Справа № 303/6026/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Полянчук Б.І., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.07.2024 позовна заява ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів залишена без руху, оскільки в порушення вимог ч.7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача ОСОБА_2 не долучено документ, що підтверджує її повноваження.

26.07.2024 ОСОБА_3 , яка представляє інтереси ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на підставі довіреності від 05.03.2024, подала до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви до якої як доказ на підтвердження повноважень представника ОСОБА_2 додала копію посадової інструкції Керівника групи за напрямком позовної роботи Відділу юридичного стягнення заборгованості ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

З довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» від 25.07.2024 №27 вбачається, що ОСОБА_2 дійсно працює у ТОВ «Укр Кредит Фінанс» з 01 листопада 2023 року на посаді Керівника групи за напрямком позовної роботи відділу юридичного стягнення заборгованості.

З наданої копії посадової інструкції Керівника групи за напрямком позовної роботи Відділу юридичного стягнення заборгованості ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме п.п. 4.7 вбачається, що керівник групи за напрямком позовної роботи відділу юридичного стягнення заборгованості має право представляти інтереси товариства в судових органах України без додаткового уповноваження (довіреності) в порядку самопредставництва юридичної особи.

Проте, суд не може взяти до уваги зазначену посадову інструкцію як підтвердження повноважень в порядку самопредставництва юридичної особи, так як посадова інструкція працівника організації не є таким документом, який надає повноваження на представництво, оскільки відповідно до чинного законодавства посадова інструкція не є документом, який породжує певні управлінські чи/та представницькі функції посадової особи.

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 712/8637/17.

Крім того, такий документ як посадова інструкція не передбачений ч. 3 ст.58 ЦПК України, як документ що підтверджує повноваження у порядку самопредставництва.

При поданні позовної заяви на підтвердження повноважень ОСОБА_2 на представництво інтересів позивача до позовної заяви долучено копію довіреності на її ім`я від 21.07.2023 та довіреність сформовану в системі «Електронний суд» від 28.08.2023, яка не підтверджує повноваження ОСОБА_2 на представництво інтересів позивача виходячи з наступного.

Згідно частини третьої статті 131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Пунктом 11 Перехідних положень Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року, у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року, у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Згідно ч.2 ст.15 ЦПК України, представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частина 3 ст.58 ЦПК України передбачає, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Позивачем не долучено до справи докази, які підтверджують, що ОСОБА_2 згідно ч.3 ст.58 ЦПК України має право на самопредставництво ТОВ «Укр Кредит Фінанс», оскільки є керівником, членом виконавчого органу товариства або є іншою особою, уповноваженою діяти від імені товариства відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Частини 1,2 ст.60 ЦПК України визначають, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Виходячи з поданого до суду позову та додатків до нього ОСОБА_2 не має процесуального статусу законного представника, а також між позивачем та відповідачем не виник спір з трудових відносин.

При вирішенні питання чи відноситься спір до малозначних, по яким представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу суд виходить з наступного.

Так, Конституційний Суд України 22 листопада 2023 року ухвалив рішення у справі за конституційними скаргами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), пункти 1,5 частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України. Пункти 1,5 частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, визнані неконституційними, утрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Верховній Раді України привести нормативне регулювання, установлене пунктами 1,5 частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, у відповідність до Конституції України та цього Рішення.

Судом встановлено, що на момент звернення з позовом до суду (18.07.2024) п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України втратив чинність і Верховна Рада України не привела нормативне регулювання, встановлене п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України, у відповідність до Конституції України та рішення Конституційного Суду України від 22.11.2023.

Таким чином, виходячи з викладеного ч.6 ст.19 ЦПК України (у редакції Закону, який діяв на момент звернення з позовом до суду) передбачала, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу.

Виходячи із заявлених позовних вимог справу неможливо віднести до малозначних за пунктами 3 та 4 ч.6 ст.19 ЦПК України.

Справа також не є малозначна за п.2 ч.6 ст.19 ЦПК України, оскільки зазначений пункт не містить імперативної норми, а наділяє суд дискреційними повноваженнями на віднесення справи до категорії незначної складності та, як наслідок, визнання справи малозначною. Чинне процесуальне законодавство не містить переліку підстав, за наявності яких суд може визначити справу малозначною, а визначає, що справа незначної складності може бути визнана судом малозначною, проте прийняття такого рішення не обов`язок, а право суду. Питання щодо віднесення справи до категорії малозначних справ вирішується судом при відкритті провадження у справі.

Таким чином, на момент звернення з позовом до суду у позивача не було підстав відносити справу до категорії малозначних.

Крім того, слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» від 19 червня 2024 року № 3831-IX, який набрав чинності 19.07.2024 внесено зміни до ЦПК України, а саме пункти 1, 2, 3 і 5 частини шостої статті 19 викладено в такій редакції:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб".

З позовної заяви вбачається, що ціна позову у даній справі становить 147500,00 грн, що перевищує тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, отже на момент вирішення питання про відкриття провадження по справі справа також не є малозначною за п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України.

Таким чином, виходячи з викладеного представником у суді по цій справі не може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу, а може бути керівник, член виконавчого органу, інша особа, уповноважену діяти від імені товариства відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) або адвокат.

Вважаю, що за таких обставин долучена до позовної заяви довіреність на ім`я ОСОБА_2 від 21.07.2023, довіреність сформована в системі «Електронний суд» від 28.08.2023, посадова інструкція не підтверджують її повноважень на представництво інтересів позивача у даній справі.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_3 , яка підписала та подала заяву на усунення недоліків також не наділена повноваженнями на представництво інтересів позивача на підставі наданої довіреності від 05.03.2024, виходячи з вищезазначених норм Закону.

Частина 3 ст.185 ЦПК України передбачає, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Позивач ухвалу від 22.07.2024 отримав 23.07.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, проте у встановлений термін не виконав зазначені в ухвалі вимоги, оскільки не надав суду документ, що підтверджує повноваження представника позивача, тому позовну заяву необхідно вважати неподаною і повернути позивачу на підставі ст. 185 ч. 3 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 185, 258-261, 353-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя