233 № 569/8804/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Любач Н.О.,

позивача -

представника позивача -

відповідача -

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області відповідно до ухвали судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10 травня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позивач в позовній заяві зазначив, що з сторонами по справі 05 грудня 2013 року зареєстрований шлюбу у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1848. Протягом останніх років відносини між ними різко погіршились. Шлюбні відносини припинені з листопада 2023 року, через небажання відповідача жити в шлюбі. Різниця характерів, постійні сварки, відсутність взаєморозуміння і довіри унеможливлюють сумісне життя у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з наведеним просить шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвати.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, зазначивши, що позивач позовну заяву підтримує та просить її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з нотаріально засвідченою заявою про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовної заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, повідомивши, що дійсно міни ним шлюбні відносини припинені, на разі спору щодо місця проживання дітей немає. В окремій заяві на адресу суду просила після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_5 .

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 05 грудня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1848. Сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З листопада 2023 року сторони спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом, припинили шлюбно-сімейні відносини. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, його намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем.

Майнового спору сторонами не заявлено.

За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати.

Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Підстави стверджувати, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб відсутні; також у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності визнаних відповідачем обставин або добровільності їх визнання.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу між ними, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, а також інтересам неповнолітньої дитини, які мають істотне значення, тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне відповідачеві, за її заявою, залишити право іменуватися прізвищем « ОСОБА_5 ».

Керуючись ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 18, 81, 206, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 05 грудня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1848.

Відповідачці ОСОБА_2 , яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу залишити право іменуватися прізвищем ОСОБА_5 .

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлений 09 серпня 2024 року.

Суддя :