справа №176/523/24
провадження №2/176/537/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Волчек Н.Ю.

з участю секретаря с/з Ляху В.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду з даним позовом, де просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в сумі 14000 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.01.2024 року по справі №176/3450/23, який набрав законної сили 20.02.2024 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України. Однак, станом на момент подачі позову до суду відповідач добровільно не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану злочином, в сумі 14000 грн., що змусило його звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21 лютого 2024 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Сторони про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Відзиву на позов відповідач до суду не направив.

Поштовий конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.01.2024 року по справі №176/3450/23, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України та призначено йому покарання:

-за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років;

-за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком 1 /один/ рік.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 /три/ роки. Даний вирок суду набрав законної сили 20.02.2024 року. (а.с.8-10).

Вироком суду встановлено наступне: 08.09.2023 більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_2 , будучи обізнаним про дію в Україні воєнного стану, знаходився поблизу будинку АДРЕСА_1 , де знайшов банківську платіжну карту, яка прив`язана до карткового рахунку НОМЕР_1 , відкритого у відділенні АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 і належну останньому.

Після чого у ОСОБА_2 виник прямий умисел направлений на викрадення банківської картки, що є офіційним документом відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000, ч.4ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 та в подальшому, з корисливих мотивів, залишив банківську картку собі, не намагаючись повернути власнику потерпілому ОСОБА_1 .

Тобто, ОСОБА_2 розуміючи, що вказана банківська картка є офіційним документом відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000, Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року, діючи умисно, з корисливих мотивів та в подальшому з метою незаконного заволодіння грошовими коштами належними ОСОБА_1 , викрав вищевказану банківську картку, на якій, станом на 08.09.2023, перебували грошові кошти в сумі 14000 грн. ОСОБА_2 отримав її в своє повне розпоряджання та усвідомлюючи настання суспільно - небезпечних наслідків, незаконно заволодів офіційним документом, утримуючи при собі вищевказаний офіційний документ та розпорядився привласненим майном на власний розсуд з корисних мотивів.

Крім того, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Згідно з Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженим Законом № 1757/2022 від 16.11.2022 продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженим Законом №58/2023 від 06.02.2023року продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженим Законом №9259/2023 від 01.05.2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

08.09.2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_2 , будучи обізнаним про дію в Україні воєнного стану, знаходився поблизу будинку АДРЕСА_1 , де знайшов банківську платіжну карту, яка прив`язана до карткового рахунку НОМЕР_2 , відкритого у відділенні АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 і належну останньому, та розуміючи, що даною карткою можна користуватись та те, що на ній можуть бути гроші, останній викрав її з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_2 , маючи умисел на таємне викрадення грошових коштів з привласненої банківської картки АТ «Ощадбанк», яка прив`язана до рахунку НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 з метою реалізації прямого умислу, шляхом використання платіжної картки, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме, грошових коштів з вищевказаної банківської платіжної карти на ім`я ОСОБА_1 , умисно, таємно, будучи обізнаним про дію в Україні воєнного стану, розуміючи, що вищевказана банківська карта АТ «Ощадбанк» йому не належить, почав користуватись нею для власних потреб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не бачить їх, 08.09.2023 в проміжок часу з 18 год. 00 хв. по 18 год. 01 хв., перебуваючи поблизу банкомату № DN00163235 САD2088, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи викрадену банківську картку належну потерпілому ОСОБА_1 , таємно викрав з її рахунку грошові кошти в сумі 1300 грн., що належать потерпілому ОСОБА_1 .

Після чого ОСОБА_2 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення майна, розуміючи, що на привласненій ним банківській картці, що належить ОСОБА_1 , банківській картці банку АТ «Ощадбанк», є грошові кошти, 08.09.2023 в проміжок часу з 19 год. 12 хв. по 19 год. 13хв., ОСОБА_2 , перебуваючи поблизу банкомату №DN001632141 САD0555, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи викрадену банківську картку належну ОСОБА_1 , банку АТ «Ощадбанк», таємно викрав з її рахунку грошові кошти в сумі 5000 грн., що належать ОСОБА_1 .

В подальшому, ОСОБА_2 , знаючи, що на привласненій банківській картці, що належить ОСОБА_1 , залишилися грошові кошти, 08.09.2023 прийшовши до магазину «Варус», який розташований АДРЕСА_3 , де на касі магазину з викраденої банківської карти зняв грошові кошти, двома транзакціями, сумами - 6000 грн. о 19 год. 21 хв. та 1700 грн., о 19 год. 22 хв. на загальну суму 7700 гривень.

Після чого ОСОБА_2 пішов з місця вчинення кримінального правопорушення, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_1 , згідно банківської роздруківки від 26.09.2023, на загальну суму 14000 гривень.

У кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, ОСОБА_1 був залучений як потерпілий, однак із цивільним позовом про відшкодування матеріальної шкоди в рамках кримінального провадження не звертався.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому позовні вимоги ОСОБА_4 щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку передбачених законом.

Частина 1 ст. 15 ЦК України, закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч.7ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Аналізуючи зазначені вище обставини, суд прийшов до висновку, що позивачем ОСОБА_1 доведено належними та допустимим доказами завдання йому матеріальної шкоди, які слід стягнути на його користь з відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, та оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про відшкодування шкоди, завданої злочином, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись,ст.ст.4, 5, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 128-131, 133, 141, 211, 223, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 матеріальну шкоду, завдану злочином у розмірі 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК