Справа № 592/9666/24
Провадження № 2-о/592/193/24
УХВАЛА

07 серпня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Костенко В.Г., за участю секретаря судового засідання Сидоренко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення , заінтересована особа Державна прикордонна служба України

з участю заявниця ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Заявниця подала заяву і просить встановити факт про те, що смерть її чоловіка військовослужбовця капітана Державної прикордонної служби України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , сталася внаслідок забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території України.

При цьому у заяві не були зазначені причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, мети з якою встановлюється, докази на підтвердження таких обставин, докази звернень та відповідей на них тощо. У заяви не вказано яка саме мета встановлення факту, які причини до його встановлення, хто заперечує такий факт.

В цілому подана заява не відповідала вимогам п.п. 2 ч. 1 і ч. 2 ст. 318, п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, всупереч яким не зазначено мету встановлення факту, причин неможливості одержання або відновлення документів, не додано доказів причин неможливості одержання або відновлення документів, доказів звернень та результатів розгляду тощо.

Ухвалою суду від 13.06.2024 заяву було залишено без руху та запропоновано усунути зазначені недоліки.

24.06.2024 заявниця подала нову заяву у якій не усунуто вказані недоліки, а ухвалою суду від 25.06.2024 заяву призначено до розгляду.

В судовому засіданні заявниці вказало, що становлення факту необхідне їй для надання пільг згідно ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Проте їй видали документи які не надають таких прав через, що вона незгодна з діями Прикордонного загону не служив чоловік.

Представник заявника підтримав вимоги. Також заявив про залишення заяви без розгляду для позасудового врегулювання прав заявниці.

Представник заінтересованої особи заперечувала проти заяви про встановлення факту. Заперечення мотивувала тим, що для встановлення заявленого факту визначений відповідний порядок.

Для вирішення заяви необхідно зазначити наступне.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.(ст.1 ЦПК)

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначений певний перелік справ про встановлення фактів, які розглядає суд.

Подана заявницею заява не відноситься до такого переліку справ.

Згідно з ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

Заявниця у своїй заяві так і не визначила мету встановлення факту, обмежившись загальними фразами про право. Вона також не зазначила причини неможливості одержання документів, що посвідчують цей факт.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зазначених положень закону слід зробити висновок, що суд може встановити будь-який факт з встановленням якого виникають права чи обов`язки. Загалом права та обов`язки мають бути визначені певними законами. Поряд з цим для встановлення таких фактів не передбачено іншого порядку.

Згідно з положеннями ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 №740 затверджений «Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України».

Згідно з ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначений певний перелік пільг які надаються сім`ям загиблих (померлих) ветеранів війни (стаття 10) та сім`ям загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України (стаття 10-1).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2023 №685 затверджений «Порядок встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Цей Порядок визначає процедуру встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (п. Порядку).

Рішення про встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, приймається міжвідомчою комісією з питань встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - безпосередня участь у заходах), деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - міжвідомча комісія), яку утворює Мінветеранів.

Аналізуючи наведений зміст нормативних актів вбачається, що є певний порядок встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Заявниця у своїй заяві просить встановити факт смерті чоловіка в наслідок забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території України. За своїм змістом такий факт є тотожним тому для встановлення якого визначена певна процедура та відповідний орган. Саме смерть чоловіка, як факт на встановленні якого наполягає заявниця, є наслідком участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Зазначений вище порядок встановлення факту участі….. необхідний для надання пільг сім`ям загиблих Захисників і Захисниць України, які передбачені ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Натомість заявниця у своїй заяві так і не визначила мету встановлення заявленого факту. Заявниця зазначила про правову позицію викладену в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 у справі №490/6057/19-ц. Проте визначена правова позиція сформована до затвердження порядку.

У судовому засіданні заявниця визнала, що встановлення факту необхідно їй для надання пільг визначених відповідним законом.

Аналізуючи наведене у своїй сукупності слід дійти висновку, що заявниця просить встановити факт для встановлення якого законом встановлено інший порядок.

Поряд з цим згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Наведені норми фактично вказують суду необхідність залишення заяви без розгляду за заявою особи, яка подала заяву по суті.

Як вже зазначено у відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З наведених норм вбачається, що окреме провадження, як вид непозовного цивільного судочинства, регламентує на розгляд справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що має значення для прав, свобод та інтересів осіб, або підтвердження неоспорюваних прав. При цьому таке провадження виключає спір про право.

У постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 надано певні роз`яснення застосування закону при розгляді судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 Постанови в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У п. 17 Постанови, зазначено, що суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку.

Під час розгляду справи встановлено та з заяви вбачається, що заявниця вживає заходів для отримання пільг але для встановлення заявленого факту встановлений певний порядок. Більше того з пояснень заявниці та змісту порушених питань вбачається, що вона вважає, що її право порушене та не встановлено у відповідному порядку.

З наведеного вбачається, що фактично право заявниці ставиться під сумнів, що вказує про існування спору про право.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Наявність спору між учасниками судового розгляду з приводу факту, на встановленні якого наполягає заявниця, виключає судовий розгляд у порядку окремого провадження з підстав зазначених у ч. 6 ст. 294 ЦПК України.

Ураховуючи наведене наявні усі підстави для того, що заява підлягає залишенню без розгляду. Відтак заяву слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 13, 257, 294 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення , заінтересована особа Державна прикордонна служба України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання повного тексту.

Суддя В.Г. Костенко