РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1990/24

Номер провадження 2/495/1566/2024

02 серпня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Кракатиці В.І.,

розглянувши в підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 34/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 83,2 кв.м, житловою площею 24,7 кв.м, який в цілому складається з літ. «А»- житловий будинок, літ. «а» - веранда, літ. «а-1»- веранда, літ. «Б»- літня кухня, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - сарай, літ. «Е» - вбиральня, №1-8- споруди, в цілому по літ. «А»: 1- коридор, площею 5,8 кв.м, 2 кухня, площею 7,1 кв.м, 3 - житлова, площею 13,2 кв.м, 4- кладова, площею 14,5 кв.м, І- веранда площею 20,0 , ІІ- коридор, площею 5,5 кв.м, 1- кухня, площею 5,6 кв.м, 2- житлова, площею 11,5 кв.м та на земельну ділянку площею 0,107 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Мологівської сільської ради (колишньої Випасненської сільської ради), АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД-05 №010067, виданого 23.03.2001 року Випасненською сільською Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №216, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 обґрунтовує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 29 липня 2022 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №818.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилась спадщина, до складу якої входить:

-34/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 83,2 кв.м, житловою площею 24,7 кв.м;

-земельна ділянка площею 0,107 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території АДРЕСА_2 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД -05 №010067, виданого 23.03.2001 року Випасненською сільською Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №216.

Померлою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя було складено заповіт, посвідчений 25.10.2013 року секретарем виконавчого комітету Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №138, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що померла за законом мала право і що на момент смерті їй належало, ОСОБА_3 заповіла відповідачці ОСОБА_2 , яка є рідною матір`ю позивачки.

Однак, станом на теперішній час відповідачка ОСОБА_2 позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та не бажанням здійснювати фактичне управління спадковим майном та здійснювати за ним догляд. Відповідачка фактично відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачки.

Інші спадкоємці за законом та за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні.

Фактично позивачка ОСОБА_1 , вступила у спадщину, здійснює догляд за зазначеним вище будинком та користується спадковим майном, але оформити право власності на спадщину у нотаріальному порядку вона позбавлена можливості, тому змушена звернутися до суду з цією заявою з метою захисту своїх законних прав та інтересів.

Рух справи у суді.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.03.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання сторони по справі не з`явились.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилась, однак надала до канцелярії суду заяву відповідно до якої зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутність.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню с заступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав і інтересів є визнання права п.1 ч.2 ст.16 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 29 липня 2022 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №818.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилась спадщина, до складу якої входить:

-34/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 83,2 кв.м, житловою площею 24,7 кв.м;

-земельна ділянка площею 0,107 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території АДРЕСА_2 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД -05 №010067, виданого 23.03.2001 року Випасненською сільською Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №216.

Спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя було складено заповіт, посвідчений 25.10.2013 року секретарем виконавчого комітету Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №138, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що померла за законом мала право і що на момент смерті їй належало, ОСОБА_3 заповіла відповідачці ОСОБА_2 , яка є рідною матір`ю позивачки.

Однак, станом на теперішній час відповідачка ОСОБА_2 позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та не бажанням здійснювати фактичне управління спадковим майном та здійснювати за ним догляд. Відповідачка фактично відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачки.

Те, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю позивачки ОСОБА_1 , підтверджується Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 , виданого 02.10.1997 року Виконкомом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району, актовий запис №69.

Відповідно до Довідки №216 від 17.02.2023 року, виданої Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_3 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Довідки №217 від 17.02.2023 року, виданої Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_3 , на день смерті була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 .

Інші спадкоємці за законом та за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні.

Судом встановлено, що фактично позивачка ОСОБА_1 , вступила у спадщину, адже здійснює догляд за зазначеним вище будинком та користується спадковим майном, але оформити право власності на спадщину у нотаріальному порядку вона позбавлена можливості.

У п. 20 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, зазначено, що за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220, 1221, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

За змістом ст. 1296 ЦК України, оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.

Згідно пункту 10 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», та відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав власності громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивачки на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивачки, як спадкоємця, шляхом задоволення цивільного позову та визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. 8, 11, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. 5, 10, 12, 19, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 34/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 83,2 кв.м, житловою площею 24,7 кв.м, який в цілому складається з літ. «А»- житловий будинок, літ. «а» - веранда, літ. «а-1»- веранда, літ. «Б»- літня кухня, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - сарай, літ. «Е» - вбиральня, №1-8- споруди, в цілому по літ. «А»: 1- коридор, площею 5,8 кв.м, 2 кухня, площею 7,1 кв.м, 3 - житлова, площею 13,2 кв.м, 4- кладова, площею 14,5 кв.м, І- веранда площею 20,0 , ІІ- коридор, площею 5,5 кв.м, 1- кухня, площею 5,6 кв.м, 2- житлова, площею 11,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,107 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Мологівської сільської ради (колишньої Випасненської сільської ради), АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД-05 №010067, виданого 23.03.2001 року Випасненською сільською Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №216, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.Д. Анісімова