Справа № 638/5439/16-ц
Провадження № 2/638/1257/24
УХВАЛА

Іменем України

06 серпня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Черкашиної Д.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Іван Олександрович про визнання заповітів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2023 року в провадження судді Дзержинського районного суду м.Харкова розподілено цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Іван Олександрович про визнання заповітів недійсними на підставі постанови Харківського апеляційного суду від 15.06.2023 року, якою скасовано ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 06.04.2023 року про закриття провадження.

В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про призначення судової-почеркознавчої експертизи від 21 липня 2023 року.

06 серпня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача про поновлення процесуального строку на подачу клопотання про проведення судової-почеркознавчої експертизи. Заява обґрунтована тим, що після скасування рішення суду першої інстанції та постанови Харківського апеляційного суду, при розгляді справи, сторони вели перемовини, намагаючись прийти до вирішення спору добровільно, і укладення в подальшому мирової угоди, про що свідчать матеріали справи. Стороною позивача було знову заявлені письмові клопотання про витребування оригіналу заповіту від 2015 року, проведення додаткової почеркознавчої експертизи та судової комплексної психолого психіатричної експертизи. У задоволенні клопотань було відмовлено, письмові ухвали щодо розгляду цих клопотань відсутні, є тільки посилання у ухвалі про закриття провадження від 06 квітня 2023 року, яка була скасована Харківським апеляційним судом, і справа повернута на розгляд суду. В даному провадженні було заявлено вищезазначені клопотання, при їх розгляді треба врахувати, що розгляд справи відбувається під час вторгнення РФ на територію України. Ці прямі негативні наслідки разом із карантинними заходами є підставою для поновлення процесуального строку.

У судовому засіданні представник позивача підтримала клопотання та просила його задовольнити, зазначивши, що експертизу не було проведено через технічну помилку.

Представник відповідача заперечував у задоволенні клопотання, оскільки, клопотання подано з пропуском процесуальних строків, поважність причин пропуску строків вважає недоведеною.

Суд, вислухавши думку представника позивача та представника відповідача, оглянувши матеріали справи та клопотання, прийшов до наступного висновку.

01.04.2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Іван Олександрович, про визнання заповітів недійсними.

Просила визнати недійсними заповіти ОСОБА_8 щодо квартири АДРЕСА_1 :

- від 07 вересня 2012 року на користь ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Ємцем І. О. за № 2011;

-від 15 серпня 2014 року на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Ємцем І.О. за № 2857;

-від 24 березня 2014 року, з урахуванням уточнень від 24.03.2015, на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Ємцем І. О. за № 676;

-від 09 жовтня 2015 року на користь ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Ємцем І. О. за № 3983.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 березня 2024 року судом встановлено, що через технічну помилку, а саме не правильно зазначений рік складання заповіту у клопотанні про витребування доказів та в ухвалах суду про витребування доказів, оригінал заповіту від 24.03.2015 року не був наданий експерту на дослідження та витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємець І.О. оригінал заповіту ОСОБА_8 від 24.03.2015 року, на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , по частини квартири АДРЕСА_2 , кожному, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., р.№676.

Відповідно до ч.1, 4, 6 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Отже, при вирішенні вказаного питання суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, а також положення Конвенції, зокрема ст. 6, якою захищено право особи на справедливий судовий розгляд, що в свою чергу передбачає право на змагальність провадження. При цьому, кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Надання права комусь із сторін подати заяви чи клопотання з аргументами щодо предмету спору і не надання іншій стороні можливості відреагувати на такі аргументи - стало б свідченням порушення принципу рівності сторін.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Белле проти Франції від04 грудня 1995 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року).

ЄСПЛ зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

З урахуванням наведеного, суворе трактування законодавства в частині подання доказів у цьому випадку позбавило б дотримання принципу рівності сторін та можливості коментувати чи спростовувати аргументи іншої сторони.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою забезпечення принципу змагальності сторін та рівності усіх учасників справи перед судом, наявні підстави для поновлення представнику позивача строку для подання клопотання про призначення експертизи та продовження відповідних процесуальних строків судом.

Вирішуючи питання про призначення експертизи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до положень частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами(стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як серед іншого, висновками експертів.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Судова експертиза в цивільному процесі - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в цивільній справі, що перебуває у провадженні суду.

Необхідність призначення судової експертизи в цивільному процесі обумовлена, насамперед, необхідністю з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру, не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення цивільного спору по суті.

Суд звертає увагу на те, що одним із принципів призначення судової експертизи є принцип доцільності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006р. зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Заперечуючи проти призначення експертизи представник відповідача зазначив, що експертизу у справі вже було проведено.

Однак, дослідивши висновок експерта за результатами проведеної судово-почеркознавчої експертизи №4341 суд з`ясував, що питання щодо виконання ОСОБА_8 під впливом природних або штучних збиваючих факторів у заповіті від 24.03.2014 року не вирішувалось, оскільки не надано оригіналу досліджуваного документу.

Таким чином, судом встановлено, що через технічну помилку, а саме неправильно зазначений рік складання заповіту у клопотання про витребування доказів та в ухвалах суду про витребування доказів, оригінал заповіту від 24.03.2015 року не був наданий експерту на дослідження.

Отже, зважаючи на принципи об`єктивності та диспозитивності, виходячи із предмету спору, позивачем пред`явлено позов до відповідача про визнання заповітів недійсними, заперечення відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача про призначення експертизи підлягає задоволенню, оскільки встановлення належності підпису на заповіті ОСОБА_8 та умови, за яких було здійснено підпис, мають суттєве значення для розгляду справи по суті, а для з`ясування цих обставин потрібно спеціальні знання в почеркознавчій галузі.

Відповідно до частин 4, 5 статті 103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно з частиною третьою статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експерта установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Вирішуючи питання про призначення експертизи, з урахуванням положень ст. 9 Закону України «Про судову експертизу», суд доручає проведення даного виду експертизи експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

Відповідно до ч. 3, 4 ст.139 ЦПК України експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Зважаючи на те, що клопотання про проведення експертизи подано представником позивача, витрати на проведення експертного дослідження за ухвалою суду покладаються на позивача.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини 1 ст. 252 ЦПК України на час призначення експертизи.

З урахуванням викладеного, провадження у справі на час проведення експертизи слід зупинити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 103, 105, 106, 139, 252, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Іван Олександрович про визнання заповітів недійсними задовольнити.

Поновити представнику позивача строк на подачу клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи.

Призначити по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Іван Олександрович про визнання заповітів недійсними судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

На вирішення технічної експертизи поставити наступні питання:

- Чи виконано підпис та рукописний запис від імені ОСОБА_8 у заповіті від 24 березня 2015 року, на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яким вона заповіла обом по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., р.№ 676 в рядку «підпис» та у вільному рядку рукописний запис «Заповіт прочитано мною вголос відповідає моїй волі мною підписано» та « ОСОБА_10 » самою ОСОБА_8 чи іншою особою?

- Чи виконано підпис та рукописний запис від імені ОСОБА_8 у заповіті від 24 березня 2015 року, на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яким вона заповіла обом по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., р.№ 676 в рядку «підпис» та у вільному рядку рукописний запис «Заповіт прочитано мною вголос відповідає моїй волі мною підписано» та « ОСОБА_10 » у незвичних умовах під впливом збиваючих факторів природних, штучних, які можуть бути викликані зовнішніми чинниками (незручною позою, відсутністю окулярів, письмового пристрою)?

- Чи виконано підпис та рукописний запис від імені ОСОБА_8 у заповіті від 24 березня 2015 року, на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яким вона заповіла обом по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., р.№ 676 в рядку «підпис» та у вільному рядку рукописний запис «Заповіт прочитано мною вголос відповідає моїй волі мною підписано» та « ОСОБА_10 » під впливом внутрішніх збиваючих чинників (вживання сильнодіючих лікарських засобів, вікових змін, наявністю хронічних захворювань)?

- Чи перебувала ОСОБА_8 на час виконання підпису та рукописного запису у заповіті від 24 березня 2015 року, на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яким вона заповіла обом по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., р.№ 676 в рядку «підпис» та у вільному рядку рукописний запис «Заповіт прочитано мною вголос відповідає моїй волі мною підписано» та « ОСОБА_10 » у незвичному стані?

Для проведення експертизи експерту надати цивільну справу № 638/5439/16-ц.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку і за відмову від дачі висновку за статтями 384, 385 КК України.

Роз`яснити учасникам справи наслідки ухилення від участі в експертизі, а саме те, що згідно зі статтею 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача.

На час проведення експертизи зупинити провадження у даній справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://dg.hr.court.gov.ua.

Головуючий Є.В.Невеніцин