Справа №: 343/3051/23
Провадження №: 2/343/50/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі НГВУ "Долинанафтогаз", про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку, суд-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся 30.11.2023 до Долинського районного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі НГВУ «Долинанафтогаз», про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку, в якому просить:

поновити його на посаді майстра з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта»;

стягнути з відповідача ПАТ «Укрнафта» в особі нафтогазовидобувного управління «Долинанафтогаз» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.11.2023 до дня поновлення на роботу, який на день пред`явлення позову до суду становить 28909,07 грн в місяць;

стягнути з відповідача на його користь вартість послуг адвоката за надання правової допомоги при підготовці та складанні позовної заяви , а також за ведення справи в суді.

Свої вимоги мотивує тим, що наказом № 40/к від 01.09.1993 він зарахований в будівельно-монтажний цех електромонтажником 3 розряду НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта. Він працював на різних посадах, пов`язаних із обслуговування електрообладнання.

Наказом № 3067-к від 26.12.2018 він переведений майстром з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта».

13.06.2023 біля 15 год. 15 хв. на станції керування Триол АК- АСПЄД-АД-110156-380 свердловини № 179 Північна Долина НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» в с. Гузієві Калуського району (Болехівська ОТГ) з електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування ПРЦЕО на ЕЗ ОСОБА_2 під час виконання робіт у металевому блоці стався нещасний випадок - він був смертельно уражений електрострумом. На час смерті ОСОБА_2 був тверезим. Потерпілий ОСОБА_2 працював у його бригаді електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування зі стажем роботи більше 8 років, пройшов всі необхідні інструктажі з питань охорони та праці.

У наказі виконуючого обов`язки начальника НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» А.Андріїва № 97 від 15.09.2023 зазначено , що наказом НГВУ «Долинанафтогаз» він 06.03.2023 № 35 до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани і що він надалі систематично порушує трудову дисципліну ,а саме: в частині вимог розділу «Основні сфери відповідальності та завдання» абзац 4 Посадової інструкції майстра з ремонту устаткування ПРЦЕО та ЕЗ , а саме: "забезпечує: правильну організацію та безпечне ведення робіт,експлуатацію устаткування, механізмів, інструменту, КВП і засобів захисту та утримання робочих місць у належному стані", що свідчить про систематичне невиконання працівником без поважних причин власних трудових обов?язків і правил внутрішнього трудового розпорядку, а тому до нього цим наказом застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади у перший день виходу із відпустки згідно п.3 ст.40 КЗпП України.

У відповідності запису у трудовій книжці він звільнений із займаної посади 06.11.2023 на підставі наказу № 97 від 15.09.2023, тобто після виходу із відпустки.

Вважає своє звільнення з займаної посади незаконним та безпідставним .

Так, наказ про його звільнення із займаної посади від 15.09.2023 № 197 прив`язаний до нещасного випадку із електромонтером ОСОБА_2 ,в описовій частині якого детально розписано, хто давав відповідні розпорядження та скерування електромонтерів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на виконання робіт з електроустаткування на свердловині № НОМЕР_1 Північна Долина та обставини ураження електрострумом ОСОБА_2 . Однак в описовій частині наказу його прізвище навіть не згадується

У зв`язку із смертельним нещасним випадком було проведено спеціальне розслідування , акт якого затверджений 04.09.2023 начальником Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

Актом спеціального розслідування нещасного випадку встановлено, що його безпосередній керівник - начальник ПРЦЕО та ЕЗ НГВУ «Долинанафтогаз» ОСОБА_4 зранку 13.06.2023 у зв`язку із збоями у роботі свердловини № НОМЕР_1 Північна Долина по видобутку нафти та газу на селекторній нараді зобов`язав інженера ПРЦЕО та ЕЗ ОСОБА_5 при плануванні робіт передбачити проведення огляду наземної частини електрообладнання УЕВН на свердловині № НОМЕР_1 .

У свою чергу, інженер ОСОБА_5 ,не ставлячи його до відома, дав усне розпорядження електромонтерам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були в його підпорядковані, у зв?язку із ймовірними неполадками електрообладнання на свердловині № 179 замінити кабель, для чого ОСОБА_2 був виданий кабель довжиною 5 м.

Згідно з поясненням електромонтера ОСОБА_3 біля обіду ОСОБА_2 сказав йому взяти інструменти і вони вантажним автомобілем спочатку поїхали на свердловину № НОМЕР_2 , а потім на свердловину № НОМЕР_1 . ОСОБА_2 зупинив станцію керування Триол АК-06 кнопкою на панелі керування, спробував декілька разів запустити УЕВН,але не зміг. При цьому вони відключили все

можливе живлення електрообладнання. Коли він закінчив підготовку нового силового кабеля , то один кінець подав ОСОБА_2 , а другий почав сам приєднувати в станції керування Триол АК-60.

Коли вони під?єднали силовий кабель АВГГ до станції керування і трансформатора , ОСОБА_2 попросив подати йому ізоляційну стрічку і через короткий час почув звук та побачив, що ОСОБА_2 потрапив під дію електроструму.

Він до скерування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на виконання робіт з електроустаткуванням на свердловині № НОМЕР_1 не мав ніякого відношення , про їх роботу на свердловині № 179 нічого не знав та їх не контролював, ніхто його до відома про це не ставив. Про нещасний випадок дізнався від свого керівника ОСОБА_4 о 15 годині 40 хвилин.

Актом спеціального розслідування з технічної точки зору аналізується робота електроустановки станції ТРИОЛ АК-АСПЄД-АД-250-110156-380 і зазначено, що станція знаходиться в працездатному стані та відповідає вимогам ПУЕ, проте подальша експлуатація можлива в паспортному режимі при дотриманні вимог експлуатаційної документації та вимог ВБЕЕС,ПТЕЕС.

Актом вказано, що ймовірною причиною нещасного випадку із смертельним наслідком (ураження електричним струмом) із ОСОБА_2 є порушення Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів. Під споживачами слід розуміти НГВУ «Долинанафтогаз». Тобто, конкретна причина нещасного випадку актом спеціального розслідування не встановлена.

Натомість у акті спеціального розслідування вказані особи, які, на думку членів комісії, допустили порушення законодавства з охорони та гігієни праці, а саме:

ОСОБА_5 -інженер прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз», порушив вимоги посадової інструкції інженера РПЦЕО та ЕЗ розділ «Основні сфери відповідальності та завдання», абзац 1 , а саме: - забезпечує: правильну організацію та безпечне ведення робіт, експлуатацію устаткування, механізмів, інструменту, КПВ і засобів захисту та утримання робочих місць у належному стані;

ОСОБА_1 - майстер з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НГВУ « Долинанафтогаз» не забезпечив правильну організацію та безпечне ведення робіт,чим порушив посадову інструкцію майстра з ремонту устаткування ПРЦЕО та ЕЗ, розділ «Основні сфери відповідальності та завдання», абзац 4, а саме: - забезпечує: правильну організацію та безпечне ведення робіт,експлуатацію устаткування, механізмів, інструменту, КПВ і засобів захисту та утримання робочих місць у належному стані;

ОСОБА_2 електромонтер, який при виявленні несправності на СК ТРИОЛ АК- АСПЄД-АД-2050-110156-380 свердловини не повідомив інженера ОСОБА_5 та не перевірив відсутність напруги на струмоведучих частинах клем для підключення живлення від вхідного кабеля, чим порушив вимоги п.2.8 розділу 2 «Вимоги безпеки перед початком роботи» та вимоги п.3.26 розділу 3 «Вимоги безпеки під час виконання роботи» Інструкції з охорони праці № 48 для електромонтера, а саме: п.2.8, який регламентує порядок виконання певних дій. Також зазначено, що згідно п. 3.26 працівник повинен припинити роботу та повідомити майстра або керівника робіт при виявленні несправностей тощо;

ОСОБА_3 - електромонтер, не повідомив інженера ОСОБА_5 та не перевірив відсутність напруги на струмоведучих частинах клем для підключення живлення СК ТРИОЛ АК06 від вхідного кабеля, чим порушив вимоги п.2.8 розділу 2 «Вимоги безпеки перед початком роботи» та вимоги п. 3.26 розділу 3 «Вимоги безпеки під час виконання роботи» Інструкції з охорони праці № 48 для електромонтера, а саме; п.2.8 . Також ним порушено вимоги п.3.26 , згідно з яким працівник повинен припинити роботу та повідомити майстра або керівника робіт при виявленні несправностей тощо.

Із матеріалів спеціального розслідування випливає, що інженер ОСОБА_5 , який дав усне розпорядження ОСОБА_2 про виконання робіт на свердловині № НОМЕР_1 , повинен був контролювати роботу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Твердження начальника ПРЦЕО та ЕЗ ОСОБА_6 про те, що слід передбачити огляд наземної частини електрообладнання УЕНВН на свердловині № НОМЕР_1 через збій у роботі, не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повинні були замінити силовий кабель, для чого отримали такий кабель для заміни довжиною 5 метрів. Тобто, вони не здійснювати огляд, а виконували роботу по заміні силового кабеля.

Крім того , актом спеціального розслідування нещасного випадку встановлено кричущі факти порушення вищими службовими особами НГВУ «Долинанафтогаз» правил та порядку експлуатації металевого блока з електрообладнання,де мав місце нещасний випадок:

металевий блок з електрообладнанням УЕВН (установка електровідцентрових насосів) свердловини 179ПД облаштований у примітивний та кустарний спосіб без відповідної проектної документації та не введений у встановленому порядку в експлуатацію. І це при тому, що такий об`єкт є особливо небезпечним з точки зору техніки безпеки виконання робіт;

тільки після нещасного випадку у липні 2023 року був розроблений проект по заміні електрообладнання на цьому об`єкті та у серпні по наряд-допуску були виконані необхідні роботи по облаштуванню цього об`єкта;

станом на 13.06.2023 були відсутні технічні умови на приєднання електроенергії до ТП 111 на свердловині № НОМЕР_1 у металевому блоці , що унеможливлювало експлуатацію СКТРИОЛ АК06 взагалі;

цей об`єкт не включений у графік планово-попереджувальних робіт на 2023 рік;

у металевому блоці була відсутня Інструкція по проведенню електроремонтних робіт,яка повинна була бути після введення об`єкта в експлуатацію;

на даному об`єкті було відсутнє освітлення та не було захисного килимка та іншого матеріалу для ізоляції від металевої підлоги;

з порушенням Правил техніки безпеки в металевому блоці було розташоване електрообладнання різних напруг - трансформатор МТПНГ з напругою більше 1000 Вт та станцією керування ТРИОЛ - менше 1000 Вт (ДБН В2.5-23.2010);

даний металевий блок до 13.06.2023 експлуатувався без декларації про готовність до експлуатації та без одержання сертифікату відповідності закінченого будівництвом цього об`єкту, що є порушенням Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів цього металевого блоку згідно Постанови КМ України від 13.04.2011 року № 146.

Відповідно до п.3 ст.40 КзпП України, трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку, якщо раніше до нього застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Тому при звільненні його з підстав, передбачених цією нормою закону, в.о. начальника НГВУ «Долинанафтогаз» повинен був у наказі навести конкретні факти допущенного ним невиконання обов`язків, зазначити коли саме воно мало місце.

При цьому не було враховано положення ч.3 ст.149 КзпП України, згідно з яким при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Оскільки його вини у нещасному випадку, внаслідок якого ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув ОСОБА_2 , немає , які саме його дії чи бездіяльність привели до нещасного випадку у наказі № 197 від 15.09.2023 не відображені, а тому вважає, що його безпідставно та незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з роботи за п.3 ст. 40 КЗпП України.

Загальні пункти посадової Інструкції , які не прив`язані до конкретної ситуації, не можуть бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Звільнення з роботи порушує його права та інтереси, що є підставою звернення до суду (а.с.1-3 т.1).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2023, цивільна справа № 343/3051/23 позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі НГВУ "Долинанафтогаз", про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.32 т.1).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2023 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено розгляд справи на 28 грудня 2023 року. Роз`яснено сторонам їх право заявити відвід судді з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з позовною заявою та додатками для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, і документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Встановлено позивачу, п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Відповідач не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді позивача на відзив, до початку розгляду справи по суті, має право підготувати заперечення на відповідь на відзив, та направити позивачу й суду з підтвердженням такого направлення учасникам справи. Роз`яснено учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення) є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (а.с.33 т.1).

Представник відповідача ПАТ "Укрнафта" адвокат Малета А.І. (довіреність №01/01/07-493/д від 24.04.2023 а.с.65-66 т.1), 20.12.2023, через канцелярію суду подав відзив , в якому просив ОСОБА_1 в задоволенні позову, відмовити повністю. Судові витрати по справі покласти на позивача, вказавши, що 13.06.2023 о 15 год. 15 хв. на станції керування Триол АК06-АСПЭД-АД-250-110156-380 свердловини № 179 Північна Долина НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» в с. Гузіїв, Калуського району, Болехівської ОТГ, з електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування ПРЦЕО та ЕЗ ОСОБА_2 стався нещасний випадок зі смертельним наслідком.

У відповідності до вимог Постанови КМ України від 17 квітня 2019 року № 337 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», Південно-Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці було створено спеціальну комісію та проведено розслідування цього нещасного випадку.

Відповідно до п.п. 1 та 2 Порядку, цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними ч.1 ст. 29 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вимоги цього Порядку поширюються на всіх юридичних і фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та осіб, зазначених у п. 1 цього Порядку.

Відповідно до п. 33 Порядку, комісія (спеціальна комісія) зобов`язана зокрема: установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці.

Відповідно до п. 45 Порядку, роботодавець зобов`язани й, зокрема притягнути згідно із законодавством до відповідальності працівників, дії або бездіяльність яких призвели до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та які допустили порушення вимог нормативно-правових актів про охорону праці, посадових інструкцій та інструкцій з охорони праці.

Особи, які проводили розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), причин виникнення хронічних професійних захворювань (отруєнь), аварій, несуть відповідальність згідно із законодавством за своєчасність та об`єктивність їх розслідування, обґрунтованість прийнятих рішень та виконання інших обов`язків, визначених цим Порядком (п. 142 Прядку).

Особи, які порушують або не виконують вимоги цього Порядку, створюють перешкоди розслідуванню або надають неправдиві свідчення, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 143 Прядку).

За результатами розслідування цього нещасного випадку, 31 серпня 2023 року, було складено комісійний Акт спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 13 червня 2023 року о 15 год. 15 хв.

Акт є чинний та ніким не оскаржувався.

В розділі 5 Акту, серед супутніх причин нещасного випадку було зазначено, про «не виконання вимог посадової інструкції майстром з ремонту устаткування ПРЦЕО та ЕЗ ОСОБА_1 . Порушено абзац 4 посадової інструкції майстра з ремонту устаткування ПРЦЕО та ЕЗ, розділ «Основні сфери відповідальності та завдання».

В розділі 8 Акту, серед осіб, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці або органу, який проводить досудове розслідування (у разі складення тимчасового акту за формою Н-1) зазначено, що « ОСОБА_1 - майстер з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» не забезпечив правильну організацію та безпечне ведення робіт, чим порушив Посадову інструкцію майстра з ремонту устаткування ПРЦЕО та ЕЗ, розділ «Основні сфери відповідальності та завдання», абзац 4, а саме: - забезпечує: правильну організацію та безпечне ведення робіт, експлуатацію устаткування, механізмів, інструменту, КВП і засобів захисту та утримання робочих місць у належному стані».

Після складення Акту, на момент прийняття керівником рішення щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, позивач раніше вже допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності відповідно до наказу НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» № 35 від 06 березня 2023 року «Про результати роботи комісії», за порушення трудової дисципліни.

Також, перед притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності, від нього вимагалось надання письмового пояснення, щодо причин порушення ним абзацу 4 посадової інструкції майстра з ремонту устаткування ПРЦЕО та ЕЗ, а саме: - забезпечує: правильну організацію та безпечне ведення робіт, але позивач такого пояснення не надав, про що було складено акт від 15 вересня 2023 року.

Відповідно до наказів № 1285-в від 06.09.2023 та № 1286-в від 06.09.2023 про надання відпустки (копії наказів додаються до відзиву), позивачу було надано відпустку з 06.09.2023 по 03.10.2023 (щорічна додаткова відпустка за ненормований робочий день) та з 04.10.2023 по 03.11.2023 (щорічна основна відпустка).

Ч.1 ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначено, що у період дії воєнного стану допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці (крім відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

Відповідно до аб. 4 розділу «Основні сфери відповідальності та завдання» Посадової інструкції майстра з ремонту устаткування, позивач забезпечує правильну організацію та безпечне ведення робіт, експлуатацію устаткування, механізмів, інструменту, КВП і засобів захисту та утримання робочих місць у належному стані.

За результатами розслідування цього нещасного випадку, керівником позивача було видано наказ № 197 від 15 вересня 2023 року «Про впровадження заходів щодо усунення причин нещасного випадку», відповідно до п. 6 якого, щодо позивача було зазначено, що згідно із наказом по НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 06.03.2023 № 35, до майстра з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» ОСОБА_1 за допущені інші порушення, вже було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани (догана не знята), ОСОБА_1 і надалі порушує трудову дисципліну, в частині порушення вимог розділу «Основні сфери відповідальності та завдання», абзац 4, Посадової інструкції майстра з ремонту устаткування ПРЦЕО та ЕЗ, а саме: забезпечує правильну організацію та безпечне ведення робіт, експлуатацію устаткування, механізмів, інструменту, КВП і засобів захисту та утримання робочих місць у належному стані, що свідчить про систематичне невиконання працівником без поважних причин власних трудових обов`язків і правил внутрішнього трудового розпорядку.

Як наслідок, за систематичне невиконання майстром з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» ОСОБА_1 без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, до позивача застосовано захід стягнення у вигляді звільнення, у зв`язку з чим його звільнено з роботи в перший робочий день після виходу з відпустки згідно п.3 ст.40 КЗпП України.

Систематичність невиконання позивачем без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку полягала в тому, що на момент прийняття наказу НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» № 197 від 15 вересня 2023 року, позивач раніше вже допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності відповідно до наказу НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» № 35 від 06 березня 2023 року «Про результати роботи комісії», за порушення трудової дисципліни.

В зв`язку із вищенаведеним, підстав для задоволення позову немає (а.с.38-42 т.1).

Одночасно з відзивом на позов представником відповідача ПАТ "Укрнафта" адвокатом Малетою А.І. подано письмову заяву про застосування до позовних вимог ОСОБА_1 місячного строку для звернення до суду, в якій він просить застосувати до позовних вимог ОСОБА_1 у справі № 343/3051/23 місячний строк для звернення до суду.

ОСОБА_1 у справі № 343/3051/23 в задоволенні позову про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, відмовити повністю у зв`язку з пропуском місячного строку для звернення до суду.

Заяву мотивував тим, що відповідач, подаючи цю заяву до суду, вважає, що позовні вимоги позивача про поновлення на роботі, заявлені за межами місячного строку для звернення до суду.

Після прийняття наказу НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» № 197 від 15 вересня 2023 року, в зв`язку із тим, що позивач відповідно до наказу № 1285-в від 06.09.2023 перебував з 06.09.2023 по 03.10.2023 у щорічній додатковій відпустці за ненормований робочий день, витяг з наказу було надіслано на поштову адресу ( АДРЕСА_1 ) позивача 18.09.2023, про що свідчить поштовий опис, накладна та фіскальний чек про направлення рекомендованого листа № 817.

Витяг з наказу № 1285-в від 06.09.2023, позивач отримав 28.09.2023, про що свідчить паперова копія електронного доказу трекінг відправлення № 817, отриманий з офіційного веб сайту «Укрпошта» за електронною адресою https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html.

Цей же витяг з наказу № 1285-в від 06.09.2023 , позивачем долучений до позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Тож, якщо позивач вважає, що ПАТ «Укрнафта» порушила його право на працю та протиправно його звільнила на підставі наказу № 197 від 15 вересня 2023 року, він повинен був звернутись до суду за захистом свого права в межах місячного строку з дня вручення копії наказу про звільнення (28.09.2023 р.) тобто до 28.10.2023, чого фактично не зробив, чим і порушив цей строк, що як наслідок, тільки у випадку обґрунтованості та законності вимог позивача, є підставою для застосування судом строку звернення до суду та відмови позивачу в задоволенні позовної заяви (а.с.56-57 т.1).

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дуткевич М.В. (ордер серії АТ №1049476 а.с.30 т.1) 01.01.2024 на електронну адресу суду направив відповідь на відзив на позов , в якій вказав, що відзив на позов з вимогою відмовити в задоволені позовних вимог є безпідставним та необгрунтованим, який не слід брати до уваги при винесені судового рішення.

У відзиві на позов не вказано, що саме він ( ОСОБА_1 ) повинен був зробити як майстер і чого він не зробив для того, щоб не стався нещасний випадок із ОСОБА_2 . Посилання на загальні положення його посадової Інструкції , які він ніби то порушив, без причинно-наслідкового зв`язку, що привело до нещасного випадку із ОСОБА_2 , не можуть братися до уваги.

При цьому відповідач вірно посилається на вимоги п.3 ст. 40 КЗпП України щодо підстав звільнення і,зокрема: «... невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності», а також і « з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця». Проте цим положенням відповідач дає невірне тлумачення.

Некоректним є посилання на наказ № 35 від 06.03.2023 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за допущене ним порушення, як підставу звільнення за систематичне порушення трудової дисципліни.

У відзиві на позов є посилання на акт спеціального розслідування нещасного випадку із ОСОБА_2 від 4.09.2023, в якому вказано , що до виконання робіт ОСОБА_2 на електроустановці станції ТРИОЛ АК-АСПЄД-АД-250-110156-380 свердловини 179ПД він ( ОСОБА_1 ) не причетний, його та ОСОБА_7 на цю установку він не відправляв, це зробили інші посадові особи без його відома, саме вони повинні були забезпечити контроль за їх роботою.

Видача наказу в.о. начальника НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» А.Андріїва № 97 від 15.09.2023 про його звільнення, була здійснена в період його відпустки ,але у наказі вказано, що датою звільнення є перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, або перший робочий день після закінчення відпустки.

Згідно долучених до відзиву на позов : наказу № 1285-в від 06.09.2023, йому надана додаткова відпустка за ненормований робочий день з 06.09.2023 до 03.10.2023, а наказом №1286-в йому надана щорічна відпустка з 04.10.2023 по 03.11.2023 . Першим робочим днем після відпустки був понеділок 6.11.2023 і саме цього дня його звільнено з роботи, про що внесено відповідний запис у трудову книжку. Трудову книжку він отримав після 6.11.2023.

У відповідності до п.2.27 наказу Міністерства праці, Міністерства юстиції,Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» вказано «Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи». Про видачу наказу від 15.09.2023 про його звільнення він дізнався лише 6.11.2023,коли в перший робочий день після виходу з відпустки був звільнений.

Такими чином, його звільнення відбулося 6.11.2023, а тому безпідставним є вимога представника відповідача про застосування до позовних вимог місячного строку для звернення до суду - він вважає датою звільнення дату видачі наказу - 15.09.2023. Ним подано позов до суду в межах одного місяця з дати фактичного звільнення з роботи - 6.11.20213, що узгоджується із вимогами ст. 233 КЗпП України про місячний строк звернення до суду про поновлення на роботу (а.с.87 т.1).

Позивач ОСОБА_1 08.02.2024 подав заяву, згідно якої просить стягнути з відповідача на його користь вартість послуг адвоката згідно розрахунку процесуальних витрат та квитанції до прибуткового касового ордера адвоката (а.с.141 т.1).

26.02.2024 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дуткевич М.В. подав заяву щодо клопотання представника про застосування позовної давності в якій зазначив, що п. 6 резолютивної частини витягу з наказу № 197 від 15.09.2023 про впровадження заходів щодо усунення причин нещасного випадку є такий запис: «За систематичне невиконання майстром з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» ОСОБА_1 без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, застосувати до нього захід у вигляді звільнення, у зв`язку з чим звільнити його з роботи в перший робочий день після виходу з відпустки згідно п.3 ст. 40 КЗпП України». Цей наказ щодо його звільнення є нікчемним і не породжує правових наслідків в цій частині наказу з огляду на таке:

витяг копії даного наказу про його звільнення з займаної посади не відповідає формі та структурі наказу про припинення трудового договору за ініціативою роботодавця чи з інших підстав. Сам наказ прийнятий в порушення форми № П-4 про розірвання трудового договору, затвердженої наказом Держкомстату України № 489 від 5.12.2008. Так, у витягу наказу № 197 від 15.09.2023 вказано , з якою метою він видається, а саме: «Про впровадження заходів щодо усунення причин нещасного випадку». Про звільнення будь-кого чи накладення дисциплінарних стягнень не йдеться. Згідно форми № П-4 до наказу Держкомстату № 489 від 25.12.2008 у наказі (розпорядженні) про звільнення робітника повинно бути записано про припинення трудового договору та зазначена дата звільнення з роботи. Запис у витягу з наказу № 197 від 15.09.2023 про звільнення його з роботи у перший робочий день після виходу з відпустки КЗпП України та іншими нормативними документами не передбачено;

цей наказ про впровадження заходів щодо усунення причин нещасного випадку має інший характер ніж наказ про звільнення робітника з роботи, він призначений для вжиття конкретних заходів по запобіганню подібним подіям у майбутньому, тоді як наказ про звільнення з роботи працівника за певних причин, які передбаченні законом або умовами праці;

у його трудовій книжці проведений запис, що він звільнений з роботи 6.11.2023 на підставі наказу № 197 від 15.09.2023 за п.3 ст. 40 КЗпПУ;

згідно опису вкладення від 18.09.2023 по його місцю реєстрації АДРЕСА_1 прибуло поштове відправлення , а саме: « витяг з наказу № 197 від 15 вересня 2023 року» з кількістю документів 2 аркуші. На той час він проживав у власній квартирі у м. Івано-Франківську та, не маючи засобів до існування, тимчасово приватно підробляв за спеціальністю разом зі своїми знайомими. Отримала листа з НГВУ «Долинанафтогаз» та розписалась його мама - пенсіонерка ОСОБА_8 ,яка також проживає в даному будинку;

цей лист мама вручила йому 4.11.2023 , коли він приїхав до с. Тяпче, а 6.11.2023 повинен, був вийти на роботу. В конверті був опис вкладеного та витяг копії наказу № 197 від 15.09.2023 на 2-х аркушах. Витяг цього наказу долучений до матеріалів позовної заяви. У верхній частині наказу стояв штамп «Копія» , а також написано рукою слово «Витяг». На зворотній стороні аркуша № 2 , де друкарським способом проставлена нумерація сторінки 7, також рукою дописано «Діловод ГД Захід Рак Г.Д.»; та проставлена дата «18.09.2023» ,також там є підпис;

в отриманому ним 4.11.2023 витягу з наказу № 197 є лише два аркуші з текстами на звороті. Йому не надсилався весь текст наказу № 197. З цього випливає, що текст наказу № 197 від 15.09.2023 був виготовлений на 7 сторінках , але його витяг скерований йому лише на 2-х сторінках пір номерами 1,2,4 та 7;

у відповідності до ч.1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Ця норма закону вимагає від роботодавця надати йому копію наказу, а не витяг з наказу : витяг містить тільки частину тексту оригіналу на відміну від копії наказу, яка має відтворювати інформацію з оригіналу;

у відповідності до ч.2 ст. 47 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Ця норма закону є імперативна, наслідком її невиконання є незаконність звільнення робітників. Це підтверджує і Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 5.02.2021;

при прийняття рішення про звільнення його з займаної посади НГВУ «Долинанафтогаз» порушило вимоги ст. 149 КЗпП України , згідно з якою роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Таким пояснень він не давав;

6.11.2023,коли він вийшов на роботу, о 10 годині 31 хвилині на його мобільний телефон за підписом керівника Групи кадрових сервісів Долинського регіону А.Вовківського поступив лист з датою 6.11.2023 , за номером , який погано читається, про те, що йому необхідно отримати трудову книжку у зв`язку із звільненням його з роботи з 6.11.2023 року згідно з наказом № 196 від 15.09.2023 «Про припинення трудового договору» у групі кадрових сервісів Долинського регіону за адресою АДРЕСА_2 ;

із цього повідомлення випливає, що він був звільнений з роботи не по наказу № 197 від 15.09.2023 , який має назву «Про впровадження заходів щодо усунення причин нещасного випадку», а по наказу № 196 від 15.09.2023 «Про припинення трудового договору»;

представник відповідача в судовому засіданні скрив факт наявності іншого наказу про його звільнення , а саме: № 196 від 15.09.2023 з назвою «Про припинення трудового договору»;

наказ № 197 від 15.09.2023 про його звільнення з роботи не може бути введений в Єдину систему обліку трудової діяльності працівника в електронній формі у відповідності до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 5.02.2021, так як він стосується прийняття заходів по усуненню наслідків нещасного випадку із ОСОБА_2 , а не звільнення його з роботи.

У його трудовій книжці записано , що він звільнений з роботи з 6.11.2023 по наказу № 197 від 15.09.2023, повного тексту цього наказу він не отримував, а тільки його витяг, по надісланій йому інформації від керівника групи кадрових сервісів Долинського регіону він був звільнений з роботи по іншому наказу № 196 від 15.09.2023 , позовну заяву до суду він подав 29.11.2023, тобто в межах місяця після отримання трудової книжки, а тому немає підстав говорити про застосування позовної давності щодо подачі позовної заяви до суду (а.с.154-156 т.1).

Позивач ОСОБА_1 , та його представник - адвокат Дуткевич М.В. (ордер серії АТ №1049476 а.с.30 т.1) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі зіславшись на викладені в позовній заяві та відповіді на відзив на позов обставини. Просили позов задоволити в повному об`ємі.

Представник відповідача ПАТ "Укрнафта" - адвокат Малета А.І. (довіреність №01/01/20-35/д від 10.01.2024 а.с.207-208 т.1) в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в позові відмовити за безпідставністю позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позов. На застосуванні до позовних вимог ОСОБА_1 місячного строку для звернення до суду та відмову в задоволенні позову про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку у зв`язку з пропуском місячного строку для звернення до суду - наполягає.

Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Дуткевича М.В., представника відповідача ПАТ "Укрнафта" - адвоката Малети А.І., вивчивши позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив на позов, дослідивши надані сторонами докази, дійшов наступного висновку:

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

П. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24 жовтня 2008 року, встановлено, що відповідно до ст. 3 КЗпП України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до положень ст. 5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується копіє трудовою книжкою серії НОМЕР_3 , заповненою 07.09.1993, ОСОБА_1 з 01.09.1993 року прийнятий на роботу в будівельно-монтажний цех НГВУ «Долинанафтогаз» «ПАТ «Укрнафта» на посаду електромонтажника 3 розряду.

27.12.2018 на підставі наказу №30-67-к від 26.12.2018, позивача ОСОБА_1 переведено на посаду майстра з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» «ПАТ «Укрнафта».

На підставі наказу № 197 від 15.09.2023 позивача звільнено з роботи у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків передбачених трудовим договором, ст. 40 п.3 КЗпП України (а.с. 4-5 т.1).

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 категорично заперечує щодо допущення ним невиконання обов`язків, покладних на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до положень ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з ст. 31 КЗпП України, роботодавець не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

Загальний порядок та підстави застосування дисциплінарних стягнень передбачені главою Х КЗпП України.

Згідно зі ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана, 2) звільнення.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

В наказі (розпорядженні) обов`язково має бути посилання на відповідний документ, який порушив працівник.

Відповідно до положень ст.147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

У ст. 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Отже, ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Згідно зі ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків,закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

В постанові Верховного Суду від 02.12.2020, справа № 296/5094/17, викладено правову позицію, яка полягає в наступному.

Дисциплінарним проступком є винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Виходячи з аналізу норм КЗпП України, саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Аналіз викладених вище норм вказує, що під час вирішення питання про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності на роботодавцеві лежить обов`язок щодо визначення: в чому конкретно проявилося порушення працівником трудової дисципліни з додержанням власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147-149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, зазначення фактичних обставин вчинення дисциплінарного проступку. Для накладення дисциплінарного стягнення необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Аналогічні правові висновки були зроблені Верховним Судом в постанові від 20.07.2020, справа № 554/9493/17, провадження № 61-38286св18, які враховуються судом, з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Законодавство про працю не закріплює переліку діянь, які вважаються порушенням трудової дисципліни. Тому для встановлення дисциплінарного проступку важливо з`ясувати коло трудових (службових) обов`язків працівника. Саме їх невиконання чи неналежне виконання складають основу об`єктивної сторони складу цього правопорушення.

Саме тому у наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послугували підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни, невиконання працівником без поважних причин обов`язків передбачених трудовим договором . При цьому, закон вимагає, щоб факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Крім цього, при притягненні працівника до відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього обов`язкув передбачених трудовим договором, а також врахувати, що роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був поінформований належним чином.

Судом встановлено, що наказом ПАТ "Укрнафта" НГВУ "Долинанафтогаз" №35 «Про результати роботи комісії» від 06.03.2023 , за порушення вимог посадової інструкції в частині забезпечення дотримання персоналом цеху трудової та виробничої дисципліни, майстра ПРЦЕЩ та ЕЗ бригади №1 з обслуговування і ППР ел.устаткування на об`єктах видобутку ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани (а.с.44 т.1).

Як вбачається з копії наказу ПАТ "Укрнафта" НГВУ "Долинанафтогаз" № 197 від 15.09.2023, за систематичне невиконання майстром з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» ОСОБА_1 без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, застосовано до нього захід стягнення у вигляді звільнення, у зв`язку з чим звільнити його з роботи в перший робочий день після виходу з відпустки згідно п.3 ст.40 КЗпП України (а.с. 165-168 т.1).

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який вже раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався по дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

Ч. 2 ст. 147 КЗпП України встановлено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 22 постанови від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Зокрема, у справі про звільнення за п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України суд повинен з`ясовувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати його вчинення систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Як роз`яснено у пункті 23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, за передбаченими п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного чи громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках ураховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст.151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення не минуло більше одного року.

Верховний Суд у постанові від 25.06.2018 в справі № 714/395/17 висловив правовий висновок, який полягає в тому, що систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. Згідно з п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України суд зобов`язаний перевірити всі накази про накладення дисциплінарного стягнення, які ввійшли в систему для звільнення, незалежно від того, чи оскаржувався кожен наказ окремо в установленому законом порядку. Лише правомірно накладені стягнення можуть ураховуватись і бути підставою для звільнення працівника за п. 3 ч.1ст. 40 КЗпП України.

В ході розгляду даної справи по суті судом було встановлено, що в оскаржуваному наказі ПАТ "Укрнафта" НГВУ "Долинанафтогаз" "Про впровадження заходів щодо усунення причин нещасного випадку" №197 від 15 вересня 2023 року відповідачем ставилось у вину позивачу систематичне невиконання ним, майстром з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» ОСОБА_1 без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Однак зазначений наказ не відповідає вищевказаним вимогам законодавчих актів.

Так, як вбачається з матеріалів справи згідно наказу в.о. начальника НГВУ «Долинанафтогаз» № 197 від 15 вересня 2023 року «Про впровадження заходів щодо усунення причин нещасного випадку», враховуючи, що згідно із наказом по НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 06.03.2023 № 35, до майстра з ремонту устаткування прокатно- ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НЕВУ «Долинанафтогаз» ОСОБА_1 за допущені інші порушення, вже було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани (догана не знята), ОСОБА_9 і надалі порушує трудову дисципліну, в частині порушення вимог розділу «Основні сфери відповідальності та завдання», абзац 4 Посадової інструкції майстра з ремонту устаткування ПРЦЕО та ЕЗ, а саме: - забезпечує: правильну організацію та безпечне ведення робіт, експлуатацію устаткування, механізмів, інструменту, КВП і засобів захисту та утримання робочих місць у належному стані, що свідчить про систематичне невиконання працівником без поважних причин власних трудових обов`язків і правил внутрішнього трудового розпорядку.

