Справа № 635/8396/23
Провадження по справі № 2/635/1066/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

29 липня 2024 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання - Загайко Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа -Служба у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, в якій просить: визначити місцем проживання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання матері; визначити місцем проживання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання матері; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.10.2017 між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб, актовий запис №649. В шлюбі народились діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.06.2020 шлюб між сторонами розірвано та стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання дітей. Діти проживають разом з позивачем, на думку позивача проживання дітей з нею забезпечує повноцінний їх розвиток та відповідає інтересам дітей.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.09.2023 провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, повідомлялися своєчасно і належним чином, неодноразово представником відповідача подавились заяви про відкладення розгляду справи, однак жодного разу ані в підготовче, ані в судове засідання так і не з`явились.

До суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні із дитиною батьком, який проживає окремо від неї з клопотанням про об`єднання в одне провадження з даним позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.03.2024 відмовлено у прийнятті зустрічного позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, а також висновок про доцільність визначення місця проживання дітей разом з позивачем.

Враховуючи, що в підготовче судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

19.10.2017 між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб, актовий запис №649.

Від вказаного шлюбу мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ), сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.06.2020 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 19 жовтня 2007 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 649, - розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї третьої заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 20 січня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 11.07.2023 № 71042350 головним державним виконавцем Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управляння міністерства юстиції Голубєва М.А. боржник ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 153 035,98 грн.

Згідно договору дарування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 31.10.2019 ОСОБА_1 прийняла в дар від своєї матері ОСОБА_6 вказане майно та має намір зареєструвати дітей в цьому будинку, оскільки вони мешкають у ньому тривалий час та навчаються у місцевій школі.

Наразі діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2

На даний час діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Батько фактично не приймає участі у вихованні дітей, матеріально не утримує.

Суду надано висновок Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 22.11.2023 №0231/4148, відповідно до якого з метою перевірки фактичних обставин справи працівниками ССДС 17.11.2023 було здійснено обстеження умов проживання за адресою - АДРЕСА_1 . За результатами обстеження було встановлено, що за вказаною адресою фактично проживають - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (чоловік позивача), для кожної дитини облаштована власна кімната з усіма побутовими зручностями та необхідними гаджетами. Житлово-побутові умови на належному рівні. Діти повідомили, що були свідками агресивної поведінки відповідача, коли він сварився із мамою, бив вікна, одного разу навіть застосував фізичне насильство по відношенню до позивача. ОСОБА_8 боїться свого батька. ОСОБА_9 піклується про дітей та намагається їх забезпечувати усім необхідним. Житловий будинок належить на праві власності ОСОБА_1 (підтверджується витягом про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень). 17.11.2023 відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Пісочинської селищної ради з приводу вказаного спору. На засідання з`явилися усі часники справи, а також дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина повідомила членам комісії, що підтримує позов та не бажає спілкуватися із батьком, оскільки останній міг її ображати. Окрім цього, ОСОБА_2 позов підтримав та повідомив, що не проти, щоб місце проживання дітей було визначено разом з матір`ю, однак зауважив, що бажає спілкуватися з дітьми, однак йому створюються перешкоди у цьому. Надав комісії свої пояснення щодо судової справи, в яких було письмове підтвердження згоди відповідача, щоб місце проживання дітей було визначено з ОСОБА_1 , інших доказів, що підтверджують факти створення перешкод у спілкування зі сторони позивачки надано не було. ОСОБА_1 повідомила, що позов мотивовано тим, що відповідач не надає згоди щодо державної реєстрації місця проживання дітей, наразі вони зареєстровані у смт. Високий в будинку, який зруйнований останні десять років. У зв`язку із чим ОСОБА_1 маж намір зареєструвати дітей за їх фактичним місцем проживання за адресою - АДРЕСА_3 р. між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було укладено шлюб. В період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася донька ОСОБА_4 , а також ІНФОРМАЦІЯ_9 народився син ОСОБА_3 . 21.07.2020 р. набуло законної сили заочне рішення Харківського районного суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Згідно з розрахунком заборгованості від 11.07.2023 № 71042350 заборгованість зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4 , а також ОСОБА_3 складає 153 035, 98 тис. грн. Згідно з довідкою від 23.10.2023 р. № 430 КНП Південної міської ради «Центр первинної медичної допомоги № 1 Харківського району» діти задекларовані у лікаря ЗПСЛ амбулаторії ЗПСМ сел. Високий ОСОБА_11 Рекомендації сімейного лікаря виконуються повністю. Інформації щодо участі кожного з батьків у піклуванні за здоров`я дітей підприємство не надало. Згідно довідки від 26.10.2023 р. № 01-41/163 КЗ «Пісочинський ліцей «Мобіль» Пісочинської селищної ради - ОСОБА_1 , бере активну участь у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, організовує правильне проведення вільного часу, забезпечує достатній рівень навчання дітей. Батько, ОСОБА_2 , з класним, керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся. Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік Відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на 19.09.2023 р. ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно з довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 4302 від 22.09.2023 р. ОСОБА_1 медичних протипоказань немає. Згідно з довідкою про доходи від 17.11.2023 р. № 211 - ОСОБА_1 займає посаду спеціаліста ІІ категорії відділу ЖКГ та отримала дохід в період за серпень-жовтень 2023 року у розмірі 39173,48 тис. грн. Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що по суті спору сторони дійшли згоди, що місце проживання дітей необхідно визначити разом із матір`ю. Вже тривалий час діти проживають разом із мамою, яка забезпечує їх усім необхідним медичним обслуговуванням та освітнім процесом. Позивач офіційно працевлаштована, отримує стабільний дохід, медичних протипоказань немає. В свою чергу, відповідач повідомив, що підтримує позов, оскільки не бажає рушити атмосферу в сім`ї, разом з тим йому важливо підтримувати спілкування із дітьми. В силу приписів національного законодавства України, а також міжнародних конвенційних норм у сфері захисту прав дітей - першочергову увагу у вирішенні питань щодо визначення місця проживання дитини необхідно приділяти якнайкращим інтересам дитини. В даному випадку, саме мати піклується про дітей. Діти категорично відмовляються проживати з батьком і бажають продовжувати жити разом з ОСОБА_1 . Керуючись положеннями 161 Сімейного кодексу України, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, Закону України «Про охорону дитинства», діючи в найкращих інтересах дітей, враховуючи думку дітей, орган опіки та піклування Пісочинської селищної ради дійшов до висновку про доцільність визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ..

Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні доказів, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Згідно з статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Частиною 5 ст. 157 СК України встановлено, що той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі.

Відповідно до частини другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

З матеріалів доданих до позову вбачається, що від шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є неповнолітньою особою.

Згідно з ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Ч. 2 ст. 13 України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено - щодо осіб, які не досягли 16-річного віку, вільний вибір місця проживання обмежується.

Отже, з урахуванням вказаних вимог свобода вибору місця проживання фізичної особи у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років є обмеженою, а у відповідності до вимог ст. 13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» дитина з 16 років має право вільно обирати собі місце проживання не тільки між місцем проживання батьків, а також місцем проживання інших родичів.

Згідно з ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Стаття 6 Сімейного Кодексу України визначає правовий статус особи до 18 років, як дитини. При цьому, малолітніми вважаються особи до 14 років, а неповнолітніми від 14 до 18 років.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

В даній статті мова іде про малолітніх дітей, оскільки дитина по досягненню 14 - річного віку вправі самостійно обирати з ким із батьків їй проживати.

Отже, Сімейним кодексом України врегульовано процедуру розгляду судом спору між батьками про визначення місця проживання саме малолітньої дитини (віком від 10 до 14 років), батьки якої проживають окремо. Офіційної процедури визначення місця проживання дитини в разі відсутності спору із залученням суду не існує. В разі якщо спір між батьками відсутній, місце проживання дитини визначається за згодою батьків, а саме в договірному порядку.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині визначенні місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання матері, оскільки вона досягла 16 річного віку та вправі самостійно обирати з ким із батьків їй проживати.

Судом враховано висновок Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 22.11.2023 №0231/4148, відповідно до якого визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідає інтересам дитини, а тому вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При визначенні місця проживання дитини необхідно враховувати найкращі інтереси дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) вказано, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Суд зазначає, про відсутність задокументованих заперечень з боку батька щодо проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю на момент пред`явлення позову, а також протягом розгляду справи.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією № від 15.09.2023 в сумі 1080 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 264-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визначення місця проживання дітей - задовольнити частково.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 540 (п`ятсот сорок) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_4 ;

третя особа - Пісочинська селищна рада Харківського району Харківської області, адреса: 62418, Харківська область, Харківський район, смт Пісочин, пров. Транспортний, 2.

Суддя Т.П.Даниленко