ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року

м. Київ

справа № 761/80/23

провадження № 61-12456ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляшук Олена Вікторівна,

особа, яка звернулась із апеляційною скаргою, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Доступні фінанси»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Самофалова Оксана Юріївна , на постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2023 року у складі колегії суддів Журби С. О., Писаної Т. О., Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду

з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ляшук О. В. про визнання незаконним та скасуванням свідоцтва про залишення за Товариством з обмеженою відповідальністю «Доступні фінанси» (далі - ТОВ «Доступні фінанси») майна з електронного аукціону, що не відбувся, та визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію право власності на квартиру.

27 січня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій вона просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною відчуження об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 та заборони нотаріусам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних, міських рад; акредитованим суб`єктам; нотаріусам; державним виконавцям, приватним виконавцям) вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 , та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які нотаріальні дії та/або вчиняти будь-які інші дії щодо реєстрації права власності, видачі свідоцтва про право власності, або дії, пов`язані із зміною власника квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, предметом позову у цій справі є визнання незаконними та скасування свідоцтва від 25 листопада 2022 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшук О. В., про залишення за ТОВ «Доступні фінанси» майна з електронного аукціону, що не відбувся, та визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію право власності на квартируАДРЕСА_1 , а також рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ляшук О. В. про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Доступні фінанси» на вказану квартиру.

Підставою зазначеного позову позивачка визначила недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшук О. В. вимог законодавства під час проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 .Рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Доступні фінанси» на квартиру АДРЕСА_1 прийнято приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшук О. В. без урахування зареєстрованого 29 травня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В. обтяження щодо вказаної квартири, накладеного на підставі договору іпотеки від 29 травня 2007 року, власником якої є ОСОБА_1 . Відомості про обтяження наявні в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

З урахування предмета позову та ризиків, які можуть утруднити виконання судового рішення, а також беручи до уваги той факт, що у випадку розширення кола осіб, які мають право володіння, користування та/або розпорядження квартирою АДРЕСА_1 , можуть виникати нові судові спори, позивачка просила суд вжити заходи забезпечення позову у справі. Крім того, незабезпечення позову може утруднити виконання рішення в майбутньому з урахуванням того, що ТОВ «Доступні фінанси» може відчужити зазначену квартиру третім особам.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року у складі судді Пономаренко Н. В. частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заборонено всім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1 .

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, місцевий суд керувався наявністю зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, а також тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відмовляючи в іншій частині вимог заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції вказав на те, що накладення арешту із забороною відчуження об`єкта нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 , з огляду на предмет та підстави позову, зміст позовних вимог, види забезпечення позову, які просила застосувати ОСОБА_1 , заявниця не надала доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову заявленими способами може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Крім того, види забезпечення позову, вказані у заяві, є неспівмірними із заявленими позовними вимогами, а судом уже застосовано відповідний захід забезпечення позову.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Ухвалу місцевого суду оскаржено у апеляційному порядку товариством з обмеженою відповідальністю «Доступні фінанси».

Постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Достпуні фінанси» задоволено, ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року скасовано, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що місцевий суд застосував захід забезпечення позову щодо майна, яке натепер на праві власності зареєстроване за ТОВ «Доступні фінанси». При цьому товариство не є учасником справи і жодних вимог до нього не заявлено. За таких умов обмеження, застосовані судом як забезпечення позову, не можуть вважатися адекватними і співмірними з позовними вимогами, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Самофалова О. Ю. подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2023 року та залишити в силі ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі заявниця вказує на те, що апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Також заявниця вважає, що апеляційний суд безпідставно відхилив заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю адвоката та розглянув справу за відсутності заявниці.

Провадження у суді касаційної інстанції

08 вересня 2023 року ухвалою Верховного Суду поновлено ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Самофалова О. Ю. , строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 15 червня 2023 року та відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

У червні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Доводи відзиву на касаційну скаргу

ТОВ «Доступні фінанси» у відзиві на касаційну скаргу вказує на правильність висновків суду апеляційної інстанції, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Фактичні обставини справи

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду

з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ляшук О. В. про визнання незаконними та скасування свідоцтва від 25 листопада 2022 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшук О. В., про залишення за ТОВ «Доступні фінанси» майна з електронного аукціону, що не відбувся, та визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію право власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ляшук О. В. про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Доступні фінанси» на вказану квартиру.

27 січня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення вказаного позову, в якій вона просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною відчуження об`єкта нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 та заборони нотаріусам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних, міських рад; акредитованим суб`єктам; нотаріусам; державним виконавцям, приватним виконавцям) вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 , та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які нотаріальні дії та/або вчиняти будь-які інші дії щодо реєстрації права власності, видачі свідоцтва про право власності, або дії, пов`язані із зміною власника квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено всім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалу місцевого суду оскаржено в апеляційному порядку ТОВ «Доступні фінанси».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ «Доступні фінанси» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року. Роз`яснено учасникам справи на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року справу призначено до розгляду на 11 травня 2023 року.

11 травня 2023 року на електронну пошту Київського апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Самофалової О. Ю. про відкладення справи, яке обґрунтовано тим, що адвокат Самофалова О. Ю. 11 травня 2023 року залучена до розгляду справи № 761/1726/23, яка розглядатиметься Шевченківським районним судом м. Києва, а тому вона об`єктивно не може бути присутньої під час апеляційного розгляду.

11 травня 2023 року ОСОБА_1 подала клопотання до Київського апеляційного суду про відкладення справи у зв`язку з неможливістю її представника бути присутньою у судовому засіданні.

11 травня 2023 року задоволено клопотання ОСОБА_1 та її представника адвоката Самофалової О. Ю., розгляд справи № 761/80/23 відкладено на 15 червня 2023 року, про що сторони повідомлені належним чином.

15 червня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю її представника адвоката Самофалової О. Ю., яка 04 червня 2023 року за сімейними обставинами виїхала до м. Ужгорода.

15 червня 2023 року справу № 761/80/23 апеляційний суд розглянув за відсутності ОСОБА_1 та її представника адвоката Самофалової О. Ю.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Конституційний Суд України у рішенні від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011 зазначив, що з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини). Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Частково задовольняючи заяву позивачки про забезпечення позову, місцевий суд не звернув уваги на те, що положеннями ЦПК України визначено, що позов забезпечується у способи, які визначені статтею 150 ЦПК України, виключно щодо особи відповідача.

За таких обставин апеляційний суд дійшов правильного висновку про неможливість забезпечення позову шляхом заборони всім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1 , що належить ТОВ «Доступні фінанси», яке не є відповідачем у справі.

Такі висновки апеляційного суду узгоджуються із висновками щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 рокуу справі № 755/5333/20 (провадження № 61-17180св20), від 08 березня 2023 року у справі № 495/3632/19 (провадження № 61-4970св22), від 01 листопада 2023 року у справі № 453/179/23 (провадження № 61-11618св23).

Доводи заявника про те, що апеляційний суд безпідставно відхилив заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю адвоката та розглянув справу за відсутності заявниці є необґрунтованими з огляду на таке.

З матеріалів справи видно, що ухвалою Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ «Доступні фінанси» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року. Роз`яснено учасникам справи на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року справу призначено до розгляду на 11 травня 2023 року.

11 травня 2023 року на електронну пошту Київського апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Самофалової О. Ю. про відкладення справи, яке обґрунтовано тим, що адвокат Самофалова О. Ю. 11 травня 2023 року залучена до розгляду справи № 761/1726/23, яка розглядатиметься Шевченківським районним судом м. Києва, а тому вона об`єктивно не може бути присутньої під час апеляційного розгляду.

11 травня 2023 року ОСОБА_1 подала клопотання до Київського апеляційного суду про відкладення справи у зв`язку з неможливістю її представника адвоката Самофалової О. Ю. бути присутньої у судовому засіданні.

11 травня 2023 року задоволено клопотання ОСОБА_1 та її представника адвоката Самофалової О. Ю., розгляд справи № 761/80/23 відкладено на 15 червня 2023 року, про що сторони повідомлені належним чином.

15 червня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю її представника адвоката Самофалової О. Ю., яка 04 червня 2023 року по сімейним обставинам поїхала до м. Ужгорода.

Статтею 372 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 та її представник адвокат Самофалова О. Ю. заздалегідь були обізнані про судове засідання, призначене на 15 червня 2023 року, поважні причини повторної неявки суду ними не наведені, то апеляційний суд мав право розглянути справу за їх відсутності.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 та її представник адвокат Самофалова О. Ю. не скористались правом на подання відзиву, ОСОБА_1 не навела поважних підстав неможливості самостійно прибути в судове засідання на 15 червня 2023 року та, знаючи, що її представник ще 04 червня 2023 року поїхала до м. Ужгорода лише 15 червня 2023 року, тобто в день судового засідання, повідомила апеляційний суд про таку обставину.

Крім того, ОСОБА_1 не була позбавлена права укласти договір про надання професійної правової допомоги з іншим адвокатом для представлення її інтересів в апеляційному суді.

Решта доводів касаційної скарги зводяться до незгоди з судовим рішенням у справі та переоцінки доказів у справі, проте встановлення обставин справи і перевірка їх доказами не належить до компетенції суду касаційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, Європейський суд з прав людини, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вимоги статті 400 ЦПК України щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції, у Верховного Суду відсутні підстави для перегляду оскарженого судового рішення.

Передбачених частиною третьою статті 400 ЦПК України підстав для виходу за межі доводів та вимог касаційної скарги Верховним Судом не встановлено.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд апеляційної інстанціївідповідно до вимог статті 367 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Доводи касаційної скарги про порушення апеляційним судом норм процесуального права є безпідставними, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і не дають підстав для скасування оскарженої постанови апеляційного суду.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судових рішень, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги, на думку колегії суддів, слід відмовити, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Самофалова Оксана Юріївна , залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська