Справа № 545/481/24
Провадження № 2/545/906/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2024 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Стрюк Л.І.,

з участю секретаря - Гаврися В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :.

ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, у якому просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю у період з 24.01.2017 по ІНФОРМАЦІЯ_1 зі своєю бабою - ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, а саме: частину земельної ділянки площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; частину земельної ділянки площею 4,9624 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів та території колишньої Кіровської сільської ради; на земельну ділянку площею 0,6 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: с. Пальчиківка Полтавського району Полтавської області. Зазначає, що нотаріус видав свідоцтва про право на спадщину на підставі заповітів, складених ОСОБА_2 01.03.2011 та ОСОБА_3 09.04.2013, але відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження родинного зв`язку з померлими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відтак вона не може оформити свої спадкові права як спадкоємиця за законом четвертої черги.

Представник відповідача - Полтавської міської ради надала відзив, у якому просила повністю відмовити у задоволенні позовних вимог за недоведеністю, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем; окрім того, позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно вважає передчасними, оскільки існує позасудовий порядок оформлення спадкових прав.

Представник позивача ОСОБА_4 надала відповідь на відзив, у якому зазначила, що позивачем до позовної заяви надані докази на підтвердження спільного проживання зі спадкодавцем, крім того вважає, що оскільки позивач не може встановити факту родинних зв`язків з померлим батьком ОСОБА_3 та бабою ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів, тому вважає що саме позовні вимоги про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є ефективним способом захисту.

Позивач та її представники у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, надавши пояснення, що за змістом аналогічні тим, які викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - Полтавської міської ради у судове засідання не з`явилася, з невідомих суду причин, заяви про розгляд справи без її участі не надала.

Третя особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Яровий О.Б. у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов у частині встановлення факту спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.26).

Згідно з витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №73041308 від 01.07.2024 приватним нотаріусом Яровим О.Б. відкрита спадкова справа №70873685, на спадкове майно ОСОБА_2 (а.с.27).

Відповідно до заповіту від 01.03.2011 ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла належний їй житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ; земельну ділянку площею 4,96га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кіровської сільської ради Полтавського району та майновий пай у СГТОВ «Злагода» Полтавського району Полтавської області - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рівних частинах(а.с.28).

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2 від 26.05.2020 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.23).

22.11.2023 приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Яровий О.Б. на підставі заповіту №56 від 01.03.2011 видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом №1055 на частку у праві власності на житловий будинок (а.с.46) та 22.11.2023 на підставі заповіту №56 від 01.03.2011 видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом №1056 на частку у праві власності на земельну ділянку площею 4,9624 га, що розташована на території Кіровської сільської ради (а.с.48).

Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Яровим О.Б. від 22.11.2023 ОСОБА_1 відмовлено у вчинення нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю у заявника документів, які б підтверджували її родинний зв`язок з померлими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.50).

Відповідно до акту обстеження домоволодіння та підтвердження фактичного проживання від 13.11.2023, у домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , починаючи з 24.01.2017 та до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , постійно проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 (а.с.56).

Згідно з актом обстеження домоволодіння та підтвердження непроживання від 14.11.2023, у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 була зареєстрована, але фактично не проживала у зв`язку з її хворобою, починаючи з 24.01.2017(а.с.57).

Як вбачається з декларації №0001-847М-9Х00 на вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, укладену з ОСОБА_2 , довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом зазначена ОСОБА_1 (а.с.58), згідно з записом в амбулаторній картці хворого від 24.01.2017 ОСОБА_1 видана на руки амбулаторна карта ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що хвора вибуває на постійне місце проживання в с. Тахтаулове, до внучки (а.с.59).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Полтавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 , яка, згідно з актовим записом про смерть №126 від 1404.2023, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.143-144).

Факт здійснення поховання ОСОБА_2 позивачем також підтверджується заявою ОСОБА_1 від 13.04.2024, наданої завідуючому Тахтаулівською АЗПСМ про відмову від розтину тіла своєї бабусі - ОСОБА_2 (а.с.60).

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що працювала разом з ОСОБА_2 , знає позивача з дитинства. Батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишив їх з матір`ю, потім дитину усиновив чоловік матері, проте дівчинка продовжувала спілкуватися зі своєю бабусею, часто бувала у неї в гостях. Близько 7 років тому ОСОБА_1 забрала ОСОБА_2 до себе на постійне проживання, здійснювала за нею догляд, а після смерті займалася її похованням.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що позивач є її сусідкою. ОСОБА_2 до дня смерті тривалий час проживала разом з ОСОБА_1 ; на прохання останньої близько 2 років тому вона ставила крапельниці ОСОБА_2 , оскільки працює медичним працівником.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що доводиться дружиною брата чоловіка позивач та підтвердила, що ОСОБА_2 доводилася бабусею ОСОБА_1 та проживала разом з нею з 2016 року до дня смерті, позивач здійснювала її поховання.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд враховує правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Проаналізувавши надані суду докази, суд приходить до висновку про доведеність факту проживання позивача однією сім`єю з ОСОБА_2 з 2017 по 2023 рік та задоволення позову у цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної від 22.11.2023, позивачу відмовлено в оформленні права на спадщину з підстав відсутності у неї документів, які б підтверджували її родинні відносини із спадкодавцями. Ніякі інші підстави, які б перешкоджали позивачу у оформленні її спадкових прав після смерті батька ОСОБА_3 та баби ОСОБА_2 на спірні земельні ділянки не зазначені.

Встановлено, що відповідно до довідки №22/01-16 від 09.02.2024, виданої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Яровим О.Б. на підставі інформації, що міститься в спадковій справі №26/2023, заведеної 01.07.2023, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка належним чином прийняла спадщину (а.с.101).

Отже, у цій справі спір щодо спадкового майна відсутній, тому позивач не позбавлена права на оформлення своїх спадкових прав у позасудовому порядку шляхом звернення до нотаріуса після набрання рішенням суду законної сили.

Одночасно встановивши у даній справі факт спільного споживання однією сім`єю зі спадкодавцем й визнавши право власності на спадкове майно, суд виконає фактично функції нотаріального органу, втручаючись у сферу безспірної цивільної юрисдикції.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом не підлягають задоволенню. При цьому слід зауважити, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 315, 258-260 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) однією сім`єю у період з 24.01.2017 по ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк