Справа № 314/3257/24
Провадження № 2-н/314/123/2024
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

02.08.2024 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Швець О.В., вивчивши матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Завгороднього А.М. про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

В інтересах ОСОБА_1 до суду звернувся адвокат Завгородній А.М. із заявою про видачу судового наказу з вимогою стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктом 4 ч. 3ст.163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, в обґрунтування своїх вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, заявник посилається на те, що дитина проживає разом із ним, але в матеріалах заяви такий доказ відсутній. Зокрема, суду не надана довідка про склад сім`ї, видана компетентним органом або довідка про реєстрацію місця проживання, яка підтверджує, що дитина, на утримання якої стягувач просить стягнути аліменти, проживає разом зі стягувачем.

Відповідно до ч. 1ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Отже, факт проживання заявника разом з дитиною не підтверджений, що позбавляє суд можливості перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживає дитина.

У зв`язку із цим, суд вважає, що підстави для видачі судового наказу відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.161,165, ст.ст.259-261 ЦПК України, ст. 183 Сімейного кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутися до суду повторно, після усунення умов, що були причиною для відмови у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду-якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. В. Швець

02.08.2024