Справа № 724/1702/24
Провадження № 2/724/450/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Скрипника С.М.

за участю секретаря судового засідання: Федонюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому просила винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 30 червня 2021 року по 01 березня 2024 року на загальну суму 64939 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між нею та ОСОБА_2 , 10 листопада 2015 року було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 2055. Від шлюбу у них є неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 січня 2021 року шлюб розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень на кожну дитину, але не менше п`ятдесяти відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до повноліття дітей.

05 лютого 2021 року Хотинським ВДВС Дністровського району у Чернівецькій області було відкрито виконавче провадження № ВП 6439589.

Станом на 01 березня 2024 року у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів на суму 53544,60 гривень, у зв`язку з чим, вважає що має право на відшкодування пені за прострочення сплати аліментів.

Посилаючись на розрахунок пені здійснений за період з 30.06.2021 року по 01 березня 2024 року, просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на загальну суму 64 939 гривень.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 23 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, від її представника - адвоката Раєвського І.А. 05.08.2024 року надійшла до суду заява, в якій просить суд слухати справу у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але на адресу суду надіслав заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, розгляд справи просив проводити у його відсутності.

Згідно ст. 279 ЦПК України розгляд справи слід проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який у 2021 році згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 26.01.2021 року розірвано, що встановлено з матеріалів справи.

Від шлюбних відносин в сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.06.2017 року, та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.06.2019 року (а.с.9,10).

Відповідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 26.01.2021 року у справі № 724/1568/20 з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень на кожну дитину, але не менше п`ятдесяти відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до повноліття дітей (а.с.7-8).

Довідкою виданою виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області за №470 від 02.04.2024 року підтверджено, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входять доньки ОСОБА_5 2017 року народження та ОСОБА_6 2019 року народження (а.с.14).

Постановою від 05.02.2021 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, який надано Хотинським відділом державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за вих.№29.6-20/6037 від 25.03.2024 року, зі сплати аліментів по виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_2 , станом на 01.03.2024 року, сума заборгованості по аліментам становить 53544,60 гривень (а.с. 16).

Відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано, тому позивачка має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

При цьому, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 просить стягнути суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з ОСОБА_2 за період з 30.06.2021 року по 01.03.2024 року, яка становить 64 939 гривень.

Застосовані норми права, мотиви та висновки суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.11Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Згідно зі статтями 150, 180СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом ст. ст. 180, 181, 184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та статті 196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.

Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У статті 196 СК України не встановлено будь - яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі 333/6020/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати неповнолітніх дітей , проте свої зобов`язання вчасно не виконував.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn),де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця.

Крім того, при обрахуванні розміру пені за заборгованістю зі сплати аліментів слід приймати до уваги викладену Верховним Судом у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) правову позицію щодо врахування часткових платежів при наявності заборгованості за аліментами за попередні періоди, а також щодо формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості», що міститься у частині першій статті 196 СК України.

Так, Верховний Суд зазначив, що «при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується».

Звертаючись до суду із позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позивач просить стягнути пеню за період з червня 2021 року по 01 березня 2024 року в розмірі 64939 гривень.

Судом перевірено розрахунок заборгованості неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, та зазначає, що розрахунок проведено невірно.

Позивач при обчисленні пені не врахувала, що перебіг строку прострочення розпочинається з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти.

Крім того, оскільки позивач пред`явила позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Розрахунок пені по аліментах за період з 30 червня 2021 року по 01 березня 2024 року належить здійснювати таким чином:

Заборгованість по аліментах за відповідний місяць х кількість днів прострочення (починаючи з 01 числа наступного місяця до 01.03.2024) х 1% = розмір пені за відповідний місяць (без врахування місяців, у яких була здійснена сплата аліментів).

Серпень 2021: (з 01.09.2021 року по 01.10.2021 року) нарахована сума аліментів 2510 грн. сплачена сума аліментів 0 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 753,00 грн. - сума неустойки (пені);

Вересень 2021: нарахована сума аліментів 2510 грн. сплачена сума аліментів 0 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 753,00 грн. - сума неустойки (пені);

Жовтень 2021: нарахована сума аліментів 1356,80 грн. сплачена сума аліментів 0 грн. х пеня (1%) х 61 днів = 1531,1 грн. - сума неустойки (пені);

Листопад 2021: (з 01.12.2021 року по 01.01.2022 року) нарахована сума аліментів 2510 грн. сплачена сума аліментів 0 грн. х пеня (1%) х 31 днів = 778,1 грн. - сума неустойки (пені);

Листопад 2021: (з 01.01.2022 по 01.06.2023) х516 днів=309,6 грн. сума неустойки;

З грудня 2021 по липень 2022 року нарахування розміру пені досягло 100% суми аліментів 2618 грн., тому сума пені за кожен місяць буде становити 2618 гривень (6х2618)= 15708 грн. сума неустойки (пені);

З липня 2022 по листопад 2022 року нарахування розміру пені досягло 100% суми аліментів 2744 грн., тому сума пені за кожен місяць буде становити 2744 гривень (6х2744)= 16464 грн. сума неустойки (пені);

З грудня 2022 року по грудень 2023 року нарахування розміру пені досягло 100% суми аліментів 2744 грн., тому сума пені за кожен місяць буде становити 2833 гривень (12х2833)= 33996 грн. сума неустойки (пені);

З січня 2024 по 01.03.2024 року нарахування розміру пені досягло 100% суми аліментів 3196 грн., тому сума пені за кожен місяць буде становити 3196 гривень (2х3196)= 6392 грн. сума неустойки (пені);

А всього на загальну суму 78664,4 гривень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивачем було надано до суду належні та допустимі докази на обґрунтування позовних вимог, які підтверджують обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини. Також позивачем було надано докази про наявність заборгованості зі сплати аліментів, на підставі чого виник вище розрахований судом розмір пені (неустойки).

За приписами ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість по аліментах згідно розрахунку відповідач не оспорював, загальний розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів за період з 21.10.2020 року по 01.03.2024 року, становить 53544,60 гривень.

Враховуючи, що сума пені за порушення ОСОБА_2 аліментних зобов`язань перевищує 100% заборгованості згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виконаного судом, станом на 01.03.2024 року та відповідачем не спростовано наявності вини, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів, то суд дійшов висновку про стягнення пені в межах наявної заборгованості по аліментам, тобто позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.

Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч.3 ст.13 ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У силу приписів ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

З урахуванням зазначеної норми права суд не може виходить за межі заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене та те, що відповідачем не спростовано наявності вини внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів, визнання ним позовних вимог, то суд дійшов висновку, що позивач набула право на стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів, виходячи із розміру заборгованості за аліментами, за зазначений вище період, в розмірі 53544,60 грн., тому позовні вимоги слід задовольнити частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до. ч. 6 ст. 141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позовні вимоги задоволено частково в розмірі 53544,60 грн, що дорівнює 82,45 % задоволенню позовних вимог, позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», отже судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 998,67 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави; іншу частину судових витрат по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 141, 155, 180, 181, 184, 191, 195, 196 СК України, ст. ст. 76-81, 89, 178, 247, 263-265, 275, 279, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 30.06.2021 року по 01.03.2024 року на загальну суму 53544 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот сорок чотири) гривні 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 998 (дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 67 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 05 серпня 2024 року.

Суддя: Сергій Миколайович СКРИПНИК