За систематичне невиконання майстром з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НЕВУ «Долинанафтогаз» ОСОБА_1 без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, застосувати до нього захід стягнення у вигляді звільнення у зв`язку з чим звільнити його з роботи в перший робочий день після виходу з відпустки згідно п.3 ст.40 КЗпП України.

Підставою застосування до позивача вказаного дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зазначено матеріали розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 13.06.2023 о 15 год. 15 хв. на станції керування Триол АК06-АСПЭД-АД-250-110156-380 свердловини №179 Північна Долина НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» в с.Гузіїв, Калуського району, Болехівської ОТГ з електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування ПРЦЕО та ЕЗ ОСОБА_2 (а.с. 165-168 т.1).

Згідно акту спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 13 червня 2023 року о 15 год.15 хв. в НГВУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" складеного 31 серпня 2023 року комісією, утвореною наказом Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 14 червня 2023 №170/ПЗ, комісією проведено розслідування нещасного випадку, що стався в станції керування Триол АК06-АСПЭД-АД-250-110156-380 свердловини №179 Північна Долина, нафтогазовидобувного управління «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта», за адресою: с.Гузіїв, Калуський район, Болехівське ОТГ, Івано-Франківська область. Кількість потерпілих 1 особа, з них 1 із смертельним наслідком. Відомості про потерпілого (потерпілих): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування.

Розглянувши та вивчивши матеріали нещасного випадку, комісія з розслідування прийшла до висновку, що електромонтери з ремонту та обслуговування електроустаткування ПРЦЕО та ЕЗ ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час огляду, виявивши несправності на СК Триол АК06-АСПЭД-АД-250-110156-380, не повідомили керівника та самостійно організували роботи по заміні кабелю, не перевіривши відсутність напруги на вхідних силових клемах під`єднання кабелю живлення внаслідок чого , електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування ПРЦЕО та ЕЗ ОСОБА_2 отримав ураження електричним струмом.

На підставі підпункту 2 пункту 52 "Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від І7.04.2019 №337, нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом.

Члени комісії мали зустріч з батьком потерпілого і роз`яснили йому права щодо вирішення соціальних питань у відповідності до чинного законодавства.

Особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці або органу, який проводить досудове розслідування (у разі складення тимчасового акту за формою Н-1), зокрема:

ОСОБА_1 - майстер з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» не забезпечив правильну організацію та безпечне ведення робіт, чим порушив Посадову інструкцію майстра з ремонту устаткування ПРЦЕО та ЕЗ, розділ «Основні сфери відповідальності та завдання», абзац 4., а саме: - забезпечує: правильну організацію та безпечне ведення робіт, експлуатацію устаткування, механізмів, інструменту, КВП і засобів захисту та утримання робочих місць у належному стані (а.с.8-22 т.1).

Разом з тим, звертаючись із зазначеним позовом ОСОБА_1 посилається на те, що наказ про його звільнення із займаної посади від 15.09.2023 № 197 прив`язаний до нещасного випадку із електромонтером ОСОБА_2 , в описовій частині якого детально розписано, хто давав відповідні розпорядження та скерування електромонтерів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на виконання робіт з електроустаткування на свердловині № НОМЕР_1 Північна Долина та обставини ураження електрострумом ОСОБА_2 . Однак в описовій частині наказу його прізвище навіть не згадується. Актом спеціального розслідування нещасного випадку встановлено: його безпосередній керівник - начальник ПРЦЕО та ЕЗ НГВУ «Долинанафтогаз» ОСОБА_4 зранку 13.06.2023 року у зв?язку із збоями у роботі свердловини № НОМЕР_1 Північна Долина по видобутку нафти та газу на селекторній нараді зобов?язав інженера ПРЦЕО та ЕЗ ОСОБА_5 при плануванні робіт передбачити проведення огляду наземної частини електрообладнання УЕВН на свердловині № НОМЕР_1 . У свою чергу інженер ОСОБА_5 , не ставлячи його до відома, дав усне розпорядження електромонтерам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є у його підпорядковані, у зв`язку із ймовірними неполадками електрообладнання на свердловині № 179 замінити кабель, для чого ОСОБА_2 був виданий кабель довжиною 5 м. Він до скерування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на виконання робіт з електроустаткуванням на свердловині № НОМЕР_1 не мав ніякого відношення, про їх роботу на свердловині № НОМЕР_1 нічого не знав та їх не контролював, ніхто його до відома про це не ставив. Про нещасний випадок дізнався від свого керівника ОСОБА_4 о 15 годині 40 хвилин.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що він працює електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування ПРЦЕО та ЕЗ НГВУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта". 13.06.2023 він перебував на роботі та виконував свої обов`язки. Після обіду до нього підійшов електромонтер ОСОБА_2 та повідомив, щоб він взяв інструмент та йшов до автомобіля, оскільки необхідно їхати на свердловину №210 та №179 . Завантаживши на автомобіль Краз кабеленамотувач, він та ОСОБА_2 поїхали на вказаному автомобілі на свердловину №210. Разом з ними до свердловини поїхав також електромонтер ОСОБА_10 . Прибувши на свердловину №210, вони за допомогою автокрана вивантажили кабеленамотувач. Після цього електромонтер ОСОБА_10 повернувся в цех, а він та та ОСОБА_2 поїхали вантажним автомобілем Краз на свердловину №179 Північна Долина. Прибувши на вказану свердловину, біля 14.00 год, вони підійшли до блоку управління УЕВН. ОСОБА_2 відкрив блок управління, після чого зупинив станцію керування Триол АК-06 кнопкою з панелі керування. Після цього, ОСОБА_2 , пробував кнопкою з панелі керування запустити УЕВН, але не зміг, а повідомив його, що необхідно замінити силовий кабель АВВГ. ОСОБА_2 виключив ввідний автомат на станції керування, а він пішов до автомобіля та взяв з кузова новий силовий кабель. ОСОБА_2 сказав, що необхідно відключити живлення на РУ-0.4 кВ комплектної трансформаторної підстанції. Він відкрив двері нижньої секції і вони вимкнули автоматичний вимикач №2 свердловини №179.Пісця цього ОСОБА_2 пішов до станції керування, зайшов позаду неї та відкрив двері, де знаходяться клеми СК Триол АК06 . Він подав ОСОБА_2 струмовимірювальні кліщі . ОСОБА_2 повідомив, що напруги немає і вони можуть працювати. ОСОБА_2 від`єднав силовий кабель від вхідних клем станції та почав відключати силовий кабель АВГГ від вхідних клем станції керування та перейшов відключати силовий кабель від вхідних клем трансформатора. Він, ОСОБА_3 , "розробляв" новий кабель, а від`єднаний старий силовий кабель витягнув назовні станції керування. Коли він закінчив підготовку нового силового кабелю, то один кінець подав ОСОБА_2 , який почав його приєднувати в станції керування, а інший кінець кабелю почав сам приєднувати до вхідних клем трансформатора. Коли вони приєднали силовий кабель АВГГ до станції керування та трансформатора, ОСОБА_2 попросив його подати ізоляційну стрічку. Через деякий час він почув звук та побачив, що ОСОБА_2 попав під дію електричного струму. Він висмикнув ОСОБА_2 за світер та відразу ж повідомив інженера ОСОБА_5 про подію, що сталась і попросив викликати швидку медичну допомогу. До майстра ОСОБА_1 він не телефонував та про подію, що сталась, його не повідомляв. Після цього він почав надавати ОСОБА_2 першу медичну допомогу. Вказівну їхати на свердловину № НОМЕР_1 він почув від електромонтера ОСОБА_2 . Позивач по справі майстер ОСОБА_1 13.06.2023 вказівки (наказу) їхати на свердловину №179 для проведення ремонтних робіт, йому не давав. Контроль за здійсненням ремонтних робіт на свердловині, має здійснювати особа, яка вказана в наряді. Відповідного нарядку на здійснення ремонту на свердловині №179, 13.06.2023 - не було. На його думку, будь-якого відношення до нещасного випадку, що стався 13.06.2023 з електромонтером ОСОБА_2 - майстер з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_1 немає.Чого електромонтер ОСОБА_2 , після закінчення роботи по заміні кабелю, поліз до ввідного кабелю, де був струм, невідомо. Щоб таке зробити, ОСОБА_2 мав поміряти напругу на ввідному кабелі,чого не зробив.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він займає посаду інженера ПРЦЕО та ЕЗ НГВУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" . 13.06.2023 він зранку перебував на своєму робочому місці. Після рознарядки , він зайшов у свій кабінет та займався роботою . Біля 09.30 год від начальника ПРЦЕО та ЕЗ ОСОБА_4 він отримав вказівку про необхідність оглянути та перевірити роботу наземного обладнання на свердловині №179 Північна Долина. Він дав вказівку електромонтерам ОСОБА_2 та ОСОБА_10 вивезти кабель на свердловину №826 Долина та перевезти бувшу у використанні установку ЕВМ та кабель з свердловини № НОМЕР_4 на територію цеху. Після обіду , біля 13.00 год., цього ж числа, він дав усну вказівку електромонтерам ОСОБА_2 , ОСОБА_11 та ОСОБА_3 вивезти кабеленамотувач на свердловину №210, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 крім цього ще оглянути наземне електробладнання свердловини № НОМЕР_1 Північна Долина. У зв`язку з тим, що вони їхали вантажним автомобілем Краз та імовірністю неполадок електрообладнання свердловини № НОМЕР_1 , він видав електромонтеру ОСОБА_2 кабель АВВГ, довжиною 5 метрів. Через деякий час електромонтер ОСОБА_11 повернувся в цех, а електромонтери ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поїхали на свердловину №179. Біля 15.15 год. до нього зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що електромонтера ОСОБА_2 на свердловині уразило електричним струмом. Отримавши повідомлення, він негайно викликав швидку медичну допомогу та виїхав на місце події власним автотранспортом . На свердловину №179 він прибув разом з каретою швидкої медичної допомоги. Вийшовши з автомобіля, він побачив, що двері металевого блоку СК Триол відчинені, а ОСОБА_3 , який знаходився всередині, надає першу медичну допомогу потерпілому ОСОБА_2 . Він разом з ОСОБА_3 витягнули ОСОБА_2 з металевого блоку станції і лікарі швидкої допомоги почали надавати потерпілому медичну допомогу і через деякий час констатували смерть ОСОБА_2 . Електромонтери ОСОБА_12 та ОСОБА_3 на свердловину №179 поїхали по його усній вказівці, хто мав контролювати їх роботу, він не знає. Чи було відомо позивачу ОСОБА_1 про те, що він направи електромонтерів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свердловину №179 Північна Долина,йому не відомо. Наряду допуску на перевірку електрообладнання та зовнішній огляд - не потрібно. Без вказівки електромонтери не мають права замінювати кабель . При виявлені неполадок, електромонтери згідно правил, повинні повідомити про це майстра цеху, або інженера, або начальника цеху. Після цього виписується наряд-допуск на виконання робіт та призначається керівник робіт, яким може бути і рядовий електромонтер, який має відповідний допуск до роботи. 13.06.2023 ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_3 не телефонували до нього , та не повідомили , що потрібно замінити кабель і вони приступають до роботи. Самостійно приступати до виконання таких робіт електромонтери не мають права. Станом на 13.06.2023 на станції було два автоматичні вимикачі. Коли на вказаній станції появився третій автовимикач , йому не відомо. Станом на 13.06.2023 станція була введена в експуатацію.Всі свердловини, в т.ч. і №179 Північна Долина, являються основними засобами. Свердловина №179 Північна Долина, рахується за майстром цеху видобутку нафта і газу №1 - ОСОБА_13 . За електрогосподарство відповідає старший інженер-енергетик НГВУ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " - ОСОБА_14 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 суду пояснив, що він являється батьком померлого ОСОБА_2 13.06.2023 біля 17.00 год. до нього зателефонували та повідомили, що з сином стався нещасний випадок. Він негайно приїхав на свердловину № НОМЕР_1 , де вже були начальник - ОСОБА_16 , інженер по техніці безпеки - ОСОБА_17 , головний енергетик - ОСОБА_18 , механік ОСОБА_19 та працівники поліції. Тіло сина лежало неподалік станції. Після проведення певних слідчих дій, тіло сина забрали в морг. Він все пофотографував і фотографії, які є в матеріалах справи зроблені ним. На той момент на станції було лише два рубильники-вимикачі. Кабель від щитка, який знаходився на даху підстанції ішов поза вимикачем. ОСОБА_3 розказав йому,що їх з сином на виконання робіт на свердловину АДРЕСА_3 відправив інженер ОСОБА_5 , який і мав контролювати їх роботу. Через деякий час позивач ОСОБА_1 повідомив його, що в липня 2023 року було зроблено проект станції і в серпні 2023 року все на ній було перероблено. Також ОСОБА_1 розказав, що його просили, щоб він зробив наряд допуск на виконання робіт 13.06.2023 та підробив підпис сина, однак він на це не погодився і за це його " травлять".

Таким чином ні в судовому засіданні з пояснень сторін та свідків , ні долученими до справи письмовими доказами , (в т.ч. і актом спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 13.06.2023 року від 31.08.2023) , дослідженими в судовому засіданні , не встановлено, що майстер з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НГВУ "Долинанафтогаз" ОСОБА_1 не виконав без поважних причин обов`язки покладені на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку,що призвело до настання 13.06.2023 нещасного випадку - смертельного ураження електричним струмом електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування ПРЦЕО та ЕЗ ОСОБА_2 , що дало б підставу відповідачу видати наказ про звільнення останнього з роботи на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України, оскільки як встановлено та не заперечується сторонами по справі, електромонтерів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 13.06.2023 на виконання робіт на свердловину №179 Північна Долина було направлено інженером ПРЦЕО та ЕЗ НГВУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" Димидом Р.В. по вказівці начальника ПРЦЕО та ЕЗ НГВУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" Бачкура А.В., про їх направлення майстра ОСОБА_1 не було повідомлено, про це він не знав, і саме особа, яка направила працівників на виконання робіт - ОСОБА_5 мав контролювати їх роботу.

В судовому засіданні встановлено, що оспорюваний наказ № 197 від 15.09.2023 , яким до ОСОБА_1 застосовано захід стягнення у вигляді звільнення, не містить відомостей про те, які саме обов`язки передбачені абзацу 4 Посадової інструкції майстра з ремонту устаткування ПРЦЕЩ та ЕЗ яким передбачено перелік обов`язків порушено позивачем , вказано лише " ОСОБА_1 і надалі порушує трудову дисципліну, в частині порушення вимог розділу "Основні сфери відповідальності та завдання", абзац 4, Посадової інструкції майстра з ремонту устаткування ПРЦЕО та ЕЗ, а саме; забезпечує: правильну організацію та безпечне ведення робіт , експуатацію устаткування, механізмів інстументів, КВП і засобів захисту та утримання робочих місць у належному стані, що свідчить про систематичне невиконання працівником без поважних причин власних трудових обов`язків і правил внутрішнього трудового розпорядку".

Відсутність у наказі посилань на порушення позивачем конкретних положень посадової інструкції або правил внутрішнього трудового розпорядку з підтвердження таких відповідними доказами, позбавляє можливості зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку.

Враховуючи відсутність в наказі № 197 від 15.09.2023 вказаних вище обставин, суд не може констатувати невиконання позивачем ОСОБА_1 без поважних причин власних трудових обов`язків та правил внутрішнього трудового розпорядку , тим більше враховуючи вказаний вище обов`язок саме роботодавця доводити винність працівника в порушенні своїх посадових обов`язків та вчиненні дисциплінарного проступку.

При цьому відповідачем не наведено доводів на спростування вищевказаних обставин.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що п.6 наказу ПАТ "Укрнафта" НГВУ "Долинанафтогаз"№ 197 від 15 вересня 2023 року «Про впровадження заходів щодо усунення причин нещасного випадку» в частині застосування до ОСОБА_1 заходу стягнення у вигляді звільнення не відповідає вимогам трудового законодавства та є незаконним.

Ст. 235 КЗпП України чітко визначено спосіб захисту особи, яку звільнено незаконно, а саме звернення до суду із позовною вимогою про поновлення на роботі. Відповідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», зазначено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевірити їх відповідність законові. Тобто у разі заявлення вимог «про поновлення на роботі» суд повинен перевірити наказ (розпорядження) на відповідність законові. Діючим законодавством України не встановлено необхідність заявлення окремої вимоги про скасування наказу (розпорядження) про звільнення, оскільки вимога «про поновлення на роботі» по своїй суті обумовлює необхідність дослідження (перевірки) такого на предмет відповідності діючому законодавству України; крім того, підставою для поновлення особи на роботі безпосередньо є рішення про поновлення, а не рішення про скасування відповідного наказу (розпорядження). Суд вважає, що вимоги позивача про поновлення на роботі є належним та ефективним способом захисту його порушеного права , його вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток за ч. 2 ст. 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Такий висновок застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі №755/12623/19.

Верховний Суд у постанові від 16.12.2020 по справі № 761/36220/17 (провадження № 61-3100св20) дійшов висновків про те, що вимушеності прогулу надають протиправні дії чи бездіяльність роботодавця, унаслідок яких працівник позбавляється права виконувати трудові обов`язки й отримувати за це заробітну плату. Тобто працівник не може вийти на роботу та реалізувати належне йому право на працю й оплату праці через винні дії (бездіяльність) роботодавця. Отже, у трудовому праві превалює підхід, за яким вимушений прогул визначають як час, протягом якого працівник з вини роботодавця був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудові функції, обумовлені трудовим договором. Таким чином, виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу законодавцем пов`язується з певним діянням роботодавця, наслідком яких стала неможливість працівника належним чином реалізовувати своє право на працю.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 по справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) дійшла висновку, що вимушений прогул це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудову функцію. Вимушений прогул відбувається виключно за наявності вини роботодавця, який вчинив неправомірні дії по відношенню до працівника, що позбавили його можливості виконувати трудові функції та отримувати заробітну плату за виконану роботу. Тому за цей час працівник, права якого було порушені роботодавцем, відповідно до державних гарантій має безумовне право на отримання заробітної плати, розмір якої обраховується згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, і сама виплата, відповідно, названа середньою заробітною платою.

У постанові Верховного Суду від 10.11.2022 в справі №607/2071/17 зазначено, що середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» і Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Згідно з Порядком №100, середня заробітна плата за час вимушеного прогулу й в усіх інших випадках (крім оплати відпусток, призначення пенсії, відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я) обчислюється виходячи з виплати за останні два місяці, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, в даному разі незаконному звільненні, або за фактично відпрацьований час, якщо працівник пропрацював менше двох місяців (якщо ж він протягом останніх місяців не працював - виходячи з виплат за попередні два місяці роботи). Для працівників з відрядною оплатою праці за відсутності оперативних даних для розрахунку заробітку за останній місяць розрахункового періоду він може змінюватися іншим місяцем, що безпосередньо передує розрахунковому періоду. З розрахункового періоду виключається лише час, протягом якого працівник не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково.

Відповідно до пункту 8 Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з роз`ясненнями, викладених у п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Оскільки ОСОБА_1 звільнено з роботи з 06 листопада 2023 року, а останній з 06.09.2023 до 03.10.2023 (наказ №1285-в про надання відпустки а.с.48 т.1) та з 04.10.2023 до 03.11.2023 (наказ №1286-в про надання відпустки а.с.49 т.1) перебував у відпустці, то для розрахунку середнього заробітку, відповідно до вимог Постанови №100, слід брати доходи позивача за останні два місяці перед відпусткою, тобто за липень і серпень 2023 року.

Згідно довідки №503 виданої НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 23.11.2023, ОСОБА_1 за липень 2023 року нарахована заробітна плата в розмірі 46830,88 грн, за серпень 2023 року нарахована заробітна плата в розмірі 25222,35 грн(а.с.25 т.1).

Середньоденна заробітна плата позивача вираховується шляхом ділення сум нарахованої заробітної плати за липень 2023 року (46830,88 грн) та серпень 2023 року (25222,35 грн) на кількість робочих днів у цих двох місяцях (21 робочих днів у липні 2023 року + 23 робочих днів у серпні 2023 року), та становить 1637.57 грн (46830,88 +25222,35):(21+23)=1637.57 грн), без урахування податків та зборів.

Період вимушеного прогулу ОСОБА_1 починаючи з 07 листопада 2023 року по день винесення рішення суду, тобто по 26 липня 2024 року становить 189 робочих дні (18+21+23+21+21+22+23+20+20), а розмір середнього заробітку за цей період становить 309501 грн 37 коп. (189 робочих дні х 1637 грн 57 коп.) без урахування податків та зборів..

Однак згідно заявлених позовних вимог( заява-розрахунок а.с.30-31 т.2) позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з часу фактичного звільнення 6.11.2023 по 26.07.2024 в розмірі 215437.20 грн.

Тому суд вважає, що з відповідача ПАТ "Укрнафта" в особі НГВУ "Долинанафтогаз" на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню 215437.20 грн( в межах заявлених позовних вимог) середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період 07 листопада 2023 року по 26 липня 2024 року.

Щодо строку звернення позивача з позовною заявою про вирішення трудового спору з приводу його звільнення та заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності в цьому спорі, то суд зазначає наступне.

Представник відповідача адвокат Малета А.І. подав до суду заяву про застосування до позовних вимог ОСОБА_1 , місячного строку для звернення до суду та просить ОСОБА_1 , у справі №343/3051/23 в задоволенні позову про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, відмовити повністю у зв`язку з пропуском місячного строку для звернення до суду.

Заяву мотивує тим, що після прийняття наказу НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» № 197 від 15 вересня 2023 року, в зв`язку із тим, що позивач відповідно до наказу № 1285-в від 06.09.2023 перебував з 06.09.2023 по 03.10.2023 у щорічній додатковій відпустці за ненормований робочий день, витяг з наказу було надіслано на поштову адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) 18.09.2023 , про що свідчить поштовий опис, накладна та фіскальний чек про направлення рекомендованого листа № 817 .

Витяг з наказу № 1285-в від 06.09.2023, позивач отримав 28.09.2023 , про що свідчить паперова копія електронного доказу трекінг відправлення № 817, отриманий з офіційного веб сайту «Укрпошта» за електронною адресою https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html.

Тож, якщо позивач вважає, що ПАТ «Укрнафта» порушила його право на працю та протиправно його звільнила на підставі наказу № 197 від 15 вересня 2023 року, він повинен був звернутись до суду за захистом свого права в межах місячного строку з дня вручення копії наказу про звільнення (28.09.2023 ) тобто до 28.10.2023 , чого фактично не зробив, чим і порушив цей строк, що як наслідок, тільки у випадку обґрунтованості та законності вимог позивача, є підставою для застосування судом строку звернення до суду та відмови позивачу в задоволенні позовної заяви.

Представник позивача адвокат Дуткевич М.В. подав до суду письмове заперечення щодо пропуску строків позовної давності. Зазначив, що у трудовій книжці ОСОБА_1 , проведений запис, що він звільнений з роботи 6.11.2023 на підставі наказу № 197 від 15.09.2023 року за п.3 ст. 40 КЗпПУ.

Згідно опису вкладення від 18.09.2023 по його місцю реєстрації АДРЕСА_1 прибуло поштове відправлення , а саме: « витяг з наказу № 197 від 15 вересня 2023 року» з кількістю документів 2 аркуші. На той час позивач проживав у власній квартирі у м. Івано-Франківську та, не маючи засобів до існування, тимчасово приватно підробляв за спеціальністю разом зі своїми знайомими. Отримала листа з НГВУ «Долинанафтогаз» та розписалась його мама - пенсіонерка ОСОБА_8 ,яка також проживає в даному будинку.

Цей лист мама вручила ОСОБА_1 , 4.11.2023, коли він приїхав до с. Тяпче. 6.11.2023 ОСОБА_1 повинен був вийти на роботу. В конверті був опис вкладеного та витяг копії наказу № 197 від 15.09.2023 на 2-х аркушах. Витяг цього наказу долучений до матеріалів позовної заяви. У верхній частині наказу стояв штамп «Копія» , а також написано рукою слово «Витяг». На зворотній стороні аркуша № 2 , де друкарським способом проставлена нумерація сторінки 7, також рукою дописано «Діловод ГД Захід Рак Г.Д.»; та проставлена дата «18.09.2023» ,також там є підпис.

В отриманому ним 4.11.2026 витягу з наказу № 197 є лише два аркуші з текстами на звороті. Йому не надсилався весь текст наказу № 197. З цього випливає, що текст наказу № 197 від 15.09.2023 був виготовлений на 7 сторінках , але його витяг скерований йому лише на 2-х сторінках під номерами 1,2,4 та 7.

06.11.2023 року, коли ОСОБА_1 вийшов на роботу, о 10 годині 31 хвилині на його мобільний телефон за підписом керівника Групи кадрових сервісів Долинського регіону А.Вовківського поступив лист з датою 6.11.2023 за номером , який погано читається, про те,що йому необхідно отримати трудову книжку у зв`язку із звільненням його з роботи з 6.11.2023 згідно з наказом № 196 від 15.09.2023 «Про припинення трудового договору» у групі кадрових сервісів Долинського регіону за адресою АДРЕСА_2 .

Із цього повідомлення випливає, що він був звільнений з роботи не по наказу № 197 від 15.09.2023 , який має назву «Про впровадження заходів щодо усунення причин нещасного випадку», а по наказу № 196 від 15.09.2023 «Про припинення трудового договору» .

Представник відповідача в судовому засіданні скрив факт наявності іншого наказу про його звільнення , а саме: № 196 від 15.09.2023 з назвою «Про припинення трудового договору».

Наказ № 197 від 15.09.2023 про звільнення ОСОБА_1 з роботи не може бути введений в Єдину систему обліку трудової діяльності працівника в електронній формі у відповідності і до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 5.02.2021, так як він стосується прийняття заходів по усуненню наслідків нещасного випадку із ОСОБА_2 , а не звільнення його з роботи.

У його трудовій книжці записано , що він звільнений з роботи з 6.11.2023 по наказу № 197 від 15.09.2023 , повного тексту цього наказу ОСОБА_1 , не отримував, а тільки його витяг, по надісланій йому інформації від керівника групи кадрових сервісів Долинського регіону він був звільнений з роботи по іншому наказу № 196 від 15.09.2023, позовну заяву до суду він подав 29.11.2023, тобто в межах місяця після отримання трудової книжки, а тому немає підстав говорити про застосування позовної давності щодо подачі позовної заяви до суду.

Оцінюючи такі доводи та заперечення щодо засосування строків позовної давності, суд виходить з наступного.

У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року (провадження № 6-1033цс17) викладено правовий висновок: «повторюючи загальне правило про те, що строк для звернення обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, стаття 233 КЗпП України конкретизує це правило стосовно звільнення працівника. В цьому разі строк обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки із записом про звільнення. Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Разом з тим, якщо строк звернення до суду, установлений статтею 233 КЗпП України, пропущено без поважних причин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском зазначеного строку».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.03.2018 у справі № 463/952/15 (провадження № 61-5139св18) зроблено висновок, що зі змісту статті 233 КЗпП України вбачається, що перебіг місячного строку за вимогою про поновлення на роботі починається із дня вручення копії наказу про звільнення, а не з дня його направлення або оголошення його змісту.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 жовтня 2018 року у справі № 479/1065/17 (провадження № 61-36709св18) зазначено, що: «статтею 233 КЗпП України визначено три випадки обчислення початку перебігу строку звернення до суду. Так, перебіг строку звернення до суду починається у разі: вирішення трудового спору - з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права (тримісячний строк звернення до суду); розгляду справи про звільнення - з дня вручення копії наказу про звільнення (місячний строк звернення до суду); розгляду справи про звільнення - з дня видачі трудової книжки (місячний строк звернення до суду).

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду України від 16 березня 2016 року у справі № 6-2426цс15.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 05.02.2021, який набрав чинності 10.06.2021, внесено зміни до ст. 47 КЗпП України.

Так, відповідно до ст. 47 КЗпП України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

А згідно з вимогами ч. 2 ст. 233 КЗпП України, з заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

Отже, на відміну від інших трудових спорів, коли строк звернення до суду обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, місячний строк для звернення до суду за вирішенням спору про поновлення на роботі обчислюється не інакше як з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

У цій справі суд встановив, що наказ про звільнення позивача ОСОБА_1 був прийнятий 15.09.2023.

Покликаючись на поштовий опис, накладну та фіскальний чек про направлення рекомендованого листа № 817 представник відповідача стверджує, що витяг з наказу №197 від 15.09.2023 було надіслано ОСОБА_1 на його поштову адресу ( АДРЕСА_1 ) 18.09.2023.

Витяг з наказу позивач отримав 28.09.2023 , про що свідчить паперова копія електронного доказу трекінг відправлення № 817, отриманого з офіційного веб сайту «Укрпошта» за електронною адресою https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html.

У свою чергу, позивач ОСОБА_1 долучив до матеріалів позовної заяви копію Витягу з наказу № 197 від 15.09.2023 ( сторінки №1,2,4,7 а.с.6-7 т.1), при цьому, стверджує, що отримав такий 04.11.2023.

Відповідно до норм "Правил діловодства організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях", затверджених наказом Мінюсту від 18.06.2015 № 1000/5 (далі - Правила № 1000/5), копія документа це документ, що містить точне знакове відтворення змісту чи документної інформації іншого документа і в окремих випадках деяких його зовнішніх ознак. Копія документа повинна відповідати оригіналу, тобто повністю відтворювати інформацію оригіналу і всі його зовнішні ознаки або їх частину (п. 6 гл. 10 р. ІІ цих Правил).

Витяг - це засвідчена копія частини тексту службового документа. Службовим документом є офіційно зареєстрований службою діловодства або відповідним чином засвідчений документ, що одержаний чи створений установою у процесі її діяльності та має відповідні реквізити. Накази з кадрових питань є службовими документами, віднесеними до розпорядчої документації.

Водночас, ст. 47 КЗпП зобов`язує роботодавця надавати працівникам саме копію наказу про звільнення, а відтак, витяг не може замінити копію наказу.

Окрім цього, ні витяг з оскаржуваного наказу, ні оригінал цього наказу , не містять доказів їх вручення саме позивачу ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 суду пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_1 навпроти приміщення пошти. 26 або 28 вересня 2023 року, коли вона вийшла на вулицю, її покликала поштарка ОСОБА_21 та попросила зайти на пошту, оскільки прийшов лист Коли вона зайшла в приміщення пошти, поштарка дала їй лист та журнал реєстрації , в якому вона розписалась. Лист був адресований не їй, а синові ОСОБА_1 , який на той час перебував у м.Івано-Франківську , оскільки робив там ремонту квартирі. По цій причині вона не відкриваючи листа , положила його в шафу до документів . 04.11.2023 до неї приїхав син ОСОБА_1 , і вона віддала отриманий нею лист.Син з нею не проживає, а живе в с.Мала Тур`я, Калуського району, де має половину квартири.

Інших доказів щодо цього відповідач не надав.

Доводи представника відповідача ОСОБА_22 про те, що позивач ОСОБА_1 був обізнаний з наказом про його звільнення ще 28.09.2023, а тому, як вважає, строк позовної давності збіг 28.10.2023, суд відхиляє як неспроможні, оскільки початком перебігу місячного строку для звернення особи до суду з позовом про поновлення на роботі є саме день вручення наказу про звільнення , а не витягу з наказу, належних та допустимих доказів чого відповідач суду не надав.

За конкретних обставин у цій справі, суд надає віри доводам позивача ОСОБА_1 в частині його тверджень щодо отримання копії витягу наказу про звільнення 04.11.2023, після чого він 30.11.2023 звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі, при цьому не просив поновити строк для звернення до суду.

Відомості про отримання копії витягу з наказу про звільнення позивачем 28.09.2023 спростовані ОСОБА_1 .

За таких обставин, хоч й чітко встановити дату вручення спірного наказу неможливо, однак, суд враховує наведені позивачем доводи щодо отримання такого витягу з наказу 04.11.2023, відсутність заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, що є логічним та послідовним до фактично здійснених ним дій щодо складання позовної заяви та подання такої до суду 30.11.2023.

У свою чергу, відповідач не надав належних та допустимих доказів вручення позивачу копії наказу про його звільнення.

Відтак, за конкретних обставин у цій справі, позивач ОСОБА_1 реалізував своє право на звернення з відповідним позовом до суду у межах строку встановленого законодавством, а тому не має підстав для застосування строків позовної давності як підставу відмови в позові, як просить відповідач.

Щодо відшкодування витрат по справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано: договір № 68 про надання правової допомоги укладеного між адвокатом Дуткевич М.В. та ОСОБА_1 від 14.11.2023 (а.с.28-29 т.1); ордер серії АТ №1049476 на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 , адвокатом Дуткевичем М.В. (а.с.30 т.1); розрахунок процесуальних витрат (акт виконаних робіт) у відповідності до договору від 08.02.2024 та квитанцію до прибуткового касового ордера №12 від 08.02.2024 , відповідно до якого позивачем витрачено 6700,00 грн витрат на правову допомогу (а.с.142-143т.1); додатковий розрахунок процесуальних витрат (акт виконаних робіт) у відповідності до договору від 08.04.2024 та квитанцію до прибуткового касового ордера №31 від 08.04.2024 , відповідно до якого позивачем додатково витрачено 4700,00грн. витрат на правову допомогу (а.с.191-192 т.1) ; додатковий розрахунок процесуальних витрат (акт виконаних робіт) у відповідності до договору від 21.06.2024 та квитанцію до прибуткового касового ордера №42 від 19.06.2024 (а.с.5 т.2), відповідно до якого позивачем додатково сплачено 2400,00грн. витрат на правову допомогу.

З урахуванням викладеного, загальна сума витрат на правову допомогу , що підлягають відшкодуванню, становить 13800,00 грн, які фактично сплачені позивачем за: квитанцією до прибуткового касового ордера №12 від 08.02.2024 ( а.с. 142т.1) ; квитанцією до прибуткового касового ордера №31 від 08.04.2024 (а.с.192 т.1) та квитанцією до прибуткового касового ордера №42 від 19.06.2024 ( а.с. 5 т.2).

Дослідивши перелік наданих послуг та робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для сторони позивача , суд вважає за можливе задовольнити вимоги ОСОБА_1 , щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 13800,00 грн, що знайшла підтвердження наданими позивачем письмовими доказами.

Окрім цього, позивач при зверненні до суду з позовом про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку, звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1211.20 грн.

Відповідно до ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.233, 235 КЗпП України, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 279, 354, 355, 430 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі НГВУ "Долинанафтогаз", про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку - задоволити .

Поновити ОСОБА_1 на посаді майстра з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» з 07 листопада 2023 року

Стягнути із Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі НГВУ "Долинанафтогаз" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 листопада 2023 року до 26 липня 2024 року в сумі 215437 (двісті п`ятнадцять тисяч чотириста тридцять сім) гривень 20 коп., з утриманням з цієї суми податку та інших обов`язкових платежів відповідно до законодавства України.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах одного місяця звернути до негайного виконання.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі НГВУ "Долинанафтогаз" на користь ОСОБА_1 13800 ( тринадцять тисяч вісімсот) гривень 00 коп., витрат за надання правової допомоги згідно квитанцій.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі НГВУ "Долинанафтогаз" на користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4

Відповідач : Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі НГВУ "Долинанафтогаз", , вул. Промислова,7, м.Долина, Калуського району, Івано-Франківської області,77503.

Повний текст рішення виготовлено 08.08.2024

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш