УХВАЛА

02 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 756/2021/24

провадження № 61-10054 ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 червня 2024 рокупро повернення апеляційної скарги у справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Слід» про стягнення майнової (матеріальної) та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ВАТ «Слід» про стягнення майнової (матеріальної) шкоди у розмірі 790,00 грн та моральної шкоди у розмірі 7 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 15 жовтня 1994 року він купив сертифікат серії Б5 № 0097838 на п`ять акцій АТ «Слід», однак з 1994 року жодного разу не отримав дивідендів, чим завдано йому майнову та моральну шкоду.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, 05 квітня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, не оплативши її судовим збором. Посилався на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалами Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з підстав несплати судового збору, оскільки зазначені заявником доводи не є підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

До Верховного Суду 04 липня 2024 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу суду апеляційної інстанції, у якій просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Враховуючи, що останнім днем на подання касаційної скарги із врахуванням вихідних днів є 08 липня 2024 року (повний текст ухвали складено 07 червня 2024 року), суд вважає, що заявник подавши цю касаційну скаргу 04 липня 2024 року не пропустив строк на її подання, тому відсутні підстави для його поновлення.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її необгрунтованість, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_1 у встановлений судом строк вимоги ухвали від 24 квітня 2024 року не виконав, недоліки апеляційної скарги не усунув.

Зі змісту статей 185, 357 ЦПК України вбачається, що у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Встановивши, що заявник, отримавши 08 травня 2024 року ухвалу суду від 24 квітня 2024 року,не сплатив судовий збір за подачу апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції обгрунтовано визнав апеляційну скаргу неподаною та повернув її заявнику.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, не врахувавщо позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача, тому звільнений від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними та спростовуються змістом ухвали Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху. Суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки правовідносини щодо отримання позивачем дивідендів від відповідача на підставі сертифікату, який йому було видано не регулюються вказаним законом.

Доводи касаційної скарги не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції вимог статей 185, 356, 357 ЦПК України,статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про судовий збір». Заявник неналежним чином, з порушенням пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України оформив апеляційну скаргу, що стало підставою для її повернення. В доступі до правосуддя суд апеляційної інстанції заявника не обмежував.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм статей 185, 356, 357 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, то колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 червня 2024 року є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 червня 2024 року про повернення апеляційної скарги у справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Слід» про стягнення майнової (матеріальної) та моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара