УХВАЛА

01 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 369/12438/23

провадження № 61-10330ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Федоренко Олег Павлович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договорами позики в розмірі 7 373 100,00 грн, інфляційні втрати в розмірі 278 361,80 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 54 896,17 грн, а всього 7 706 357,97 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні решти вимог позивача відмовлено.

Не погодившись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_1 ,який не брав участі у розгляді справи, подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у цій цивільній справі закрито.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2023 року не вирішувалося питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 , що згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для закриття апеляційного провадження.

18 липня 2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Федоренко О. П., через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року, справу направити на новий розгляд до Київського апеляційного суду для розгляду справи по суті.

Касаційну скаргу мотивовано порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права з посиланням на те, що рішення суду першої інстанції не містить прямих висновків щодо прав заявника, але фактично впливає на його права та інтереси, оскільки фактично використовується не для захисту порушеного права (повернення боргу), а як інструмент для спроби заволодіння майном заявника.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Згідно зі статтею 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (частина друга статті 362 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. Якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18).

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 911/2635/17.

Закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2023 року, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що предметом спору у цій справі є стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договорами позики, тобто спір у цій справі виник між сторонами договорів позики, якими передбачено зобов`язанння з його виконання лише у ОСОБА_3

ОСОБА_1 не є стороною договорів позики, які були укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , разом з тим ОСОБА_1 не є зобов`язаною особою з виконання оспорюваного судового рішення. Договори позики, як такі, що порушують його права, ОСОБА_1 у судовому порядку не оспорював.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскаржуване судове рішення не встановлює, не змінює, не припиняє права або обов`язки ОСОБА_1 , як особи, яка не брала участі у справі та не була залучена до участі у справі. Права ОСОБА_1 не можуть вважатися порушеними, спір стосовно нього не вирішувався, мотивувальна частина рішення суду першої інстанції не містить висновків про права, обов`язки, інтереси цієї особи у відповідних правовідносинах, а резолютивна частина рішення не містить прямої вказівки про присудження щодо цієї особи.

Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши, що рішенням Києво- Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2023 рокуне вирішувалися питання про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про закриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції діяв у межах своїх повноважень та у визначений процесуальним законом спосіб.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції. Правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні процесуального питання не викликає розумних сумнівів.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Федоренко О. П., та змісту ухвали суду апеляційної інстанції (яка не відноситься до переліку ухвал, якими закінчено розгляд справи) колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Федоренко Олег Павлович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович