Справа № 2-4862/10
У Х В А Л А

про залишення скарги без руху

02 серпня 2024 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Пилипюк Л. М., ознайомившись зі скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність в. о. начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Миколи Корнєва,

В С Т А Н О В И Л А:

31 липня 2024 року до Корольовського районного суду міста Житомира через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність в. о. начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) М. Корнєва. У цій скарзі ОСОБА_1 заявляє такі вимоги: 1) визнати неправомірною бездіяльність в. о. начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) М. Корнєва, яка полягає у невжитті заходів на відновлення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-4862/10 від 22 грудня 2010 року, який виданий Корольовським районним судом міста Житомира; 2) зобов`язати в. о. начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) М. Корнєва поновити порушене право ОСОБА_1 шляхом вжиття передбачених законом заходів по відновленню виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-4862/10 від 22 грудня 2010 року, який виданий Корольовським районним судом міста Житомира, а саме шляхом скасування постанови від 04 серпня 2022 року про закінчення виконавчого провадження.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається Цивільним процесуальним кодексом України (ЦПК України) та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Правила, які регулюють умови прийнятності скарг, покликані забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, а зацікавлені особи повинні очікувати, що ці правила будуть застосовані.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки ЦПК України не врегульовані питання щодо залишення без руху скарги на дії державного виконавця, суддя застосовує аналогію закону, зокрема, положення ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, які регулюють питання залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Скарга ОСОБА_1 не містить відомостей про наявність/відсутність електронного кабінету в особи, дії якої оскаржуються, та в боржника. Крім того, в скарзі не зазначено РНОКПП боржника, відомі засоби зв`язку з особою, дії якою оскаржуються.

Відповідно до абз.2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Частиною шостою ст. 14 ЦПК України встановлено обов`язок державних органів, а також державних виконавців зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).

Таким чином, скаржнику слід надати докази надіслання до електронного кабінету Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) матеріалів скарги, які подані до суду.

Крім того, вирішуючи питання про прийняття скарги до розгляду, вважаю доцільним дослідити дотримання скаржником строку звернення до суду.

Статтею 449 ЦПК України встановлено строк для звернення із скаргою, зокрема скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця, саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою 31 липня 2024 року. Зміст скарги свідчить, що скаржник міг довідатись про порушення своїх прав з дати отримання відповіді № 5.1/1578 від 29 липня 2024 року в. о. начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Миколи Корнєва. Однак, скаржник не повідомляє, коли саме та якими засобами зв`язку він отримав вищевказану відповідь.

Разом з тим, з метою належного виконання вимог ст. 449 ЦПК України та дослідження питання дотримання скаржником строку звернення до суду вважаю доцільним запропонувати ОСОБА_1 надати докази, що підтверджують дату та спосіб отримання ним відповіді № 5.1/1578 від 29 липня 2024 року в. о. начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, приходжу до висновку, що скаргу слід залишити без руху, надавши скаржнику можливість усунути встановлені недоліки.

На підставі наведеного, керуючись ст. 175, 183, 185, 447, 449 ЦПК, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність в. о. начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Миколи Корнєва залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків, а саме: п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху.

Якщо скаржник відповідно до ухвали судді у встановлений строк виконає, зазначені в ухвалі недоліки, скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК