Справа № 462/1583/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 липня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді - Гедз Б. М.

за участю секретаря судових засідань - Ясниської В. Я.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Дуліч-Рибій Ю.В.,

представника третьої особи - Легкун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 29.01.2011 по 29.12.2017 перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від шлюбу з яким народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2017 року вони з відповідачем практично не спілкуються, проживають окремо, із сином відповідач не бачиться, його вихованням, фізичним та духовним розвитком не займається, життям та станом здоров`я дитини не цікавиться, з днем народження сина не вітає, на свята жодних подарунків для нього не купує та повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 22 березня 2018 року ухвалено стягувати із ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1500 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з проведенням індексації відповідно до закону, до його повноліття, починаючи з 07.12.2017 року, виконавчий лист № 462/5801/17 на виконання вказаного рішення суду перебуває у провадженні Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова, однак рішення суду відповідачем не виконується, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 111 040,00 грн. Оскільки відповідач свідомо нехтує покладеними на нього обов`язками батька по відношенню до сина та ухиляється від участі у вихованні та утриманні дитини, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 26.03.2024 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та розпочато підготовче провадження.

02 травня 2024 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова зобов`язано Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради як орган опіки та піклування надати висновок щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що з 2016 року відповідач не піклується про їхнього сина, не бере жодної участі у його вихованні чи утриманні, уникає будь-яких зустрічей та спілкування з дитиною, фінансової допомоги на сина не надає, визначені рішенням суду аліменти не сплачує, внаслідок чого на даний час існує суттєва заборгованість зі сплати аліментів. Поруч з цим, з 2020 року вона перебуває в шлюбі із ОСОБА_5 , від шлюбу з яким мають спільну доньку, проживають разом однією сім`єю та саме ОСОБА_5 син вважає своїм батьком. Просить позов задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача - адвокат Дуліч-Рибій Ю.В. у судовому засіданні позицію своєї довірительки та заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник третьої особи Легкун І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила, що питання доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо його сина ОСОБА_4 вирішувалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, в ході якого встановлено, що ОСОБА_3 на засідання, які призначались на 06.06.2024, 20.06.2024, 04.07.2024 жодного разу так і не з`явився, на розгляді були присутні позивач та син ОСОБА_3 , думку якого було заслухано безпосередньо. Так, малолітній ОСОБА_4 повідомив, що не заперечує проти позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, оскільки він відсутній в його житті, не цікавиться ним, жодного разу не намагався з ним зустрітись чи поспілкуватись. За результатами розгляду питання позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування надала висновок за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4 та вказаний висновок вона підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду справи неодноразово повідомлявся судом належним чином, в тому числі і шляхом поміщення оголошення про його виклик у судове засідання на офіційному сайті «Судова влада України», про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. У визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подав, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомив, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду також не поступала.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідка ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані серед іншого піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з п.16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Львові народився ОСОБА_4 , батьками якого зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , виданим Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 10.06.2011.

Згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 грудня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який був укладений 29 січня 2011 року у Міському відділі ДРАЦСу ЛМУЮ, розірвано.

Крім того, 22 березня 2018 року Залізничним районним судом м. Львова ухвалено рішення, яким стягнуто із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1500 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з проведенням індексації відповідно до закону, до його повноліття, починаючи з 07.12.2017 року.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах проведеного державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львів Західного МУМЮ у межах виконавчого провадження ВП

№ 57777152 з примусового виконання рішення Залізничного районного суду у справі

№ 462/5801/17 заборгованість боржника ОСОБА_3 зі сплати аліментів перед стягувачем ОСОБА_1 (до укладення шлюбу - ОСОБА_1 , свідоцтво про шлюб, серія НОМЕР_2 видане 12.12.2019 Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області) ОСОБА_1 станом на 23 січня 2024 року становить 111 040,00 грн.

Як вбачається із характеристики № 20, виданої 18 січня 2024 року СЗШ № 65 м. Львова ОСОБА_4 навчається у 7-ому класі СЗШ № 65 м. Львова, зарекомендував себе старанним і дисциплінованим, систематично відвідує школу та виконує домашні завдання, дитина завжди охайна, доглянута та забезпечена усім необхідним учнівським приладдям. Мама постійно цікавиться успіхами сина, контактує з педагогами та бере активну участь у навчанні дитини та справах батьківської громади, підтримує тісний зв`язок з іншими батьками класу, водночас батько хлопчика не бере участі у навчанні та вихованні дитини.

