Справа № 200/9465/19
Провадження № 2/761/267/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року представник Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, згідно з яким просив суд: стягнути з ОСОБА_1 , (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради (), що знаходиться за адресою: 49000, м. Дніпро, проспект Д.Яворницького, 75, суму заборгованості до загального міського бюджету за період з 09.02.2018 по 31.05.2019 рік у розмірі 47 178 грн. 36 коп., та пеню у розмірі 7 844 грн. 35 коп., а також судові витрати у розмірі 1921 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між Департаментом по роботі з активами Дніпропетровської міської ради та ОСОБА_1 було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста №77-ДРА/18 від 09.02.2018 року.

Відповідно до умов вказаного договору оренди Позивач надає Відповідачу в оренду нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення загальною площею 107 кв.м. розміщене за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п 10.1. вказаного договору оренди, загальний строк оренди приміщення становить термін: з 09.02.2018 року по 07.02.2021 року.

09 лютого 2018 року між Департаментом по роботі з активами Дніпропетровської міської ради та ОСОБА_1 було підписано акт прийому-передачі до договору оренди нерухомого майна №77-ДРА/18 від 09.02.2018 року.

Проте відповідач свої зобов`язання у встановлені договором строки не виконувала, оплату за надані послуги оренди не здійснила, внаслідок чого у останньої перед позивачем виникла заборгованість за період з 09.02.2018 року по 31.05.2019 року. У зв`язку з чим, заборгованості станом на 19.06.2019 року становить 47 178, 36 грн., сума пені - 7 844, 35 грн., а всього 55022,71 грн. Позивач звертався до відповідача з приводу належного виконання зобов`язань за Договором, проте вказані вимоги відповідач залишила поза увагою, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Від відповідача відзив не надходив.

24.06.2019 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

27.11.2019 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

07.07.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано на розгляд судді Мальцеву Д.О.

Ухвалою суду від 08.07.2020 року позовну заяву залишено без руху. надано позивачу строк для усунення недоліків.

18.10.2021 від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

17.10.2022 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявила, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.02.2018 року між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради та ОСОБА_1 був укладений договір оренди нерухомого майна № 77-ДРА/18 від 09.02.2018 року.

Відповідно до п. 1.1. договору оренди, з метою ефективного використання комунального майна, Орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.2007 року № 41/11 із змінами та доповненнями, передає, а Орендар приймає у строкове, платне користування комунальне нерухоме майно нежитлове приміщення, загальною площею 107, 0 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на першому поверсі 2-х поверхового будинку, вартість якого, згідно з незалежною оцінкою становить 920907,00 грн., без ПДВ, що перебуває на балансі Комунального підприємства "Спеціалвзована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпропетровської міської рад, для використання під проведення виставок непродовольчих товарів без здійснення торгівлі .

Відповідно до п. 5.2. договору, Орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату за весь час фактичного використання об`єкту оренди до дати підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди, включно.

Згідно акту-приймання передачі, об`єкт оренди був переданий відповідачу 09 лютого 2018 року.

У пункті 3.2. договору закріплено, що розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору, становить 7750,97 грн. без ПДВ (базова за грудень місяць 2017 рік).

Згідно п.3.3 Договору за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує: 70% від загальної суми орендної плати у розмірі 5425,68 грн. до загального фонду міського бюджету; 30 % від загальної суми орендної плати у розмірі 2325,29 грн. на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про орендудержавного такомунального майна» відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з положеннями ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Судом встановлено, що відповідач не сплачував орендну плату у встановленому порядку та розмірі. Так, згідно розрахунку заборгованості станом на 31.05.2019 року, заборгованість ОСОБА_1 з орендної плати за період з 09.02.2018 року по 31.05.2019 року складає 47178,36 грн.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем документів, які б підтверджували оплату ним суми орендної плати яку спрямовує: 70% від загальної суми орендної плати у розмірі 5425,68 грн. до загального фонду міського бюджету; 30 % від загальної суми орендної плати у розмірі 2325,29 грн. на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди, або спростували доводи позивача, суду не надано.

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за період з 09.02.2018 року по 31.05.2019 року 47178, 36 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 7844,35 грн. на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради.

У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

У ст. 549 ЦК України встановлено, що пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 9.2. договору оренди, за несвоєчасну сплату орендної плати Орендар зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу у співвідношенні, визначеному у п. 3.3. цього Договору.

Встановлення сторонами у договорі відповідальності за невиконання грошового зобов`язання у виді пені відповідає ст. 551ЦК України та вимогам ст. ст. 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», яким передбачено, що пеня встановлюється у договорі між сторонами, а при сплаті пені її розмір не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, яка діяла в період нарахування.

Враховуючи наведені норми та те, що сторонами за взаємною згодою визначено саме такі умови договору, що прямо не заборонено чинним законодавством, і є реалізацією вільного волевиявлення сторін під час визначення умов договору, суд приходить до висновку про наявність підстав для нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за невиконання орендарем обов`язку щодо вчасної сплати орендних платежів за фактичне користування майном.

Зазначена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 26.07.2018 року у справі № 925/1358/17.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд вважає розмір пені, що нарахована позивачем, обґрунтованим, тому зазначена сума пені підлягає стягненню з відповідача.

На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам договору оренди, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за Договором оренди №77-ДРА/18 від 09.02.2018 не виконує, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором оренди №77-ДРА/18 від 09.02.2018 за період з 09.02.2018 року по 31.05.2019 року у розмірі 47178,36 грн та пені за період з 19.06.2018 по 19.06.2019 у розмірі 7844,35 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1921, 00 грн.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-82, 89, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 549, 599, 611, 625, 759, 762, 626, 628 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради (адреса: м. Дніпро, проспект Д.Яворницького, 75 ) заборгованість за договором оренди нерухомого майна №77-ДРА/18 від 09.02.2018 у розмірі 47178,36 грн. та пеню у розмірі 7844,35 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради (адреса: м. Дніпро, проспект Д.Яворницького, 75 ) витрати по оплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: