Справа № 484/2263/24
Провадження № 2/484/944/24
Рішення

іменем України

07.08.2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Максютенко О.А.,

секретар судового засідання Завірюха В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,

встановив

ТОВ "Коллект центр" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про споживчий кредит №4060208 від 20.06.2021 року на загальну суму 83887 грн. 00 коп. та судові витрати понесені при сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 17000 грн.

В обгрунтування позову вказує, що 20.06.2021 року між відповідачем ОСОБА_1 та Товариством з обмежною відповідальністю "Мілоан" уклали договор про споживчий кредит №4060208, відповідно до умов якого, ТОВ "Мілоан" зобов`язався надати позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі, яка погоджена сторонами в заяві-анкеті та складає 20000,00 грн. шляхом переказу на картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 20.07.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 55,014 % річних у процентному значенні і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Згідно п.п. 1.5.1 комісія за користування кредитом складає 3400,00 грн., яка нараховується за ставкою 17% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 10200,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,70 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.п. 1.5.2). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

29.11.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу № 29-11-102, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором про споживчий кредит №4060208 від 20.06.2021 року, що укладено між ТОВ "Мілоан" та боржником яким є: ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ "Коллект Центр" відповідно до договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року у т.ч. за договором про споживчий кредит №4060208 від 20.06.2021 року, що укладений між ТОВ "Мілоан" та боржником ОСОБА_1 .

Враховуючи положення ст.ст. 514, 516 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, позивач ТОВ "Коллект Центр"» набуло право вимоги за договором про споживчий кредит №4060208 від 20.06.2021 року.

Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 08.04.2024 року виникла заборгованість, яка в межах вимог позивача становить 104013,49 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 13851,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 86762,49 грн.; заборгованість за процентами (з моменту відсутплення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0,00 грн.; заборгованість з комісії 3400,00 грн. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 83887,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 13851,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 66636,00 грн.; заборгованість з комісії 3400,00 грн.

Ухвалою судді від 07.05.2024 року у справі відкрито провадження, розгляд справи визначено у спрощеному порядку без виклику сторін.

14.06.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, за яким представник відповідачки у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі. В обгрунтування відзиву вказала, що розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, згідно з усталеною практикою Верховного суду, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані Банком в позові, а отже не є належним доказом і є складеним банком розрахунковим документом. Також, позивачем не надано жодного доказу, які підтверджують отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі, зазначеному в позові. Оскільки строк дії договору №4060208 від 20.06.2021 року закінчився ще 20.07.2021 року, тому позивач не мав правових підстав нараховувати будь-які проценти після закінчення строку дії договору. Крім цього, представник відповідачки вважає, що витрати на правничу допомогу не підтверджені належними та допустими доказами і сума є значно завищеною.

24.06.2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, за якою представник позивача зазначив, що відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладення договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 20000 грн. Доказів того, що персональні дані відповідачки були використані для укладення договору від її імені, представником відповідачки не надано. Більше того, як вбачається з відомостей про нарахування та погашення за Договором, який був наданий ТОВ "Мілоан" при відступленні прав вимог до ТОВ "Вердикт Капітал" відповідачкою 20.07.2021, 04.08.2021, 21.08.2021, 28.08.2021 здійснювалися платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом, нарахованими процентами та сплати комісії за пролонгацію відповідно до умов договору. Таким чином, строк користування кредитом був пролонгований на пільгових умовах, відповідно до п. 2.3.1.1 Договору, до 12.09.2021. А з 13.09.2021 в порядку та на умовах визначених п. 2.3.1.2 Договору була здійснена пролонгація строку кредитування на стандартних (базових) умовах до 09.11.2021. Отже, відповідно до умов Договору, термін повернення кредиту з урахуванням пролонгацій був встановлений 09.11.2021. Новий кредитор ТОВ "Вердикт Капітал" скористався правом та відповідно до умов п. 4.2 Договору нарахував проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, за період з 29.11.2021 по 23.02.2022. Позивач, як новий кредитор, нарахувань за Договором не здійснював, на підтвердження заборгованості до суду надав всі необхідні документи, а тому його вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту є обгрунтованими, та такими, що відповідають нормам діючого законодавства та умовам Договору, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

25.06.2024 року ухвалою суду витребувано у АТ КБ "Приватбанк" інформацію: чи випускалась банківська картка НОМЕР_1 (неповний номер) на ім`я ОСОБА_1 , її вид і строк дії, та про зарахування на дану картку 20.06.2021 року кредитних коштів у розмірі 20000 грн.

02.08.2024 року на адресу суду від АТ КБ "Приватбанк" надійшов лист на виконання ухвали про витребування доказів від 25.06.2024 року, з якого вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , вид - Карта для виплат, строк дії 22.02.2022 по 28.02.2023, на яку 20.06.2021 року здійснено переказ коштів на суму 20000 UAH. 20.06.2727671954 Переказ коштів. Коментар: Viplata zaima Miloan. Не підлягає оподаткуванню. ID платежу 20000,00 UAH.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

20.06.2021 року між відповідачкою та Товариством з обмежною відповідальністю "Мілоан" було укладено договір про споживчий кредит №4060208 на суму 20000,00 грн.

29.11.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу №29-11-102, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором про споживчий кредит №4060208 від 20.06.2021 року, що укладено між ТОВ "Мілоан" та боржником яким є: ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ "Коллект Центр" відповідно до договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року у т.ч. за договором про споживчий кредит №4060208 від 20.06.2021 року, що укладений між ТОВ "Мілоан" та боржником ОСОБА_1 .

Станом на 08.04.2024 року виникла заборгованість, яка в межах вимог позивача, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, становить 83887,00 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 13851,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 66636,00 грн.; заборгованість з комісії 3400,00 грн.

Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписом ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.

Доводи представника відповідачки щодо відсутності доказів наявності заборгованості, перерахунку коштів картковий рахунок саме відповідачці, необгрунтованого нарахування відсотків, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Позивач довів належним доказами наявність заборгованості у відповідачки, перерахування кредитних коштів в розмірі 20000 грн. 20.06.2021 року на картковий рахунок НОМЕР_3 , який належить відповідачці, та відсутність нарахування ним процентів за користування кредитними коштами.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача, слід стягнути понесені позивачем документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн.

Крім того, частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 17000 грн. слід зменшити до 2000 грн.

Таким чином, з врахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу, в сумі 2000 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,263-265,280-289 ЦПК України, суд

ухвалив

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за договором про споживчий кредит №4060208 від 20.06.2021 року в розмірі 83887 (вісімдесят три тисячі вісімсот вісімдесят сім) гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 13851,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 66636,00 грн.; заборгованість з комісії 3400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" 2000 (дві тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень сплаченого судового збору, а всього 5028 (п`ять тисяч двадцять вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відмості про учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, оф.306, м. Київ, код ЄДРПОУ - 44276926.

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 07.08.2024 року.

Суддя: