ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1075/23

Провадження № 22-ц/4820/1496/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянувши без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2024 року, суддя Шовкун В.О., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 150000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем з д.н.з. НОМЕР_1 , з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, здійснив заїзд на сходи магазину «Банк Пива», який знаходиться на першому поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є син позивача, ОСОБА_3 , чим було заподіяно майнових збитків власнику приміщення ОСОБА_3 , тимчасово припинено нормальну діяльність магазину, в якому здійснювала підприємницьку діяльність приватний підприємець ОСОБА_4 .

Зазначив, що заподіяна йому моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які він зазнав від кримінального правопорушення, яке вчинено у спосіб, який грубо порушує, як загальноприйнятні норми моралі, так і норми, правила та звичаї суспільної поведінки, а також у зв`язку із протиправною поведінкою щодо його сина, ОСОБА_3 , якому внаслідок пошкодження належного йому на праві власності нерухомого майна, завдано майнової шкоди.

Заочним рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 22.05.2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення протиправних дій відповідачем відносно позивача, моральної шкоди, спричиненої такими діями, та причинного зв`язку між протиправними діями та заявленою шкодою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів скарги зазначив, що судом невірно надано оцінку встановленим обставинам справи та не враховано, що відповідачем вчинено хуліганські дії, які, в тому числі, виразились у пошкодженні майна його сина, ОСОБА_3 . Відсутність правового статусу потерпілого в кримінальному провадженні не може підтверджувати чи спростовувати факт заподіяння моральної шкоди в цивільному судочинстві.

Учасники справи в судове засідання не викликалися, розгляд справи проведено судом в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 16.08.2020 року, приблизно о 16:00 год. водій автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, здійснив заїзд на сходи магазину «Банк Пива», який знаходиться на першому поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є син апелянта, ОСОБА_3

18.09.2020 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000054 за ч. 1 ст. 296 КК України, яке триває до сьогодні.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 перебував у транспортному засобі, яким було заподіяно пошкоджень об`єкту нерухомості, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , який орендує ОСОБА_4 для здійснення своєї господарської діяльності, та який використовується в якості магазину. ОСОБА_4 зробила зауваження ОСОБА_2 , щоб прибрали авто зі сходів, ОСОБА_2 сів за кермо авто та поїхав геть.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Встановивши, що безпосередньо позивачу чи його майну шкоди заподіяно не було, як не було заподіяно шкоди також і у зв`язку із протиправною поведінкою безпосередньо відносно близьких родичів позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо безпідставності позовних вимог.

Заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб, в той же час позивачем обставин заподіяння моральної шкоди безпосередньо йому чи його близьким родичам не наведено.

Посилання апелянта на заподіяння йому моральної шкоди саме хуліганськими діями відповідача колегія суддів до уваги не приймає, оскільки справа не містять доказів на підтвердження цих обставин.

Обставини щодо пошкодження майна можуть бути визнані як підстава для відшкодування моральної шкоди у випадку якщо таке пошкодження заподіяно майну, яке належить потерпілому. В інших випадках, зокрема, при пошкодженні майна близьких родичів, відшкодування моральної шкоди іншій особі, не власнику майна, законом не передбачено.

Решта доводів апеляційної скарги зводяться до незгоди із ухваленим судовим рішенням та помилковим тлумачення апелянтом норм матеріального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги слід визнати необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С.Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова