МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа№ 521/8067/23
Номер провадження№2/521/411/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

судді - Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

позивач : ОСОБА_1

відповідач : Одеська міська рада

предмет позову : визнання права власності на квартиру за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із вищезазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з 2003 року проживала разом з ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 .

В 2018 році вони зареєстрували шлюб.

Вищевказана квартира на підставі ордеру виконавчого комітету Іллічівської районної ради народних депутатів міста Одеси 16.05.1994 була надана у користування матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в складі сім`ї - дві особи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Позивач стверджувала, що з моменту вселення до квартири вона відкрито володіє нею та просила суд застосувати до виниклих правовідносин положення статті 344 ЦК України, визнавши за нею право власності на спірне майно за набувальною давністю.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала.

Одеська міська Рада скористалась процесуальним правом надання відзиву, позов не визнала.

Так, відповідач стверджував, що спірне майно за правовим статусом не є таким, до якого можуть бути застосовані вимоги статті 344 ЦК України, обов`язкові умови набуття права власності за набувальною давністю у їх сукупності позивачем не дотримані.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

16.05.1994 виконавчим комітетом Іллічівської районної ради народних депутатів м. Одеси ОСОБА_3 виданий ордер на право зайняття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 складом сім`ї дві особи : ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ).

Після смерті матері ОСОБА_2 продовжив фактично проживати в спірному майні.

23.10.2018 ним та позивачем укладений шлюб (свідоцтво про шлюб, актовий запис № 3036).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ).

Позивач стверджувала, що з 2003 року фактично постійно проживає у спірній квартирі.

Місце проживання позивача у встановленому законом порядку зареєстровано в АДРЕСА_3 .

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю» за рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 № 266-І «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області» весь житловий і нежитловий фонд перейшов до комунальної власності.

ОМР, як власник спірного об`єкта нерухомого майна, від права власності не відмовлялась.

Позивач із правовим статусом квартири обізнана.

Підстави набуття права власності це передбачені законом юридичні факти, за наявності яких особа набуває майно, стає його власником.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, в порядку статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набувальна давність чинним законодавством визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють за відсутності титулу власника.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України за набувальною давністю може бути набуто право власності (за умов дотримання добросовісності, відкритості та безперервності) на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого власнику було відмовлено.

Окрім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Виходячи з судової практики по спірних правовідносинах, зокрема, ПВС від 28.04.2020 у справі № 552/1354/18, ПВС у від 04.07.2018 у справі № 539/1605/16-ц позов про визнання права власності за набувальною давністю не може заявляти особа, яка володіє ним за волею власника і завжди знала, хто є власником цього майна.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

Враховуючи надані позивачем докази, позивач не набула право власності на спірну квартиру за набувальною давністю, оскільки не могла не знати про те, що спірна квартира є комунальною власністю.

Суд критично оцінює надані позивачем письмові пояснення: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , оскільки питання про їх допит у якості свідків позивачем в процесі розгляду справи не порушувалось.

Інших належних матеріальних доказів (акти, договори, квитанції, тощо) позивачем на підтвердження позовних вимог не надано.

Позивач не є добросовісним набувачем.

Відкритість і безперервність користування спірним майном позивачем не доведена, які і не є сама по собі достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами статті 344 ЦК України.

Вищевказані обставини виключають задоволення позову як такого, що суперечить вимогам закону, а порушене право позивача відсутнє.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В позові - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст 354, 355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Світлана МАРКАРОВА

Повний текст рішення виготовлений 17.04.2024

03.04.24