ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/3278/23 Номер провадження 22-ц/814/1814/24Головуючий у 1-й інстанції Попов М.С. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу адвоката Янка Олександра Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2023 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», за участі представника позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із даним позовом. Вказувало, що 09 грудня 2019 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-544113. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.п. 1.1 п. 1 кредитного договору, ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором. Відповідно до п.п. 2 п. 2 кредитного договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту позичальника, емітовану банком України.

22 грудня 2022 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений Договір факторингу №22122022/2, відповідно до умов якого, ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно з п.п. 2.2. Договору факторингу з дати відступлення прав вимоги, клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру боржників та набуває всіх прав за ними.

Відповідно до Реєстру боржників від 22 грудня 2022 року до Договору факторингу №22122022/2, позивач набув право грошової вимоги до боржників, зокрема і до відповідача у сумі 19 061 грн., з яких: 7 000 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 141 грн. сума заборгованості за звичайними відсотками, 10 920 грн сума заборгованості за простроченими відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 22 грудня 2022 року, позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. Оскільки, відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором №00-544113 від 09 грудня 2019 року, він має непогашену заборгованість у вищевказаному розмірі.

В зв`язку з цим, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 061 грн., з яких: 7 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1 141 грн. - заборгованість за звичайними відсотками, 1 0920 грн сума заборгованості за простроченими відсотками; а також стягнути понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2023 року позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №00-544113 від 09 грудня 2019 року у загальному розмірі 19 061 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684 грн.

Рішення оскаржив відповідач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення, ухваливши нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вважає, що кредитний договір є не укладеним, оскільки не підписаний сторонами та йому не були видані кошти, передбачені його умовами. Також просить суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, 09 грудня 2019 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-544113, за умовами якого, ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 7 000 грн. Строк дії договору 30 днів. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Відповідно до п. 2.1. кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку у сумі 7000 грн. на карту позичальника № НОМЕР_1 , емітовану банком України.

Паспортом споживчого кредиту передбачено суму кредиту - 7 000 грн, строк кредитування - 30 днів, фіксована процентна ставка 0,01%річних, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 3,00% в день. Інформація вказана у паспорті споживчого кредитування зберігає чинність до 08 січня 2020 року.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору строк дії кредиту 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 08 січня 2020 року або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому пунктами 1.3.1-1.3.3. цього договору.

Згідно з п.1.3.1. договору строк дії договору автоматично продовжується на кількість днів, зазначених у п.1.3. договору, у випадках, якщо по день повернення кредиту (включно)позичальник здійснив оплату заборгованості по договору на суму не менше суми процентів , що розраховані виходячи з кількості днів, що встановлені в п. 1.3 договору та передували (поспіль)дню повернення кредиту включно.

За положеннями п. 1.3.2. договору у випадку, якщо строк дії кредиту закінчився та не відбулася його чергова пролонгація, строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів зазначених в п. 1.3. Договору в дату здійснення позичальником оплати в повному обсязі заборгованості за процентами, що передбачені цим договором.

Згідно з Додатком №1 до кредитного договору № 00-544113 від 09 грудня 2019 року «Графік платежів», який є невід`ємною частиною кредитного договору, встановлено кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення з повернення кредиту та сплати процентів.

22 грудня 2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» уклали Договорів факторингу № 22122022/2, за умовами якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передало (відступило) ТОВ «ФК" ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, що підтверджується Актом прийому -передачі реєстру боржників до Договору факторингу № 22122022/2 від 22.12.2022.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договорів факторингу № 22122022/2 від 22 грудня 2022 року, ТОВ «ФК» ЄАПБ» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 00-544113 в сумі 19 061 грн, з яких: 7 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1141,00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками, 10 920,00 грн - сума заборгованості за простроченими відсотками .

Із наданого позивачем розрахунку боргу за кредитним договором № 00-544113 від 09.12.2019 за період з 22 грудня 2022 року до 30 вересня 2023 року вбачається, що загальна суму боргу за кредитом становить 19 061 грн.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №00-544113 від 09 грудня 2019 року в розмірі 19 061 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконано умов за кредитним договором, тобто не погашено заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 19 061 грн, відтак, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови укладеного договору, а тому позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції вірно встановив, що 09 грудня 2019 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-544113, за умовами якого, ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 7 000 грн. Строк дії договору 30 днів. Кредитний договір укладено договір в електронній формі шляхом надсилання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію», за яким позивач перерахував кошти через платіжного провайдера ТОВ «Бестпей» на банківську картку відповідача, відкриту в АТ КБ «ПриватБанк», яку ОСОБА_1 указав при заповненні заявки на отримання кредиту.

У договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми позики, строку позики, сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки.

09 грудня 2019 року ОСОБА_1 підписав одноразовим ідентифікатором Графік платежів, який є додатком № 1 до договору, та паспорт споживчого кредиту, у якому викладено інформацію про дату повернення позики, сплати нарахованих процентів та реквізитів для оплати. Зазначене у сукупності спростовує доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту з ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» не укладав.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріали справи доказів перерахування коштів за договором відхиляються, як безпідставні, і спростовуються наступним.

Відповідно до п. 2.1. договору, позика надається шляхом перерахування кредиитодавцем грошових коштів зі свого поточного рахунку на карту позичальника № НОМЕР_1 .

У колегія суддів відсутні підстави для сумніву, що ОСОБА_1 було перераховано визначену умовами договору позику, що підтверджується вищенаведеними доказами, та не спростовано відповідачем, який будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору не заявляв.

Таким чином, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Скаржником в апеляційній скарзі заявлено клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності, яке не заявлялось відповідачем у суді першої інстанції у зв`язку з тим, що суд не дотримався встановленого ухвалою про відкриття провадження у справі строку на подання відзиву, тим самим позбавивши особу право на заявлення відповідного клопотання.

Разом з тим, вказані доводи скаржника не знайшли свого підтвердження.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Так, встановлено, що ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Запропонувати відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Роз`яснено відповідачу, що згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Копію вказаної ухвали, разом з матеріалами позовної заяви отримано відповідачем 28 листопада 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, засвідченим особистим підписом особи.

Отже, останнім днем для подання відзиву було 13 грудня 2023 року.

Відповідно до інформації накладеної ТОВ «Укрпошта» відправлення з вкладенням «Відзив на позову заяву» було передано відповідачем до відділу зв`язку 26 грудня 2023 року, тобто поза межами визначеного ухвалою суду строку та після ухвалення судом оскаржуваного рішення.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для прийняття до розгляду заяви відповідача про застосування позовної давності, оскільки ним не обґрунтовано поважність підстав, які завадили йому подати відповідне клопотання до суду першої інстанції.

З тих саме підстав апеляційний суд не вбачає підстав для розгляду заяв відповідача та позивача про витребування доказів.

Відповідно до частин першої та третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. За змістом статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції.

Вбачаючи, що сторонами не було обґрунтовано неможливість подання відповідних заяв під час розгляду справи у суді першої інстанції, то апеляційний суд, керуючись положеннями ст. 367 ЦПК України, не вбачає підстав для витребування доказів, які не підлягають оцінці на стадії апеляційного провадження.

Що стосується доводів скаржника про відсутність доказів повідомлення боржника про заміну кредитора, то вказані твердження біли предметом аналізу суду першої інстанції, та їм надана належна правова оцінка, а саме: факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суд у своїй постанові від 6 лютого 2019 року у справі №361/2105/16-ц.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для його скасування колегією суддів не встановлено

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 375, 4, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Янка Олександра Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді Л. І. Пилипчук

О. В. Чумак