Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1391/24
Провадження № 2-о/382/50/24
У Х В А Л А

01 серпня 2024 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., перевіривши матеріали справи № 382/1391/24 за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до Яготинського районного суду Київської області, заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, відповідно до вимог якої просить встановити факт того, що ОСОБА_1 , перебула на утриманні рідного сина ОСОБА_3 на час його зникнення безвісті, тобто, станом на 29.04.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В силу ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Крім цього, нормами статей 175 та 177 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України встановлює, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі до заяви не додано. При цьому, заявник в заяві не зазначає підстави звільнення його від сплати судового збору. Натомість в заяві вказано, що крім сплати судового збору заявник не очікує нести будь-які інші витрати.

Відповідно до п. п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3 028 грн, тому розмір судового збору про встановлення факту, що має юридичне значення, становив 605,60 грн.

Таким чином, за вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення, заявниці необхідно було сплатити судовий збір в сумі 605,60 грн або зазначити підстави звільнення від сплати судового збору (із наданням відповідних документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону).

За наявності зазначених недоліків заяви провадження у справі не може бути відкрито.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 185 ЦПК України).

При цьому, надання строку для усунення недоліків необхідно розглядати не як перешкоджання доступу до правосуддя, а як дотримання чинного законодавства України, адже практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 року у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), від 30.05.2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України"(заява № 18389/03) зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним залишити заяву без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків шляхом приведення заяви у відповідність до положень чинного законодавства, надання відповідних документів.

Керуючись, ст. ст. 185, 259-261, 293, 294 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків шляхом направлення копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Нарольський