УХВАЛА

22 липня 2024 року

м. Київ

справа № 2-122/2009

провадження № 61-8515ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності

на самочинно збудоване майно, зобов`язання провести реєстрацію права власності та за позовом ОСОБА_4 до Подільської районної

у м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,

про визнання права власності на самочинне будівництво та зобов`язання провести реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 травня 2009 року у справі за позовом

ОСОБА_2 до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації,

КП «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності

на об`єкти нерухомого майна», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

про визнання права власності на самочинно збудоване майно, зобов`язання провести реєстрацію права власності та за позовом ОСОБА_4

до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, КП «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , про визнання права власності

на самочинне будівництво та зобов`язання провести реєстрацію права власності.

10 червня 2024 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернулася

до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року у цій справі, у якій заявниця, посилаючись

на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року

та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявниці порушує клопотання про поновлення строку

на касаційне оскарження судового рішення, яке мотивує тим, що повний текст ухвали Київського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року нею отримано

27 травня 2024 року засобами електронного зв`язку. На підтвердження вказаного суду надано відповідні докази, зокрема супровідний лист Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року.

Розглядаючи вказане клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, суд доходить висновку, що воно підлягає задоволенню, виходячи

з такого.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо

в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання)

без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється

з дня складення повного судового рішення.

За частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право

на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали,

суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки касаційна подана протягом тридцяти днів з дня вручення заявниці такого судового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення,

про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення

або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову

у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами,

про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення

за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд

в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв

чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявниця як на підставу касаційного оскарження судового рішення посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема зазначає, що справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час

і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402, 406 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвалу Київського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати з Подільського районного суду міста Києва цивільну справу

№ 2-122/2009 за позовом за позовом ОСОБА_2

до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності

на самочинно збудоване майно, зобов`язання провести реєстрацію права власності та за позовом ОСОБА_4 до Подільської районної

у м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,

про визнання права власності на самочинне будівництво та зобов`язання провести реєстрацію права власності.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська