справа № 362/539/24 головуючий у суді І інстанції Лебідь-Гавенко Г.М.
провадження № 22-ц/824/8281/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 серпня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2024 рокупро відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту не проживання за адресою реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає за адресою реєстрації - АДРЕСА_1 з березня 2012 року по теперішній час.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а справу направити для розгляду по суті до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що у даному випадку ч. 2 ст. 315 ЦПК України безпосередньо регулює спірні правовідносини, а, відтак, ОСОБА_1 правильно звернувся до суду із заявою саме про встановлення факту в порядку окремого провадження, а не позовного. Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі взагалі не зазначив між ким у даному випадку виник спір про право. В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції посилається на норми права, а також на судову практику, яка не може бути застосована до спірних правовідносин. При прийнятті оскаржуваної ухвали були застосовані норми права, які взагалі не могли бути застосовані до спірних правовідносин, та які їх жодним чином не регулювали, чим, знову ж таки, було допущено порушення норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у даній справі вбачається спір про право.

Апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Юридичні факти - це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що встановлення факту не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою реєстрації - АДРЕСА_1 з березня 2012 року необхідне ОСОБА_1 для отримання ним свідоцтва про право на спадщину на все майно після смерті ОСОБА_3 .

Тобто, подання ОСОБА_1 заяви фактично спрямоване на подальшу реалізацію ним своїх спадкових прав та інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з положеннями частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зазначені положення кореспондуються також із положеннями частини четвертої статті 315 ЦПК України, згідно яких суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 викладено правовий висновок про те, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Наявність спору про право повинне встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір.

Суд першої інстанції не встановив, чи дійсно виник та існує спір про право, не перевірив, чи впливатиме факт, який просить встановити заявник, на спадкові права та обов`язки інших осіб, якщо так то чи заперечують останні проти вимог заявника.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, зазначивши, що зі змісту заяви вбачається спір про право.

При цьому судом не було встановлено між ким існує спір і про що саме.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 08 серпня 2024 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.