Висновком № 260001-вих.100394 від 11.07.2024 Залізничної районної адміністрації як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення матері ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що у зв`язку із обставинами ухилення гр. ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов`язків, із врахуванням рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини від 04.07.2024 (протокол № 14), з метою захисту прав та законних інтересів дитини орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_3 щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, як вбачається змісту згаданого висновку Залізничної районної адміністрації на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, заслухано також думку малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що не заперечує щодо позбавлення гр. ОСОБА_3 батьківських прав, так як батько відсутній в його житті, жодного разу не намагався поспілкуватись з ним, привітати з днем народження та не був присутнім на важливих для нього подіях.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка є матір`ю позивача - ОСОБА_1 , надала суду показання, що після розірвання шлюбу між її донькою та ОСОБА_3 , відповідач спочатку бачився із сином, однак надалі ні на дні народження дитини, ні на будь-які інші свята більше жодного разу не з`являвся, востаннє спілкувались приблизно у 2017 році. З того часу відповідач зовсім не цікавиться ні життям сина, ні його станом здоров`я, жодної допомоги ні фінансової, ні у вихованні сина не надає. Онук обізнаний, з приводу якого питання відбувається судовий розгляд, не заперечує проти позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки не вважає його своїм татом, наскільки їй відомо, орієнтовно у 2021 році бачив відповідача, але не захотів з ним спілкуватись.

Зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 СК України підставою позбавлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку батьків, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Таким чином, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Враховуючи положення п. 8 ст. 7 СК України, у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим з урахуванням інтересів дитини, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, і питання про його застосування може бути вирішене судом після повного й всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи й характеру ставлення батьків до дитини, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, яке надасть їй полегшення, тому необхідно оцінити позитивний результат для дитини, який має настати.

Оскільки згідно законодавства України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання - є одним із основних прав дитини, якщо ж батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, це є підставами для позбавлення їх батьківських прав.

Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Такого ж висновку і дійшов ВССУ в ухвалі від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц ВССУ зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд вказав, що потрібно встановити винну поведінку батька щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також те, чи можливо змінити його поведінку в кращу сторону попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а також сприяти захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування та перевірити ставлення дитини до свого батька.

Верховний Суд в постанові від 24.10.2018 по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17).

Аналіхуючи висновок органу опіки та піклування, на переконання суду такий є обґрунтованим, у ньому наведено достатньо підстав та аргументів, які вказують на доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав, а також позитивного впливу такого рішення на інтереси дитини.

Крім того, в ході судового розгляду беззаперечно встановлено, що відповідач протягом тривалого часу не спілкується із дитиною, матеріально її не утримує, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не виявляє по відношенню до дитини турботи, що вказує на неналежне виконання відповідачем батьківських обов`язків, тому суд дійшов висновку, що така поведінка відповідача свідчить про його небажання надалі мати та виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини.

За наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини, що сприятиме захисту якнайкращих інтересів дитини.

На переконання суду, за відсутності доказів щодо наявності між дитиною та батьком зв`язку, який визначається як сімейне життя, відсутність взагалі протягом тривалого часу будь-якого контакту внаслідок такої свідомої поведінки відповідача, що підтверджено безпосередньо дитиною на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, позбавлення відповідача його батьківських прав не становитиме втручання в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у право відповідача на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8 цієї Конвенції.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дітьми, водночас ухилення від виконання батьківських обов`язків є в силу закону підставою для позбавлення батьківських прав.

Поруч з цим, суд також роз`яснює, що відповідно до положення ч. 1 ст. 169 ЦПК України мати, батько, позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1 211,20 грн.

Керуючись ст. 2, 12, 81, 89, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав задоволити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, місцезнаходження: м. Львів, вул. Виговського, 34.

Повний текст рішення складено 06 серпня 2024 року.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал рішення знаходиться у справі № 462/1583/24

Суддя: Б.М.Гедз