ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 серпня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/2183/24

Головуючий у першій інстанції Павлов В. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/797/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар:Мальцева І.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова у складі судді Павлова В.Г. від 11 квітня 2024 року, місце постановлення ухвали м.Чернігів, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1524, та стягнення аліментів на утримання сина сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.03.2024 року було відкрито провадження у даній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11.04.2024 року о 08 год. 50 хв. (а.с.17).

Оскаржуваною ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.04.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів - залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 11.04.2024 року, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують, що при постановленні оскаржуваної ухвали суду від 11.04.2024 року, судом першої інстанції не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, чим порушено вимоги статті 263 ЦПК України, оскаржувана ухвала суду є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам процесуального права. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції було призначено справу до розгляду на 08 год. 50 хв. 11.04.2024 року. Зазначення в ухвалі суду від 11.04.2024 року про те, що сторони у судове засідання не з`явилися, не відповідає дійсності, оскільки позивач з`явилась у судове засідання та підтримала позовні вимоги. При цьому, за доводами апелянта, судом було запропоновано їй подати заяву про залишення даного позову без розгляду, оскільки вже є рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 13.09.2022 року у справі 751/9326/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, яке набуло законної сили. Апелянт стверджує, що судом першої інстанції було залишено поза увагою доводи позивача відносно того, що в матеріалах справи №751/9326/21 міститься ухвала Чернігівського апеляційного суду від 15.12.2022 року про скасування рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 13.09.2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. За доводами апелянта, після написання нею заяви про залишення позову без розгляду, вона звернулась до канцелярії суду із заявою про отримання копії рішення суду та виконавчого листа у справі №751/9326/2021 року, проте, їй було відмовлено у зв`язку з тим, що ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 15.12.2022 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.09.2022 року визнано нечинним, та провадження по даній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - закрито. За даних обставин, ОСОБА_1 вважає, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 11.04.2024 року підлягає скасуванню, із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 підтримала вимоги та доводи поданої апеляційної скарги на ухвалу Новозаводського суду м. Чернігова від 11.04.2024 року.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду даної справи (а.с.59), не з`явився, надавши апеляційному суду клопотання про відкладення розгляду справи, в якому просив відкласти розгляд даної справи у зв`язку з тим, що ним через перебування в зоні бойових дій, не обговорювалися із позивачем подальші умови утримання та виховання спільної малолітньої дитини.

Вирішуючи питання по суті вимог поданого відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, з підстав, як вказує відповідач: …у зв`язку з тим, що з позивачем, через перебування в зоні бойових дій, не обговорювалися подальші умови утримання та виховання спільної малолітньої дитини, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду даної справи. Оскільки наведений відповідачем мотив для відкладення розгляду даної справи, не є підставою для відкладення судом розгляду даної цивільної справи, у контексті приписів ч.2 статті 223 ЦПК України. Крім того, наразі апеляційний суд вирішує процесуальне питання щодо подальшого розгляду даної справи, а не вимоги заявленого ОСОБА_1 позову по суті.

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що у березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1524, та стягнення аліментів на утримання сина сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до повноліття дитини.

Оскаржуваною ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.04.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, було залишено без розгляду, на підставі п.5 ч.1 статті 257 ЦПК України. При цьому, суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі від 11.04.2024 року вказав, що 11.04.2024 року через канцелярію суду позивач подала заяву про залишення позову без розгляду, сторони в судове засідання не з`явилися. За даних обставин, враховуючи, що позивачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про залишення позову без розгляду, що є її диспозитивним правом, яким позивач вільна розпоряджатися на свій власний розсуд, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваної апелянтом ухвали суду першої інстанції від 11.04.2024 року про залишення без розгляду, на підставі п.5 ч.1 статті 257 ЦПК України, позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантують право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Основною складовою права на суд є право доступу до суду, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу І Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення про дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 розділу І Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами і поставленою метою (Рішення Європейського Суду з прав людини від 12.07.2001 року, заява №42527/98, у справі Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини).

У рішенні Європейського Суду з прав людини по справі Плахтєєв та Плахтєєва проти України від 12.03.2009 року (остаточне 12.06.2009 року) за заявою №20347/03 у §35 зазначено, що, ... якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, суд має з`ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (рішення у справі Ашинґдейн проти Сполученого Королівства (Ashingdane v.the United Kingdom) від 28.05.1985 року, серія А, №93, сс. 2425, п.57) .

Згідно статті 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п.5 ч.1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як вбачається із матеріалів даної цивільної справи №751/2183/24, на аркуші справи 26 міститься заява за підписом ОСОБА_1 , адресована судді Новозаводського районного суду м.Чернігова, датована 11.04.2024 року про залишення її позову без розгляду, у зв`язку з тим, що позивачу не було відомо, що 13.09.2022 року судом було прийнято рішення, яким шлюб сторін розірвано та вирішено питання про стягнення аліментів. При цьому, вказана заява ОСОБА_1 не є зареєстрованою Новозаводським районним судом м.Чернігова.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі від 11.04.2024 року вказав, що 11.04.2024 року через канцелярію суду позивач подала заяву про залишення позову без розгляду, сторони в судове засідання не з`явилися. За даних обставин, враховуючи, що позивачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про залишення позову без розгляду, що є її диспозитивним правом, яким вона вільна розпоряджатися на свій власний розсуд, суд на підставі п.5 ч.1 статті 257 ЦПК України, дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 11.04.2024 року є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам процесуального права.

Пунктами 1, 2 Розділу II Приймання та реєстрація документів Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 року №814, (із наступними змінами), визначено, що канцелярія щоденно протягом робочого часу суду забезпечує прийняття та реєстрацію документів, що подаються до відповідного суду в паперовій формі, а також в електронній формі, якщо вони надійшли в порядку, визначеному процесуальним законодавством, Положенням про порядок функціонування окремих підсистем ЄСІТС. Після отримання кореспонденції здійснюється попередній розгляд документів для відокремлення таких, що потребують обов`язкового розгляду керівництвом суду або структурними підрозділами апарату суду. Реєстрації підлягають вхідні, вихідні та внутрішні документи (довідки, доповідні записки, заяви, протоколи засідань зборів суддів тощо). Реєстрація в АСДС здійснюється відповідно до вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30, із змінами. Кожен документ реєструється в суді лише один раз: вхідні - у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час, створювані - у день підписання або затвердження. У разі неможливості з об`єктивних причин (кінець робочого дня тощо) здійснити реєстрацію вхідної кореспонденції в день її надходження така кореспонденція реєструється в автоматизованій системі в термін, визначений у розпорядженні керівника апарату суду, із зазначенням причин встановлення такого терміну. Якщо після отримання документа електронними засобами зв`язку до суду надходить такий документ і на паперовому носії, останній передається за призначенням, з відміткою на реєстраційному штампі дати одержання електронного повідомлення. У разі передачі документа з одного структурного підрозділу до іншого про це робиться відповідна відмітка в АСДС.

У контексті вищезазначеного та доводів апеляційної скарги, дослідивши заяву позивача ОСОБА_1 , датовану 11.04.2024 року про залишення її позову без розгляду (а.с.26), апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказана заява ОСОБА_1 не містить відповідного штампа із відомостями про здійснення реєстрації даного документа канцелярією Новозаводського районного суду м.Чернігова. За даних обставин, суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі від 11.04.2024 року безпідставно послався на вказану заяву ОСОБА_1 , як на підставу для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, згідно положень п.5 ч.1 статті 257 ЦПК України. Крім того, судом першої інстанції не було належним чином з`ясовано та перевірено фактичні обставини справи, зокрема, чи набрало законної сили рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 13.09.2022 року у справі №751/9326/21, на яке посилалась позивач.

В ході апеляційного розгляду даної справи встановлено, що ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 15.12.2022 року рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 13.09.2022 року, яким було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, визнано нечинним. При цьому, провадження у справі №751/9326/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - закрито, у зв`язку із прийняттям судом відмови ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів (а.с.38-46).

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, а оскаржувану ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 11.04.2024 року - скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання щодо розподілу судових витрат апеляційним судом не вирішується, оскільки виходячи зі змісту приписів ч.1 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони в залежності від розгляду вимог заявленого позову по суті.

Керуючись статтями: 367, 368, 374; п.4 ч.1 статті 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 11 квітня 2024 року - скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 06.08.2024 року.

Головуючий: Судді: