Справа № 497/119/14-ц
Провадження № 4-с/497/3/24
УХВАЛА

19.07.24 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Раца В.А.

за участю секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді скаргу представника акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" - адвоката Шидерової Наталії про неправомірність дій начальника Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Івашинського В.І., скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

19.10.2023 року представник - Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" - адвокат Шидерова Н., яка здійснює свої повноваження на підставі довіреності №19/4-02/200 від 21.04.2023 року (а.с.24), звернулася до суду зі скаргою, яка надійшла до суду 26.10.2023 року та просила суд:

- визнати неправомірними дії начальника Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Івашинського В.І. в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №47556808 від 27.09.2023 року;

- скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №47556808 від 27.09.2023 року, яка винесена начальником Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Івашинським В.І.

- зобов`язати начальника Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Івашинського В.І. вжити всіх заходів передбачених діючим законодавством України в межах виконавчого провадження №47556808.

Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні у Болградському відділі державної виконавчої служби в Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження ВП №47556808 з виконання виконавчого листа №497/119/14-ц, який виданий 14.04.2014 року Болградським районним судом Одеської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором №1343 від 03 липня 2008 року у розмірі 123 468,69 грн. та судових витрат в розмірі 1234,46 грн. 13 травня 2015 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47556808, а 27.09.2023 року на підставі повідомлення Управління з питань виплат ГУ ПФУ в Одеській області про смерть боржника ОСОБА_1 23.09.2022 року, начальником відділу Івашинським В.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №47556808 на підставі п.3 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Так як начальником ОСОБА_2 під час прийняття даної постанови не було з`ясовано коло спадкоємців (правонаступників), зокрема, тих, хто прийняв спадщину фактичним проживання з померлим на момент його смерті, дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Данні дії державного виконавця позбавили стягувача АТ «Ощадбанк» можливості замінити сторону у виконавчому провадженні, так як вказані відносини допускають правонаступництво. Станом на теперішній час (час звернення до суду) вимоги виконавчого листа не виконані, тому представник звертається з цією скаргою.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 16 листопада 2023 року скаргу було залишено без розгляду у зв`язку з відсутністю предмету оскарження (постанову було самостійно скасовано), але постановою Одеського апеляційного суду від 09.04.2024 року це судове рішення було скасовано, а справу надіслано для продовження розгляду.

Ухвалою судді від 24.05.2024 скаргу прийнято до провадження для продовження розгляду.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Представники скаржника (заявника) Поляков О., який підтвердив свої повноваження довіреністю №19/4-02/272 від 17.05.2023 року, 09.07.2024 року та ОСОБА_3 19.07.2024 року на електрону пошту суду надали клопотання підписані електронно цифровими підписами, в яких просять розглянути справу за відсутності представника АТ «Ощадбанк», скаргу підтримали в повному обсязі, хоча раніше представник ОСОБА_3 в своєму клопотанні від 16.11.2023 року підтримувала тільки вимогу про визнання неправомірними дії начальника Болградського відділу ДВС Івашинського В.І. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 47556808 від 27.09.2023 року. Посилалася на те, що 14.11.2023 року на адресу АТ «Ощадбанк» надійшла постанова Відділу від 06.11.2023 року, з якої вбачається, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 27.09.2023 року скасована (копію постанови від 06.11.2023 року суду не надала), тому в цій частині вимоги вона не підтримувала.

16.11.2023 року начальник Болградського ВДВС у Болградському районі Одеської області ПМУ МЮ (м.Одеса) Івашинський В. надав суду відзив, в якому заперечує вимоги скаржника, посилаючись на те, що 13.11.2023 року на підставі перерахування у повному обсязі грошових коштів на рахунок ПАТ «Державний ощадний банк» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно п.9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі вищевикладеного, у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого провадження №47556808, на його думку відсутні ознаки бездіяльності відділу виконавчої служби, що є підставою для залишення скарги без задоволення. Окрім цього 08.07.2024 року ОСОБА_4 надав власноруч написану заяву, в якій просив розглянути справу без його участі у зв`язку з великим навантаження на роботі, у задоволені скарги просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, надані докази та доводи сторін, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що постановою державного виконавця Домущі В.С., органу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції від 13.05.2015 року, в порядку ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення), було відкрите виконавче провадження №47556808 з примусового виконання виконавчого листа № 497/119/14-ц, виданого 14.04.2014 року Болградським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк» боргу в сумі 124 703,15 грн. (а.с.5).

В подальшому постановою начальника Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Івашинського В.І. від 27.09.2023 року вищезазначене виконавче провадження було закінчено на підставі п.3 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», а саме 26.09.2022 року Болградським районним відділом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано актовий запис про смерть боржника ОСОБА_1 (а.с.6 на звороті). При цьому в постанові є відмітка про можливість її оскарження у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Копію даної постанови було отримано філією Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» 10.10.2023 року за вх.№ 76717/2023 року, про що є відповідна відмітка (а.с.6).

Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Приписами ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як вбачається зч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними права не допускається.

Відповідно до п.6 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом строки.

Дотримання строку звернення до суду із скаргою є однією з умов для реалізації права, вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у відносинах.

Отже, чинне законодавство встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

До Болградського районного суду Одеської області за захистом прав стягувача його представник адвокат Шидерова Н. звернулася 19 жовтня 2023 року, про що свідчить відмітка на поштовому конверті, тобто без пропущення відповідного строку.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Порядок закінчення виконавчого провадження у випадку смерті боржника - фізичної особи перебував предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/617/17 (провадження № 14-48гс20).

У постанові від 03.11.2020 року Великої Палати Верховного Суду містяться висновки про те, що частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 1404-VIII та пункту 6 розділу І Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

На підставі частини першої статті 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у тому числі, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

У свою чергу, частиною п`ятою статті 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У силу пунктів 12, 13 Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом № 1404-VIII.

Пунктом 3 частини першої та частини другої статті 39 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту З частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, у виконавчому провадженні на момент винесення оскаржуваної постанови, були відсутні відомості щодо встановлення державним виконавцем кола спадкоємців померлого боржника на виконання вимог Закону № 1404-VIII.

Постановою державного виконавця від 06.11.2023 року постанову про закінчення виконавчого провадження №47556808 від 27.09.2023 року було скасовано про що зазначає сам заявник, а 13.11.2023 року начальником відділу Івашинським В.І. знову винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, але на цей раз у зв`язку з повним погашенням боргу на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час розгляду скарги рішення суду виконане в повному обсязі.

Скасовуючи свою постанову начальник відділу Івашинський В.І. фактично визнав неправомірність своїх дій.

Як передбачає стаття 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено порушення права заявника дією начальника відділу ДВС Івашинського В.І. у вигляді прийняття постанови у виконавчому провадженні № 47556808 від 27.09.2023 року, яке в подальшому було відновлено, шляхом самостійного скасування відповідної постанови, особою, яка склала процесуальний документ.

На підставі зазначеного, у зв`язку з тим, що постанову про закінчення виконавчого провадження №47556808 від 27.09.2023 року було скасовано самостійно начальником відділу, а представники заявника у своїх заявах від 09.07.2024 року та 19.07.2024 року наполягають на задоволенні скарги в повному обсязі, суд частково задовольняє вимоги скарги, а саме в частині визнання дій посадової особи неправомірними.

Керуючись ст.ст.255,260,447- 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу представника акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" - адвоката Шидерової Наталії про неправомірність дій начальника Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Івашинського В.І., скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії начальника Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Івашинського В.І. в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №47556808 від 27.09.2023 року.

В іншій частині вимог - відмовити.

Копію ухвали надіслати для відома учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя В.А.Раца