Справа № 167/807/24
Номер провадження 2/167/338/24
У Х В А Л А

08 серпня 2024 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Требик В.Б., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості: 1) за кредитним договором № 8939072 в розмірі 25049,95 грн.; 2) за кредитним договором № 4326526 в розмірі 20680 грн.; 3) за кредитним договором

№ 40129-10/2023 в розмірі 13875 грн.; 4) за кредитним договором № 00805-11/2023 в розмірі 13650 грн.; 5) за кредитним договором № 38990-10/2023 в розмірі 5772,16 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Із змісту позовної заяви слідує, що 17 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8939072, а 29 січня 2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» і ТОВ «Мілоан» укладено договір факторингу № 29012024, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Далі, 11 листопада 2023 року між ТОВ «1 БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4326526, а 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» і ТОВ «1БАНК» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

29 жовтня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4326526, а 21 березня 2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» і ТОВ «Аванс кредит» укладено договір факторингу № 21032024, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Крім того, 1 листопада 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00805-11/2023, а 21 березня 2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» і ТОВ «Аванс кредит» укладено договір факторингу № 21032024, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором

29 жовтня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 38990-10/2023, а 20 червня 2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» і ТОВ «Аванс кредит» укладено договір факторингу № 20062024, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Тобто, в межах даного позову об`єднано п`ять позовних вимог, які ґрунтуються на різних договорах, а саме: 1) кредитному договорі № 8939072 від 17 вересня 2023 року і договорі факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року; 2) кредитному договорі

№ 4326526 від 11 листопада 2023 року і договорі факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року; 3) кредитному договорі № 40129-10/2023 від 29 жовтня 2023 року і договорі факторингу № 21032024 від 21 березня 2024 року; 4) кредитному договорі № 00805-11/2023 від 1 листопада 2023 року і договорі факторингу № 21032024 від 21 березня

2024 року; 5) кредитному договорі № 38990-10/2023 від 29 жовтня 2023 року і договорі факторингу № 20062024 від 20 червня 2024 року.

Отже, при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору окремо та фактично підлягають вирішенню п`ять окремих спорів між тими ж сторонами.

Заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, а також одна з позовних вимог не є основною, а інша похідною від неї.

Згідно із п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Отже, оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є договори (позики та кредитів), кожен із яких, незважаючи на однаковий суб`єктний склад та правову природу, породжує різні взаємні права та обов`язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів, врегульованих сторонами окремими договорами, тому спільний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам ст. 188 ЦПК, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог докази, на які посилається в позовній заяві позивач, є окремими за вказаними договорами.

Отже, позовна заява ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК, підлягає поверненню.

Водночас слід роз`яснити позивачу про можливість звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості з окремими позовами по кожному договору окремо.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК, суд,-

у х в а л и в :

Повернути позивачу позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.Б. Требик