07.08.2024
Справа № 642/2139/24
Провадження № 8/642/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Проценко Л.Г.,

за участю секретаря Гойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Царьова Романа Валерійовича про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами,

УСТАНОВИВ :

Ленінським районним судом м. Харкова 25 квітня 2024р. було видано судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника щомісячно з дня подачі заяви про видачу судового наказу 23.04.2024 р. до досягнення дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Представник боржника адвокат Царьов Р.В. подав до суду заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, у якій просив скасувати судовий наказ виданий Ленінським районним судом м. Харкова 25 квітня 2024р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника щомісячно з дня подачі заяви про видачу судового наказу 23.04.2024 р. до досягнення дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та стягненні судового збору в сумі 302 грн. 80 коп., а також відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про видачу наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

На обгрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у іншому шлюбі і має ще одну дитину ОСОБА_4 , 2018 р.н., а тому судом не було враховано наявність на утриманні ще однієї дитини, а також наявність іншої сім`ї. Ці обставини призвели б до ухвалення іншого рішення, тому вони є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами і скасування судового наказу.

ОСОБА_2 подала заперечення на дану заяву, в якій вказала, що їй, на момент звернення до суду було відомо про наявність у боржника іншої дитини. Проте, ця обставина ніяк не впливає на право позивачки отримувати на її дитину аліменти у мінімальному розмірі частки доходів боржника щомісячно. Таке право заявниці є безспірним, а тому і видача судового наказу проводиться без судового засідання і виклику стягувача та боржника. ЦПК України не передбачає скасування судового наказу про стягнення аліментів відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього кодексу. У випадку незгоди, боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів у порядку ч.7 ст.170 ЦПК України.

У судове засідання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представники не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи. Представники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали клопотання про розгляд заяви у їх відсутність, при цьому ОСОБА_5 просив скасувати наказ 25 квітня 2024р., а ОСОБА_6 де проти задоволення заяви про скасування наказу заперечувала.

Суд, дослідивши заяву про перегляд судового наказу та матеріали справи № 642/2139/24, встановив наступне.

Заявниця ОСОБА_2 та боржник ОСОБА_1 мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 .

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано за рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.08.2016 року.

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 ОСОБА_1 14.07.2017 уклав новий шлюб з ОСОБА_7 , прізвище подружжя після укладення шлюбу: ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 .

Судовим наказом Ленінського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2024р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника щомісячно з дня подачі заяви про видачу судового наказу 23.04.2024 р. до досягнення дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_4 від 09.06.2023 р. за №89 ОСОБА_1 перебував на військовій службі у званні молодшого сержанта.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Частиною восьмою статті 170 ЦПК України визначено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Аліменти є одним із способів виконання батьками обов`язку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів не залежить від того, чи знаходяться в шлюбі батьки дитини, розлучені вони або взагалі не перебували в ньому. Аліменти на дитину стягуються на користь одного з батьків, з яким проживає дитина, є його власністю і повинні використовуватися за цільовим призначенням, тобто саме на утримання дитини.

У разі неможливості досягнення між батьками угоди про добровільне відрахування (сплату) одним з них аліментів, кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу платника і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 183, ст. 184 СК України).

Отже, дійсно істотними для справи про стягнення аліментів обставинами можуть бути, наприклад, невизнання особою свого батьківства, наявність угоди про розмір та порядок сплати аліментів, наявність укладеного між сторонами аліментного договору, наявність рішення про позбавлення батьківських прав або ж введення суду в оману стосовно фактичного місця проживання дитини. Тобто, загальним критерієм саме нововиявлених обставин, наявність яких є передумовою для скасування судового наказу про стягнення аліментів є відомості про відсутність у особи на користь, якої стягнуто аліменти права на їх отримання чи відсутність у боржника обов`язку їх сплачувати.

Суд звертає увагу на той факт, що окремо факт народження ще однієї дитини та наявність іншого шлюбу саме по собі не свідчить про погіршення матеріального стану. Тобто, особою належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61- 1031св21), згідно до якої факт народження у платника аліментів дитини у іншому шлюбі, без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Тобто, наявність у боржника ОСОБА_1 іншої дитини та нового шлюбу жодним чином не виключає його обов`язок утримувати першу дитину шляхом сплати аліментів. Боржником та його представником не оспорюється батьківство першої дитини та не наводяться обставини (наприклад повна непрацездатність або обмеження у дієздатності, тощо), які б виключали правову необхідність або реальну можливість сплачувати аліменти.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд акцентує увагу на тому, що у заяві представник боржника взагалі не вказує про матеріальний стан ОСОБА_1 та не наводить доказів, які б свідчили що стягнення з нього аліментів на утримання першої дочки у розмірі 1/4 негативно вплине на його можливість утримувати другу дитину.

Також скасування відповідного судового наказу не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Наведені представником ОСОБА_1 обставини могли б бути підставою для звернення до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів, що відповідає положенням ч. 7 ст. 170 ЦПК України, відповідно до якої у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Тому, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ті обставини, на які посилається представник боржника, не є беззаперечними для скасування судового наказу, та є такими, що суперечать якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 260, 261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника боржника адвоката Царьова Р.В., про перегляд судового наказу від 25.04.2024 про стягнення аліментів по справі № 642/2139/24 за нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова або безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.Г. Проценко