Справа № 183/1104/24
№ 2-о/183/119/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судових засідань Аніськової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства, факту проживання однією сім`єю з померлим військовослужбовцем, без реєстрації шлюбу, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 , в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду із заявою, в якій просила:

-встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , вказавши батька ОСОБА_4 ;

-встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період з 2016 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначає, що, починаючи з 2016 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В період фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_4 у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_3 . Відомості про батька дитини в актовий запис про його народження були внесені зі слів матері, на підставі ст. 135 СК України. Таке рішення було прийняте матір`ю дитини, оскільки ОСОБА_4 не пропонував зареєструвати шлюб.

В подальшому у них народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком якої був зазначений ОСОБА_4 . Питання щодо батьківства та зміни прізвища старшому синові між нею та ОСОБА_4 ніколи не виникало, оскільки всі разом вони проживали однією сім`єю в будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 визнавав завжди своє батьківство щодо старшої дитини, дідусь та бабуся однаково визнавали своїх онуків.

З початком повномасштабного вторгнення російських військ на територію України ОСОБА_4 був мобілізований до лав Збройних Сил України, а ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув під час виконання бойового завдання у м.Бахмуті Донецької області.

Заявниця зазначає, що малолітній ОСОБА_3 має право на отримання пенсії, у зв`язку з втратою годувальника та на одноразову допомогу, визначену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, а встановлення факту батьківства поновить право дитини носити ім`я батька.

Крім того, заявниця у заяві наполягає на тому, що вона, як цивільна дружина також має право на одноразову допомогу, визначену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, тому звернулася з означеною заявою до суду.

Ухвалою суду від 08 лютого 2024 відкрите провадження у справі (а.с. 24).

Представник позивача адвокат Заблуда Г.І. в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити, надала детальні пояснення щодо обставин, при який реєстрація народження сина ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відбулася без батька, відомості про батька дитини були внесені зі слів матері. Також представник заявника надала пояснення щодо обставин спільного проживання її довірителя та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, починаючи з 2016 року по день смерті останнього.

Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, під час винесення рішення просила врахувати інтереси дитини (а.с. 30).

Представник Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в судове засідання не з`явився надавши суду заяву про розгляд зави без його участі (а.с. 25).

Заінтересована особа ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про розгляд заяви у її відсутність, заяву визнала у повному обсязі (а.с. 26).

Свідки заявника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 надали суду показання про те, що ОСОБА_4 , починаючи з 2016 року почав проживати однією сім`єю, як чоловік та дружина, з ОСОБА_1 . У 2017 році у них народився син ОСОБА_11 , а у 2019 році народилася дочка ОСОБА_12 , разом вони проживали в АДРЕСА_1 . Вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом виховували дітей. Жодне зі свідків навіть не знали, що син ОСОБА_11 записаний не на прізвище ОСОБА_4 , останній ніколи не оспорював свого батьківства.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядок, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до наданого свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серії НОМЕР_1 , матір`ю записана ОСОБА_2 , а батьком ОСОБА_13 (а.с. 15).

Встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у відповідності до якого матір`ю дитини записана ОСОБА_1 , а батьком ОСОБА_14 , запис про батька був внесений зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 10).

Судом встановлено факт смерті ОСОБА_4 29 січня 2023 року відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , актовий запис № 54 від 04 лютого 2023 року, а також відповідно до довідки про причину смерті № 159 від 02.02.2023 року (а.с. 16-18).

В судовому засіданні, заслухавши показання свідків, суд встановив підтвердження родинних стосунків між загиблим ІНФОРМАЦІЯ_8 військовослужбовцем ОСОБА_4 та малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також факт проживання однією сім`єю з померлим військовослужбовцем без реєстрації шлюбу. (а.с. 37)

Таким чином, згідно ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч.3 ст.128 цього Кодексу. При цьому, згідно з ч.2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту батьківства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно статті 135 СК України.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи наведені докази, у тому числі і надані в судовому засіданні показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , пояснення представника заявника, суд дійшов про наявність достатніх доказів, які свідчать про необхідність встановлення факту батьківства ОСОБА_15 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 в частині встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з ОСОБА_15 , суд керується наступними нормами закону, а саме.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦК України, у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ч. 2 ст. 3 СК України сім`єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Отже, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Подані заявником письмові докази у сукупності з показаннями свідків доводять суду факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2016 року по день смерті ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 263, 265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства, факту проживання однією сім`єю з померлим військовослужбовцем, без реєстрації шлюбу, задовольнити.

Встановити факт батьківства, а саме те, що ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , вказавши батьком ОСОБА_4 ;

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період з 2016 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока.