження? рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 447, 448, 449 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , уродженця міста Бровари Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , яка народилася в селі Нова Басань Бобровицького району Чернігівської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , починаючи з дня пред`явлення заяви та до досягнення дитиною повноліття, тобто з 24 вересня 2018 року до 22 грудня 2032 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на користь держави судовий збір у розмірі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп.

14 лютого 2019 року ОСОБА_3 звернулась до Броварського МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області із заявою про прийняття судового наказу на виконання.

18.02.2019 державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Матвієнком Євгенієм Станіславовичем відкрито виконавче провадження, постанова НОМЕР_7, на підставі судового наказу № 361/5988/2018, який виданий 21.11.2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області.

Із матеріалів витребуваної цивільної справи за № 361/5988/18 вбачається, що у червні 2020 року ОСОБА_3 зверталась до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про видачу дублікату. У вказаній заяві вона зазначила, що вищевказаний судовий наказ нею було пред`явлено до виконання. Потім ОСОБА_1 попросив забрати вказаний судовий наказ, та погодився платити добровільно. Вона пішла до Броварського ВДВС та написала заяву про повернення вказаного виконавчого документа. У Броварському ВДВС їй повідомили, що направлять всі документи і судовий наказ по пошті. Наразі виникла необхідність у повторному пред`явленні судового наказу для його виконання, але їй повідомили, що виконавчий документ був повернутий поштою за її адресою реєстрації ( АДРЕСА_2 ). Однак, вказані документи вона не отримувала, оскільки не проживає за вказаною адресою.

31 серпня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області повернуто заяву ОСОБА_3 про видачу дублікату виконавчого документа в справі за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

07 липня 2022 року ОСОБА_3 звернулась до Броварського ВДВС із заявою у якій вказувала на те, що в неї наявна інформація про місце роботи боржника у ТОВ "Комкон Груп" та мобілізацію його до лав ЗСУ. Вказала на те, що самостійно із нарахуваннями аліментів вони не можуть, оскільки ОСОБА_1 висилає розмір таких коштів на власний розсуд.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 у своїй заяві зазначила, що аліменти вона отримувала протягом 2021 -2022 року у розмірі 2000 грн. щомісяця.

Державним виконавцем ОСОБА_11 був проведений розрахунок заборгованості від 05 серпня 2022 року, із якого вбачається, що державним виконавцем зараховані суми сплачених ОСОБА_1 аліментів як це вказано у заяві ОСОБА_3 за період з січня 2021 року по липень 2022 року включно у розмірі по 2000 грн. щомісячно. (а.с. 17- 19 том 2)

Із розрахунку заборгованості проведеного державним виконавцем Скрипець А. станом на 01 лютого 2024 року вбачається, зарахування сум сплати за період липень 2020 року, листопад 2020 року по травень 2021 року, вересень 2021 року по жовтень 2021 року, грудень 2021 року по січень 2022 року, з червня 2022 року по січень 2024 року. Заборгованість станом на 01.02.2024 рік склала 39615 грн. 50 коп. (а.с. 20-21)

У заяві поданої до Броварського ВДВС 10.05.2024 року ОСОБА_3 зазначено, що вона станом на 10.05.2024 року отримувала від боржника аліменти в сумі 3000 грн., починаючи від дати їх призначення. Також зазначено, що державним виконавцем зараховані незрозумілі платежі, здійснені боржником без призначення платежу - аліменти.(а.с. 32)

Державним виконавцем Лобко О. проведений розрахунок заборгованості у якому були виключені всі суми сплат по аліментам та зазначена загальна сума заборгованості станом на 01 травня 2024 року, що склала 449889 грн. 30 коп. Також зазначено, що накладений штраф в розмірі 224944 грн. 65 коп. (а.с. 34-35)

14 травня 2024 року державним виконавцем Лобко Оксаноною Володимирівною винесена постанова про накладення штрафу на боржника в розмірі 50% від суми заборгованості з тих підстав, що з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання у боржника ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно з розрахунком від 24.09.2018 року за період по 01.05.2024 року в сумі 449889,30 грн., що перевищує суму платежів за три роки. Сума штрафу складає 224944,65 грн.

14 травня 2024 року державним виконавцем Лобко Оксаноною Володимирівною винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с. 36), про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (а.с. 37), про накладення штрафу (а.с.38), накладено заборону на відчуження транспортного засобу (а.с 40-41, 43), постанова про розшук майна боржника (а.с.45)

Згідно листа наданого на запит адвоката Орлов А.В. працює в ТОВ ?Кон-Кон Груп? на посаді охоронника групи швидкого реагування з 16.03.2021 року.

Відповідно до посадової інструкції від 03.03.2015 року охоронник зобов`язаний мати водійське посвідчення відповідної категорії ?В? для належного виконання функціональних обов`язків, в тому числі керувати транспортними засобами для здійснення своєчасного та безпечного перевезення членів екіпажу групи швидкого реагування до місяця виклику.

Згідно наданих квитанцій та платежів через додаток Ощад 24/7 ОСОБА_1 здійснював платежі по переказу коштів як зі своєї банківської картки НОМЕР_2 на банківську картку НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_3 , так і через термінали, наступні суми:

25.01.2024 на суму 800 грн; 03.02.2024 на суму 800 грн; 20.01.2024 на суму 600 грн; 20.01.2024 на суму 2750 грн; 27.12,2023 на суму 3000 грн; 17.01.2024 на суму 9500 грн; 23.12.2023 на суму 13000 грн; 24.12.2023 на суму 1000 грн; 17.12,2023 на суму 2000 грн; 19.12.2023 на суму 5000 грн; 14.12.2023 на суму 3000 грн; 09,12.2023 на суму 5000 грн; 09.12.2023 на суму 3000 грн; 09.12.2023 на суму 600 грн; 05.12.2023 на суму 2000 грн; 08.12.2023 на суму 3000 грн; 26,11.2023 на суму 5000 грн; 04.12.2023 на суму 10000 грн; 07.11.2023 на суму 5000 грн; 26.11.2023 на суму 10000 грн; 16.10.2023 на суму 5000 грн; 26.10.2023 на суму 1000 грн; 05.10.2023 на суму 750 грн; 11.10.2023 на суму 5000 грн; 08.09.2023 на суму 5000 грн; 04.10.2023 на суму 7000 грн; 14.08.2023 на суму 2000 грн; 28.08.2023 на суму 5000 грн; 11.07.2023 на суму 6000 грн; 08.08.2023 на суму 5000 грн; 08.07.2023 на суму 5000 грн; 09.07.2023 на суму 4000 грн; 08.06.2023 на суму 5000 грн; 10.06.2023 на суму 3500 грн; 08.06.2023 на суму 3000 грн; 08.06.2023 на суму 5000 грн; 15.05.2023 на суму 3000 грн; 31.05.2023 на суму 8000 грн; 19.04.2023 на суму 7000 грн; 11.05.2023 на суму 5000 грн; 24.03.2023 на суму 5000 грн; 13.04.2023 на суму 5000 грн; 08.03.2023 на суму 5000 грн; 16.03.2023 на суму 4000 грн; 14.02.2023 на суму 6000 грн; 28.02.2023 на суму 2000 грн; 08.02.2023 на суму 5000 грн; 09.02.2023 на суму 5000 грн; 02.02.2023 на суму 2000 грн; 03.02.2023 на суму 2000 грн; 19.01.2023 на суму 2000 грн; 25.01.2023 на суму 2000 грн; 18.01.2023 на суму 2000 грн; 13.01,2023 на суму 5000 грн; 14.01.2023 на суму 2000 грн; 21.12.2022 на суму 5000 грн; 28.12.2022 на суму 2000 грн; 14.12.2022 на суму 350 грн; 18.12.2022 на суму 5000 грн; 29,11.2022 на суму 3500 грн; 01.12.2022 на суму 2000 грн; 31.10.2022 на суму 3500 грн; 03.11.2022 на суму 550 грн; 23.09.2022 на суму 730 грн; 16.10.2022 на суму 2000 грн; 31.08.2022 5000 грн; 02.09.2022 5000 грн; 21.07.2022 на суму 1000 грн; 23.08.2022 на суму 5000 грн; 14.07.2022 на суму 5000 грн; 16.07.2022 на суму 1000 грн.

Відповідно до довідки АТ ?Ощадбанк? від 29.05.2024 № 123 де зазначено, що у мобільному додатку Ощад 24/7 при створенні та проведенні платежів за номером платіжної банківської карти (Р2Р платежі) технологічно відсутня можливість вказувати призначення платежу. (а.с. 48)

Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 25.07.2023 № 577 ОСОБА_1 призначено помічником дієздатних осіб, а саме ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки.

28.05.2024 боржником надано державному виконавцю Лобко О.В. довідку з АТ ?Ощадбанк? про те, що рахунок НОМЕР_1 є спеціальним рахунком в АТ ?Ощадбанк?, на який нараховуються субсидії та пільги.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України "Про виконавче провадження").

На підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 71 Закону "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У частині третій статті 195 СК України зазначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно законодавець визначив обов`язок виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами та водночас імперативно передбачив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.

Під час розгляду справи було встановлено, що дійсно ОСОБА_1 здійснювались перекази власних коштів на картковий рахунок ОСОБА_3 , про що вона не заперечувала, при цьому в судовому засіданні послалась на те, що вважає вказані кошти допомогою на дитину, а не аліментами, хоча вказана позиція повністю спростовується поданими державному виконавцю заявами у яких вона вказувала на те, що отримувала аліментивід ОСОБА_1 . Різниця у заявах була тільки в розмірі зазначеному стягувачем. Заявник наполягав на тому, що це кошти саме йшла як сплата аліментів, оскільки інших зобов`язань перед ОСОБА_3 немає.

Суд з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази, подані учасниками справи, зробив висновок про те, що дійсно не зазначення платежу "аліменти" було не можливим у додатку Ощад 24/7, що підтверджено відповідною наданою банком довідкою, в інших квитанціях переказаних через платіжні термінали також відсутні відомості про таке призначення платежу як "аліменти", проте незазначення таких даних у квитанціях не спростовує того, що перерахунок коштів на користь стягувача боржник здійснював саме з метою надання утримання дитини при цьому картковий рахунок на який потрібно перераховувати кошти повідомила сама стягувач.

У постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт.

Так, у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 2607/386/2012 (провадження № 61-13617св21), на яку посилається заявниця, зазначено, що ухвалою суду визнано мирову угоду, укладену між позивачкою та відповідачем, згідно з якою батько зобов`язався щомісячно сплачувати матері аліменти на дітей у добровільному порядку. У пункті 4 мирової угоди передбачено, що аліменти за увесь період, зазначений у пунктах 2, 3 цієї угоди, батько зобов`язується сплачувати матері щомісячними платежами до 5 (п`ятого) числа кожного наступного місяця, з моменту затвердження угоди судом шляхом поштового переказу на адресу реєстрації матері. Отже, сторони визначили порядок сплати боржником аліментів - шляхом поштового переказу на адресу матері. Суд першої інстанції встановив, що боржник не надав доказів того, що банківська картка, на яку здійснювався переказ грошових коштів, належить стягувачу, а електронні перекази за допомогою поштового зв`язку не містять жодних відомостей про тип, призначення платежу.

У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 642/6906/16-ц (провадження № 61-26229св18) зазначено, що боржник стверджував, що грошові кошти сплачував як добровільну виплату аліментів. Будь-яких доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем до суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження відмови стягувача від отримання банківських переказів від боржника. Суд врахував, що при грошових переказах через термінал самообслуговування банку у платника не було технічної можливості самостійно зазначати призначення платежу, всі платежі позначалися як "поповнення банківської картки в терміналі самообслуговування".

У постановах від 18 листопада 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-7500св20) та від 26 травня 2021 року у справі № 569/11466/20 (провадження № 61-1534св21) Верховний Суд зробив висновки, що виконавець повинен враховувати кошти, сплачені боржником на користь стягувача, оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.

У постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 707/999/21 (провадження № 61-11411св22) враховано те, що немає відомостей про існування у боржника перед стягувачем будь-яких інших зобов`язань, які є відмінними від зобов`язань зі сплати аліментів. Сплата боржником на користь стягувача грошових коштів у спірний період здійснювалася зі сталою періодичністю. Також Верховний Суд врахував суперечливу процесуальну позицію стягувача щодо спірних коштів, яка у скарзі на дії державного виконавця посилалася на те, що не отримувала зазначених коштів, в апеляційній скарзі на ухвалу суду першої інстанції стверджувала, що кошти, які перераховував їй боржник, є платою за користування майном (побутовою технікою, меблями тощо), а у відзиві на касаційну скаргу звертала увагу, що із виписки за картковим рахунком неможливо встановити особу, яка перерахувала їй ці кошти.

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі № 199/2951/21 (провадження № 61-1769св23) встановлено, що між стягувачем та боржником немає інших грошових зобов`язань, окрім аліментних. Стягувач не заперечувала отримання від боржника тих грошових переказів, де вона була зазначена отримувачем, а матеріали справи не містять відомостей щодо відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником. Наведене свідчить про часткове добровільне виконання боржником свого обов`язку зі сплати аліментів. Враховуючи, що боржник надав копії квитанцій про здійснення платежів на користь стягувача, у державного виконавця не було підстав не враховувати надані боржником квитанції під час визначення заборгованості зі сплати аліментів.

Реалізовуючи стандарт переважаючої переконливості в оцінці обставин справи, що переглядається, та доказів, поданих учасниками справи, суд враховуючи і позицію Верховного Суду в тому, що квитанції без зазначення призначення платежу "аліменти", надані на підтвердження сплати боржником на користь стягувача аліментів, мали бути враховані державним виконавцем при обрахунку заборгованості ОСОБА_1 аліментами.

Доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем у матеріалах справи немає, як і не надано доказів відмови останньої від отримання грошових переказів від боржника, або що вказані кошти як стверджувала стягувач є "іншою допомогою на дитину". Додатково потрібно врахувати, що позиція стягувача щодо природи спірних коштів є суперечливою, що також у сукупності з іншими доказами доводить, що грошові кошти, сплачені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_12 , є саме аліментами на дитину.

Суд також звертає увагу на розрахунки проведені державними виконавцями, в тому числі і Лобко О.В. , згідно якого державний виконавець виключила взагалі із розрахунку і суми сплачених аліментів розмір яких визнавала і вказувала стягувач у своїх заявах.

Крім того, на підставі такого розрахунку держаний виконавець прийшла помилкового рішення про накладення штрафу на боржника, обмеження у праві керування транспортним засобом та арешту банківського рахунку ОСОБА_1 .

Станом на 14 травня 2024 ухвалення державним виконавцем постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами ОСОБА_1 , саме в той період, коли заявник в силу своїх посадових обов`язків, відповідно до посадової Інструкції від 03.03.2015 року (охоронник ГШР) зобов`язаний мати водійське посвідчення відповідної категорії "В", для належного виконання функціональних обов`язків, в тому, числі керувати транспортними, засобами для здійсненні своєчасного та безпечного перевезення членів екіпажу ГШР до місця виклику, є порушенням пункту 1 частини десятої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки вказане обмеження не може бути застосовано до боржника, так як встановлення такого обмеження позбавить боржника основного законного джерела засобів для існування.

Тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами має бути посиленням захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів, а не позбавленням боржника можливості сплачувати аліменти.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи скарги є обгрунтованими, що є підставою для задоволення скарги в цій частині.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт.

Арешт накладається на кошти, а не на рахунки боржника (абзац перший частини другої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" (далі по тексту Закон № 1404-VIII) заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно достатті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно достатті 26-1 Закону України "Про теплопостачання",статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно доЗакону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Таким чином, частиною 2 статті 48 вказаного Закону встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені "й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом".

Згідно п.п. 12 п.2 розділу І Інструкції про порядок відкриття та закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків, затвердженої постановою правління НБУ №162 від 09.07.2022 передбачено, що поточний рахунок - рахунок (включаючи рахунок із спеціальним режимом використання), що відкривається банком клієнту для зберігання коштів і виконання платіжних операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно п. 69 вказаної Інструкції, банк відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат у порядку, визначеному в п. 60 розділу V Інструкції, або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок.

У ст. 73 Закону України "Про виконавче провадження" перелічено види виплат, на які заборонено звертати стягнення. До таких відносяться: вихідна допомога, що виплачується в разі звільнення працівника; компенсація працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; матеріальна допомога особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; допомога у зв`язку з вагітністю та пологами; одноразова допомогу у зв`язку з народженням дитини; допомога при усиновленні дитини; допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; допомога на дітей одиноким матерям; допомога особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; допомога на лікування; допомога на поховання; щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону(абзац 2 частини 2статті 59 Закону № 1404-VIII).

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому передбачене абзацом 2 частини 2статті 59 Закону № 1404- VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягненняна підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник звернувся із відповідною заявою до державного виконавця про зняття арешту з карткового рахунку призначеного для виплати субсидії/ пільги (соціальний рахунок в АТ "Ощадбанк"), на зазначений ним картковий рахунок, однак в порушення пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII арешт з грошових коштів не було знято.

Заробітна плата, стипендія, пенсія, соціальна допомога та інші соціальні виплати - це кошти цільового призначення. Банк може відкрити як окремий рахунок для зарахування винятково таких коштів, так і поточний рахунок, як у даному випадку, як для зарахування коштів цільового призначення, так і для власних потреб клієнта, та на нього можуть зараховуватися будь-які інші кошти, а не тільки кошти цільового призначення, що не суперечить Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів № 492 від 12.11.2003.

Рахунок боржника, у даному випадку, є поточним рахунком для зарахування, коштів цільового призначення, а саме-субсидії/пільги, та підпадає під випадок "іншого рахунку боржника, накладення арешту на кошти на якому заборонено законом".

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення скарги і в цій частині.

Керуючись ст.ст. 450, 451 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лобко Оксани Володимирівни, що пов`язані з невірним розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої Служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лобко Оксану Володимирівну провести перерахунок заборгованості за аліментами в межах виконавчого провадження № НОМЕР_7 з урахуванням квитанцій:

25.01.2024 року на суму 800 грн.; 03.02.2024 року на суму 800 грн; 20.01.2024 року на суму 600 грн.; 20.01.2024 року на суму 2750 грн.; 27.12.2023 року на суму 3000 грн; 17.01.2024 року на суму 9500 грн.; 23.12.23 року на суму 13000 грн.; 24.12.2023 року на суму 1000 грн.; 17.12.2023 року на суму 2000 грн.; 19.12.2023 на суму 5000 грн; 14.12.2023 року на суму 3000 грн.; 09.12.2023 року на суму 5000 грн.; 09.12.2023 року на суму 3000 грн; 09.12.2023 року на суму 600 грн.; 05.12.2023 року на суму 2000 грн.; 08.12.2023 року на суму 3000 грн.; 26.11.2023 року на суму 5000 грн.; 04.12.2023 року на суму 10000 грн.; 07.11.2023 року на суму 5000 грн.; 26.11.2023 року на суму 10000 грн; 16.10.2023 року на суму 5000 грн.; 26.10.2023 року на суму 1000 грн.; 05.10.2023 року на суму 750 грн.; 11.10.2023 року на суму 5000 грн; 08.09.2023 року на суму 5000 грн.; 04.10.2023 року на суму 7000 грн.; 14.08.2023 року на суму 2000 грн.; 28.08.2023 року на суму 5000 грн.; 11.07.2023 року на суму 6000 грн.; 08.08.2023 на суму 5000 грн.; 08.07.2023 року на суму 5000 грн.; 09.07.2023 року на суму 4000 грн.; 08.06.2023 року на суму 5000 грн.; 10.06.2023 року на суму 3500 грн.; 08.06.2023 року на суму 3000 грн.; 08.06.2023 року на суму 5000 грн.; 15.05.2023 року на суму 3000 грн.; 31.05.2023 року на суму 8000 грн.; 19.04.2023 року на суму 7000 грн.; 11.05.2023 року на суму 5000 грн.; 24.03.2023 року на суму 5000 грн.; 13.04.2023 року на суму 5000 грн.; 08.03.2023 року на суму 5000 грн.; 16.03.2023 року на суму 4000 грн.; 14.02.2023 року на суму 6000 грн.; 28.02.2023 року на суму 2000 грн.; 08.02.2023 року на суму 5000 грн.; 09.02.2023 року на суму 5000 грн.; 02.02.2023 року на суму 2000 грн.; 03.02.2023 року на суму 2000 грн.; 19.01.2023 року на суму 2000 грн.; 25.01.2023 року на суму 2000 грн.; 18.01.2023 року на суму 2000 грн.; 13.01.2023 року на суму 5000 грн.; 14.01.2023 року на суму 2000 грн.; 21.12.2022 року на суму 5000 грн; 28.12.2022 року на суму 2000 грн.; 14.12.2022 року на суму 350 грн.; 18.12.2022 року на суму 5000 грн.; 29.12.2022 року на суму 3500 грн.; 01.12.2022 року на суму 2000 грн.; 31.10.2022 року на суму 3500 грн.; 03.11.2022 року на суму 550 грн.; 23.09.2022 року на суму 730 грн.; 16.10.2022 року на суму 2000 грн.; 31.08.2022 року на суму 5000 грн; 02.09.2022 року на суму 5000 грн.; 21.07.2022 року на суму 1000 грн.; 23.08.2022 року на суму 5000 грн.; 14.07.2022 року на суму 5000 грн.; 16.07.2022 року на суму 1000 грн. поданих ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 14.05.2024 року про накладення штрафу в розмірі 50% від суми заборгованості у виконавчому провадженні НОМЕР_7.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 14.05.2024 року про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні НОМЕР_7.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 14.05.2024 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_7 в частині арешту на рахунку № НОМЕР_1 арешт коштів на рахунку № НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Радзівіл А.Г.