Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/972/24

06 серпня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2024 року представник ТзОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.

Позовні вимоги мотивує тим, що 17.08.2021 року між ТзОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 4949288, на підставі якого відповідач отримала кредит у сумі 12 000 грн. 00 коп. строком на 30 днів з 17.08.2021 року, дата повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 16.09.2021 року.

Цей договір був укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника.

ТзОВ "МІЛОАН" свої зобов`язання перед відповідачем за договором про споживчий кредит виконало та надало йому кредит в сумі 12 000 грн. 00 коп.

29.11.2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, відповідно до умов якого ТзОВ «Мілоан» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 4949288 від 17.08.2021 року, що уклали ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

У свою чергу ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про споживчий кредит № № 4949288 від 17.08.2021 року, що уклали ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Отже, ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 , скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення не виконала, гроші не повернула, проценти не сплатила.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника, станом на 08.04.2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості становить 100 236 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 12 000 грн. 00 коп.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 88 236 грн. 00 коп.; заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн., заборгованість з комісії - 0,00 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, представник позивача просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 72321 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 12 000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 60 321 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 17 000 грн. 00 коп.

Представник ТзОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" в судове засідання не з`явилася, однак подала на адресу суду клопотання, сформоване в системі "Електронний суд", в якому позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи, справу просить слухати у відсутності їх представника.

Відповідач по справі ОСОБА_1 в судове засідання повторно не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які зберігаються в матеріалах справи.

Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало.

Враховуючи наведене, згідно ухвали від 06.08.2024 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних чи доказів, що відповідає положенням ч.3 ст. 211, ч.3 ст.223 ЦПК.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 17.08.2021 року між ТзОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено електронний договір про споживчий кредит № 4949288, який було підписано на підставі ЗУ "Про електронну комерцію".

Згідно п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 12 000 грн. 00 коп.

Згідно п. 1.3. договору кредит надається строком на 30 днів з 17.08.2021 року.

Відповідно до п. 1.4. договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 16.09.2021 року.

Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 36 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с. 6-10, 11-13).

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника, станом на 08.04.2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості становить 100 236 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 12 000 грн. 00 коп.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 88 236 грн. 00 коп.; заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн., заборгованість з комісії - 0,00 грн.

29.11.2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, відповідно до умов якого ТзОВ «Мілоан» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 4949288 від 17.08.2021 року, що уклали ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021 року ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 4949288.

Загальна сума заборгованості становить 48 036 грн. 00 коп. (а.с. 23).

ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про споживчий кредит № 4949288 від 17.08.2021 року, що уклали ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 (а.с. 24-26).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 4949288. Загальна сума заборгованості становить 100 236 грн. 00 коп. (а.с. 29).

До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 4949288 від 17.08.2021 року належним чином не виконала, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

За положенням статті 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

З прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" №675-VIII від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30.09.2015р. на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Отже, Договір про споживчий кредит № 4949288 від 17.08.2021 року укладений сторонами у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Презумпцію укладеного між сторонами електронного договору про надання договору про споживчий кредит № 4949288 від 17.08.2021 року відповідачем не спростовано.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, згідно наданих суду документів вбачається, що після укладення договору про споживчий кредит № 4949288 ОСОБА_1 отримала у користування кредитні кошти, допустила прострочення погашення заборгованості по тілу кредиту в строк, визначений договором, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, а отже, відповідач повністю зобов`язання по погашенню боргу не виконала, чим порушила вимоги ст.1049 ЦК України, у зв`язку з чим позивач має право вимагати стягнення заборгованості за наданим кредитом у розмірі 72321 грн. 00 коп.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Враховуючи, що відповідач повністю зобов`язання по погашенню процентів за користування грошовими коштами не виконала, чим порушила вимоги ст.1048 ЦК України, тому позивач має право вимагати стягнення простроченої заборгованості по відсотках у розмірі 60321 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ТзОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 підлягають задоволенню та стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає заборгованість у загальному розмірі 72321 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 12 000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 60321 грн. 00 коп.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп. (а.с. 5).

Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу по справі суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.

Суд встановив, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 17000 грн. підтверджуються: договором про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 року, заявкою на надання юридичної допомоги № 212 від 01.03.2024 року, витягом з Акту № 3 про надання юридичної допомоги від 08.03.2024 року, копією платіжної інструкції № , з якої вбачається, що вартість послуг, наданих адвокатським об`єднанням становить 68 000 грн. 00 коп. (а.с.40-45).

Враховуючи наведене, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності, співмірності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має врахувати розумність заявленого розміру, а також пересвідчитись, що витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений на їх надання час відповідають критерію реальності витрат.

Суд пересвідчився, що у цьому провадженні відбулося 2 судові засідання без участі представника позивача, а складання позовної заяви не потребувало значних зусиль, оскільки позовна заява має 7 сторінок та в своїй більшості містить посилання на норми закону, з урахуванням обставин справи.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17 000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат, а тому з врахуванням критерію реальності адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності), враховуючи складність справи та виконані роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру до 4000 гривень.

На підставі ст.ст.ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України та керуючись ст.141, ст.258, ст.259, ст.263, ст.265, ст.268, ст.ст.280-282, ст.289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) заборгованість за договором про споживчий кредит № 4949288 від 17.08.2021 року у розмірі 72321 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. та 4000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу, а всього - 7028 грн. 00 коп. судових витрат по справі.

В решті вимог позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Грещук Р.П.