Справа 524/1201/23
Провадження № 2/524/241/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 43775 грн, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ТОВ «КУ «ЄКГ», ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір №/658131 від 28.03.2021, №01900-05/2021 від 04.05.2021, відповідно. Між ТОВ «КУ «ЄКГ», ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договори факторингу, відповідно до умов яких Клієнти відступили, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами. Своїх зобов`язань відповідач не виконала і її заборгованість за договором №/658131 від 28.03.2021 становить 35775 грн., а за договором №01900-05/2021 від 04.05.2021 8000 грн.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову заперечувала. Просила врахувати, що договори вона не укладала та кошти не отримувала.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

28.03.2021 між ТОВ «КУ «ЄКГ» та ОСОБА_1 укладено договір фінансового кредиту № /658131, за умовами якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в межах суми 9000 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Позика видається строком на 30 днів, до 26.04.2021. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5%(процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу.

16.02.2022 між ТОВ «КУ «ЄКГ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №16022022. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу, первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги від ОСОБА_1 коштів в сумі 35775 грн, право одержання яких належить первісному кредитору на підставі кредитного договору № /658131 від 28.03.2021, що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 9000 грн, суми заборгованості за відсотками 26775 грн(а.с.14)

04.05.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір №01900-05/2021, за умовами якого товариство зобов`язалось надати клієнту фінансовий кредит в сумі 2000 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом.

18.01.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №18012022. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу, первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги від ОСОБА_1 коштів в сумі 8000 грн, право одержання яких належить первісному кредитору на підставі кредитного договору № 01900-05/2021, що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 2000 грн, суми заборгованості за відсотками 6000 грн(а.с.27)

НОРМИ ПРАВА

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до положень статті 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей - стаття 1047 ЦК України.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі Закон № 675-VIII) , який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закон № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

ОЦІНКА СУДУ

Кредитні відносини, передбачають наявність певних зобов`язань між сторонами, зокрема обов`язку кредитора надати кошти, а позичальника повернути кошти та сплатити проценти.

Суд приймає до уваги те, що факт отримання ОСОБА_1 коштів за договором про надання фінансового кредиту №/658131 підтверджується належними доказами, зокрема випискою за картковим рахунком клієнта(а.с.121), відповідно до якої 30.03.2021 відбулось зарахування коштів в сумі 9000 грн із призначенням платежу «зарахування грошових коштів з карки на картковий рахунок через Master Card/VisaGY//(код авторизації 569991)»

Отже, суд відзначає, що свій обов`язок з надання коштів кредитодавець виконав.

Разом із тим, свій обов`язок з повернення коштів, сплати відсотків відповідач не виконав, що не заперечувалось відповідачем, у зв`язку із чим суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими.

Разом із тим, суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зауважила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Суд відзначає, що строк кредитування за договором № /658131 сплив 26.04.2021 та становив 30 днів. Отже, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, розмір заборгованості за відсотками за договором становив 6750 грн(225 грн(2,5% від суми кредиту)*30 днів(строк кредитування).

Отже, заборгованість за договором №/658131 становить 15750 грн.

Щодо заборгованості за договором №01900-05/2021 суд відзначає наступне.

Так, за змістом договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

На підтвердження своїх доводів щодо перерахування коштів в сумі 2000 грн, позивач надав суду інформаційну довідку ТОВ «Платежі Онлайн» за вих. 228/07 від 11.07.2023(а.с.104)

Разом із тим,відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» від 13.12.2023 «20.1.0.0.0/7-231208/63098 кошти в розмірі 2000 грн на рахунок клієнта( ОСОБА_1 ) не надходили(а.с.157).

Отже, суд відзначає, що належних та достатніх доказів на підтвердження факту надання відповідачу коштів за кредитним договором №01900-05/2021 матеріали справи не містять, а отже суд вважає недоведеними вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за вказаним договором.

Відтак, суд частково задовольняє вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» та стягує з відповідача на користь позивача кошти за договором №/658131 в сумі 15750 грн. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 965,70 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 526, 530, 610-612, 625, 1046 ЦК України, ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30) заборгованість в розмірі 15750 грн та судові витрати в сумі 965.70грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 07.08.2024

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