Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1954/24
Провадження №: 2/332/1555/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 р. м.Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Ретинська Ю.І., за участю секретаря судового засідання Божко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 47014 грн, яка складається із: тіла кредиту 35074,00 грн; суми процентів за користування кредитом 11940,00 грн; а також судові витрати зі сплати судового збору 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Обґрунтовано позов тим, що 23.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», було укладено електронний договір № 5590291 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складала 10000 грн. Кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022, розміщених на їх сайті - https://creditplus.ua/ru/documents. Строк кредиту складав 360 днів, дата повернення кредиту 18.02.2023. Відповідач свої зобов`язання щодо сплати відсотків та тіла кредиту не виконувала. У період з 25.02.2022 по 30.04.2022 було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул у зв`язку із введенням воєнного стану. У період з 01.05.2022 по 03.09.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. В межах строку дії договору за період з 04.09.2022 по 02.11.2023 кредитором нараховано відсотки за ставкою 1.99% в день, на загальну суму 11940,00 грн.

29.05.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №29-05/2023-Ф, згідно з яким ТОВ «Авентус Україна» відступило право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Неналежне виконання відповідачем договору призвело до виникнення заборгованості перед фінансовою установою, а тому позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 09 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Сторони в судове засідання не з`явились. Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, у через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, та пояснила що заборгованість утворилася через скрутне матеріальне становище.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

23.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», було укладено електронний договір № 5590291 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складала 10000 грн. Кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022, розміщених на їх сайті - https://creditplus.ua/ru/documents. Строк кредиту складав 360 днів, дата повернення кредиту 18.02.2023 (а.с. 16-26).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Як вбачається зі змісту договору, такий підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «М112750». Також, 23.02.2022 відповідачем було підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту (а.с. 27-28).

З матеріалів справи вбачається, що 23.02.2022 на платіжну карту № НОМЕР_1 перераховано 10000,00 грн кредитних коштів, що підтверджується довідкою АТ «ПУМБ» (а.с. 159). Таким чином, зарахування кредитних коштів в сумі 10000,00 грн на картковий рахунок відповідача підтверджується належними доказами.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

29.05.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК» «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 29.05/23-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги заборгованості за договорами кредиту ТОВ «ФК» «Фінтраст Україна» (а.с. 135-143).

Як вбачається з витягу реєстру боржників до договору факторингу № 29-05/2023-Ф, ТОВ «ФК» «Фінтраст Україна» набуло право вимоги та всі права кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5590291 (а.с. 69).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Таким чином до позивача, перейшли всі права щодо права вимоги до відповідача за кредитним електронним договором № 5590569 від 23.02.2022 згідно якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит в сумі 10000 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договорів про відступлення прав вимоги, первісним Кредитором ТОВ «Авентус Україна» направлено повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні (а.с. 44).

Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

У зв`язку із тим, що відповідач належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, станом на 28.05.2023 утворилась заборгованість в розмірі 35074,00 грн, яка складається з: суми кредиту 10000 грн; суми процентів за користування кредитом 25074,00 грн (а.с. 45-67).

Крім того, позивачем також нараховано відсотки за 60 календарних днів у період з 04.09.2022 по 02.11.2022 на суму 11940,00 грн.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, заборгованості за кредитним договором в розмірі 47014,00 гривень.

З урахуванням положень ст. 263 ЦПК України, при ухваленні судового рішення має бути вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Ставка судового збору за подання позовної заяви складає 3028,00 грн. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків сплаченого ним судового збору в сумі 1211,20 гривень.

Вирішуючи вимоги про стягнення витрат на правову допомогу суд приходить до наступного.

Згідно положень с. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (складання позовної заяви, надання консультацій).

На підтвердження понесених витрат позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 10.07.2023 р., укладеного між позивачем та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем (а.с.92-94), звіт про надання правової допомоги згідно договору №10/07-2023 від 10.07.2023 (а.с.43), платіжної інструкції про оплату позивачем наданих правничих послуг від 27.03.2024 р. (а.с.41). В сукупності, з даних документів вбачається, що позивачу вищевказаним адвокатом були надані правничі послуги у вигляді аналізу та збору доказів, складання цього позову та подання його до суду, і позивачем вони оплачені у розмірі 10000,00 грн.

Відповідачем не заявлялося клопотання про зменшення заявлених позивачем витрат на правову допомогу, в зв`язку з чим суд вважає, що заявлені вимоги позивача про стягнення вищевказаної суми понесених ним витрат на правничу допомогу, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12,13,76-82,89,141,200,263-265,274,279 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (,місцезнаходження за адресою: 03150, м. Київ, вул. Загородня, б. 15 офіс 118/2) заборгованість за договором № 5590291 від 23.02.2022 про надання споживчого кредиту у розмірі у розмірі 35074 (тридцять п`ять тисяч сімдесят чотири) гривні 00 копійок, нараховані відсотки за 60 календарних днів - 11940 (одинадцять тисяч дев`ятсот сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (, місцезнаходження за адресою: 03150, м. Київ, вул. Загородня, б.15 офіс 118/2) понесені судові витрати зі сплати судового збору 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (, місцезнаходження за адресою: 03150, м. Київ, вул. Загородня, б.15 офіс 118/2) 50 відсотків від сплаченого судового збору, що становить 1211,20 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції національній валюті № 4085 від 27 березня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07.08.2024.

Суддя: Ю.І. Ретинська