Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2024 Справа №607/16854/24

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря судового засідання Тинкалюк Є.І.

заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересованої особи ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що ОСОБА_3 (далі кривдник) приходиться заявниці ОСОБА_4 - чоловіком, а заявниці ОСОБА_2 - батьком, що стверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 та свідоцтвами про народження та про шлюб ОСОБА_2 . Зазначені особи проживають разом у квартирі АДРЕСА_1 , яка на підставі свідоцтва про право власності від 20.05.1997 р. належить на праві приватної власності заявниці ОСОБА_5 .

Під час спільного проживання з ОСОБА_3 заявники потерпають від домашнього насильства з його боку. Останній постійно зловживає алкогольними напоями, здійснює психологічний тиск на них, словесно ображає та принижує, а також погрожує їм фізичною розправою. В сім`ї, з ініціативи кривдника, відбуваються постійні скандали. Поведінка ОСОБА_3 негативно впливає на стан здоров`я та працездатність заявників, а також на їх психологічний стан. Після численних скандалів, сварок, образ та погроз з боку ОСОБА_3 , заявники бояться перебувати з ним на одинці в квартирі. Вони постійно перебувають стані стресу та тривоги. Крім того, насильство щодо заявників кривдник вчиняє в присутності неповнолітніх дітей, які проживають разом із заявниками та кривдником, що стверджується будинковою книгою. Діти являються постійними свідками протиправних дій ОСОБА_3 , що негативно впливає й на їх емоційний та психологічний стан. Такі дії кривдника ОСОБА_3 носять постійний характер та на будь-які зауваження з приводу припинення протиправної поведінки ОСОБА_3 не реагує.

12.07.2024 р. відносно кривдника ОСОБА_3 винесено два термінових заборонних приписа стосовно кривдника серія АА №331812 та серія АА №331812 терміном на 10 діб, з тих підстав, що останній вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини - заявниці ОСОБА_4 та дочки - заявниці ОСОБА_2 . Отже, 12.07.2024 р. під час вчинення з боку кривдника домашнього насильства відносно заявників існувала безпосередня загроза їх життю та здоров`ю.

3 огляду на факт домашнього насильства, працівниками поліції було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП та матеріали про адміністративні правопорушення спрямованні до суду. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 23.07.2024 р. (справа №607/15583/24) кривдника ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заявники переконані, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства співмешканцем щодо них, а також настання тяжких наслідків для їх здоров`я є дуже високою. Таким чином, заявники є такими, що зазнали домашнього насильства, а саме: насильства психологічного характеру, що полягає у словесних образах, залякуванні фізичною розправою, чиненні психологічного тиску.

У зв`язку з цим, зважаючи на вказане та з метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , з огляду на сам вид насильства (психологічне), ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливих тяжких наслідків його вчинення, просять суд видати обмежувальний припис стосовно кривдника на строк 6 місяців.

У судовому засіданні заявники заяву підтримали та просили її задовольнити. Також, погодились щодо видачі відносно ОСОБА_3 обмежувального припису на строк 1 місяць.

Заінтересована особа у судовому засіданні не заперечив щодо видачі відносно нього обмежувального припису на строк 1 місяць.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають в шлюбі з 02.07.1983 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 зареєстрованого міським відділом ЗАГС м. Тернопіль, про що зроблено відповідний запис за №701.

ОСОБА_3 є батьком заявниці ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 30.06.1988.

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та її неповнолітні діти проживають разом із ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , яка на підставі свідоцтва про право власності від 20.05.1997 р. належить на праві приватної власності заявниці ОСОБА_4

12.07.2024 р. відносно кривдника ОСОБА_3 винесено два термінових заборонних приписа стосовно кривдника серія АА №331812 та серія АА №331812 терміном на 10 діб, з тих підстав, що останній вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини - заявниці ОСОБА_4 та дочки - заявниці ОСОБА_2 .

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 23.07.2024 р. (справа №607/15583/24) кривдника ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно з змістом вказаної постанови, 12.07.2024 близько 22 год. 00 хв. перебуваючи за місцем проживання, вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї дружити, а саме, висловлював на її адресу словесні образи, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до пунктів 3, 14, 17 частини 1статті 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

За п. 9 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У судовому засіданні з`ясовано, що заявник ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , а заявник ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 , а тому на них розповсюджується дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та відповідно, може вирішуватись питання про видачу обмежувального припису.

Встановлено, що заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , систематично протягом тривалого часу потерпають від насильства, яке вчиняє відносно них ОСОБА_3 , яке виражається у виражанні в їх сторону нецензурною лайкою, постійних погрозах, та образах, що завдає їм моральних та фізичних страждань, постійного переживання за своє життя і здоров`я.

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_3 є кривдником в розумінні пункту 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», який вчиняє домашнє насильство стосовно своєї дружини та доньки.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Верховний Суд у своїй постанові від 28.04.2020 у справі №754/11171/19 вказав, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Крім того, як свідчить практика Верховного Суду, при вирішенні питання щодо застосування такого заходу як позбавлення права на користування житлом, суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи,враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що заявниця обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 дійсно є постраждалими особами, а їх кривдником є заінтересована особа ОСОБА_3 .

Разом з тим, суд вважає, що на цьому етапі передчасно встановлювати заборону строком на шість місяців. Для виправлення кривдника та усвідомлення ним своїх дій, на думку суду достатнім часом для видачі обмежувального припису є один місяць з дня винесення рішення суду.

З огляду на вказані обставини, суд приходить висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та про необхідність видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_3 на строк один місяць, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборони ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також в будь-який спосіб спілкуватися.

Суд вважає, що вказані тимчасові обмеження прав ОСОБА_3 є виправданими та доречними, відповідають меті їх застосування, та забезпечать дієвий та ефективний захист заявниць від кривдника.

Оцінивши надані докази, з урахуванням оцінки ризиків, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису (один місяць) є пропорційним, необхідним та достатнім для уникнення фізичного контакту потерпілих та кривдника, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту та захисту здоров`я потерпілих.

Згідно із вимогами частини 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 350-1 350-8, 352-355, 430 ЦПК України, ст. ст. 1, 24, 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис на строк один місяць, встановити заходи тимчасового обмеження прав та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборони ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також в будь-який спосіб спілкуватися.

У задоволенні інших вимог заяви, відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису в частині судового збору, віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Попередити ОСОБА_3 , що за умисне невиконання обмежувальних приписів передбачена кримінальна відповідальність заст. 390-1 КК України.

Копію рішення суду направити до Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області для взяття ОСОБА_3 на профілактичний облік та до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

Заявник:ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заявник: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяВ. М. Братасюк