Справа № 180/1110/24
УХВАЛА

про закриття провадження

06 серпня 2024 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нанічкіної Н.М., з секретарем судового засідання Лебєдєвою К.Є., оглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Марганецька міська рада, про встановлення факту здійснення постійного догляду,

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просив встановити факт, що ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

Метою встановлення цього факту ОСОБА_1 вказав офіційне підтвердження такого догляду у державних органах, а саме: від встановлення такого факту залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року № 966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших.

31 травня 2024 року відкрито провадження у справі й призначено судовий розгляд справи.

В ході підготовки до судового розгляду суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В своїй постанові по справі № 283/1199/23 від 05.06.2024 року Верховний Суд зазначає, що якщо факт, що має юридичне значення, підлягає встановленню в позасудовому порядку, особа має використати такий порядок.

Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку адміністративного судочинства (схожі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 08 листопада 2019 року у справі № 161/853/19, від 18 грудня 2019 року у справі № 370/2598/16-ц, від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21).

Суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито закриває провадження у ній.

Таким чином, судовий порядок встановлення факту, що має юридичне значення, використовується лише у випадку, коли чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку його встановлення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України встановлення судом факту здійснення постійного догляду за особами, що його потребують, не передбачено.

Чинним законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення такого факту.

Так, порядок вирішення питання можливості оформлення постійного догляду за особами, що потребують постійного стороннього догляду, визначено Законом України «Про соціальні послуги», Порядком підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 430, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 жовтня 2021 року № 1040, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859, Порядком організації надання соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 587.

Вказані нормативно-правові акти визначають порядок та підстави отримання статусу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду, внесення відомостей про таких осіб до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, порядок отримання витягу з такого Реєстру.

Таким чином, законодавством визначено позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особою, яка за станом здоров`я потребує соціальної послуги з догляду, про встановлення якого просить заявник, у зв`язку з чим такий факт не може встановлюватися в судовому порядку в окремому провадженні в порядку цивільного судочинства. Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові у справі № 283/1199/23 від 05.06.2024 року.

Законодавець аналогічним чином унормував позасудовий порядок встановлення факту здійснення особою постійного догляду у чинному законодавстві про мобілізаційну підготовку та порядок мобілізації.

В заяві ОСОБА_1 відсутні відомості про те, що він звертався із заявою про надання соціальної послуги за місцем проживання, і підрозділ з питань соціального захисту населення оцінив потреби особи/сім`ї у соціальних послугах та ухвалив рішення про надання заявником соціальних послуг з постійного догляду за своєю матір`ю.

Також відсутні дані, що заявник як надавач соціальних послуг звертався із заявою до компетентних органів, був включений до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг або отримав відповідну відмову.

Таким чином, надані заявником докази не свідчать, що він використав позасудовий порядок встановлення факту того, що він є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за хворою матір`ю.

Пунктом 1 ч.1 ст.255 ЦПК України встановлено, що своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки розгляд заяви ОСОБА_1 віднесено до повноважень інших органів і за законом не підлягає судовому розгляду, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.315, 255Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Марганецька міська рада, про встановлення факту здійснення постійного догляду закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 14 серпня 2024 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна