Справа № 466/2298/24
Провадження № 2/466/1269/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Донченко Ю.В.

секретаря судового засідання Сирватка Н.В.

справа №466/2298/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за участю позивача ОСОБА_1 ,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина- ОСОБА_3 , оскільки він продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідності до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною позивачки та відповідача. 11 грудня 2023 року рішенням Овруцького районного суду Житомирської області позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей задоволено частково, вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16 березня 2023 року до досягнення ними повноліття. Вказане судове рішення набрало законної сили та перебуває на примусовому виконанні у Овруцькому ВДВС Центрального МУ МЮ (м. Київ). На момент звернення до суду із даним позовом, ОСОБА_3 досяг повноліття, відтак сплата аліментів на його утримання припинилася. Зазначає, що спільний з відповідачем син ОСОБА_3 на даний час перебуває на очній, платній формі навчання, у відокремленому структурному підрозділі «Технічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка». Згідно договору №827 від 03 серпня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та відокремленим структурним підрозділом «Технічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» вартість навчання складає 10 000 грн. в рік. У відповідності до квитанції №9330-5489-9391-4808 від 19 січня 2024 року позивачем внесено на рахунок відокремленого структурного підрозділу «Технічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» 8 926 грн. Наголошує, що утримання сина не обмежується лише оплатою за навчання, а також включає оплату одягу, їжі, підручників та інших канцелярських засобів для навчання, витрати в повному обсязі несе позивач, що створює значні майнові складнощі та утруднює належне забезпечення потреб сина, тому просить стягнути аліменти на її утримання у зв`язку з подальшим навчанням.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2024 вищезазначену справу передано до розгляду судді Донченко Ю.В.

Ухвалою судді від 01.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є дитиною позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.12.2005 року (а.с. 2).

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 11.12.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей задоволено частково, вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16 березня 2023 року до досягнення ними повноліття (а.с.6-7 зворот).

На час подання позову старший син сторін по справі ОСОБА_3 перебуває на очній, платній формі навчання, у відокремленому структурному підрозділі «Технічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка», що підтверджується договором №827 від 03 серпня 2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та відокремленим структурним підрозділом «Технічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка», вартість навчання складає 10 000 грн. в рік (а.с.12 зворот).

У відповідності до квитанції №9330-5489-9391-4808 від 19 січня 2024 року ОСОБА_1 внесено на рахунок відокремленого структурного підрозділу «Технічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» 8 926 грн (а.с.13).

У відповідності до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №111394 позивачу встановлено другу групу інвалідності та заборонено працювати в умовах тяжкого фізичного та психо-емоційного навантаження (а.с.10).

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України визначено: якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, враховуючи ті обставини, що син позивача та відповідача ОСОБА_3 досяг 18 років, на даний час є студентом очної, платної форми навчання, у відокремленому структурному підрозділі «Технічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка», позивач являється інвалідом другої групи, якій заборонено працювати в умовах тяжкого фізичного та психо-емоційного навантаження, а відповідач знаходиться у працездатному віці, тому має змогу утримувати свого повнолітнього сина до закінчення ним навчання, оскільки він потребує матеріальної допомоги, а батько має змогу її надавати.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач має можливість утримувати матеріально свою повнолітню дитину, що продовжує навчання і потребує матеріальної підтримки, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти до закінчення сином навчання або досягнення 23 років.

Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

З урахування встановлених обставин, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я відповідача, який на даний час не є пенсіонером чи інвалідом, знаходиться у працездатному стані, наявність неповнолітньої доньки, на користь якої він сплачує аліменти, матеріальне становище дитини, яка навчається на очній формі навчання, сплачує витрати на проїзд, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28 лютого 2024 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 1211,20 ( одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Текст рішення складено та підписано 06.08.2024 року.

Суддя Ю. В. Донченко