Справа №: 398/2435/24
провадження №: 2-др/398/18/24
"09" серпня 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Молонової Ю.В.,
при секретарі Борозні Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрія заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , до Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради, про зняття арешту з майна, -
31 липня 2024 року судом було ухвалено заочне рішення, яким задоволено позов та знято арешт з належної ОСОБА_2 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, вирішено питання про стягнення судового збору.
Представник позивача подав заяву про проведення судового засідання без їх участі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не подав, причина неявки суду не відома.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не подав, причина неявки суду не відома.
Згідно із п. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, в силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Так, представником позивача до суду було подано заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування розміру понесених стороною судових витрат, до якої долучено: договір №07-05/24 про надання правової допомоги від 07.05.2024; додаток №1 до договору №07-05/24 від 07.05.2024, яким визначеного гонорар у розмірі 2000 гривень за одну годину надання правової допомоги Адвокатом (тарифікація від 15 хвилин), 2500 гривень за забезпечення Адвокатом судового представництва замовника у суді першої інстанції або у відповідному суді апеляційної інстанції чи у суді касаційної інстанції (Тарифікація від однієї години); актом №1 приймання-передачі правової допомоги (послуг) договору №07-5/24 від 31.07.2024; додатком №1 до акту №1, яким передбачено ознайомлення з матеріалами справи та консультація клієнта 1 год. на суму 2000 грн., підготовка позовної заяви 4 год. на суму 8000 грн., підготовка заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції 0,25 год. на суму 500 грн., забезпечення представництва в суді 1 год. на суму 2500 грн., підготовка та подання клопотання про долучення доказів судових витрат та ухвалення додаткового рішення 1 год. на суму 2000 грн.
Докази факту оплати послуг адвоката у зазначеному розмірі суду не надано.
Однак, суд вважає, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу є значно завищеним.
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.
Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.
У постанові від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 Верховний Суд, аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, врахував, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.
Також Верховним Судом у додатковій постанові від 28 вересня 2023 року у справі № 639/5752/20 висловлена правова позиція, згідно якої «визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, до складу таких витрат відповідач включив витрати на підготовку заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 639/5752/20 (2 години), яка відповідно до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України фактично є заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги. У той же час відповідно до підпункту в) пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції здійснює саме розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. У зв`язку з чим витрати на підготовку заяви про ухвалення додаткового рішення не підлягають відшкодуванню за рахунок ТОВ «ФК «Прайм Альянс».
З урахуванням переліку наданих послуг адвокатом, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає необхідним зменшити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу до 4000 грн. При прийнятті такого рішення судом також враховані вимоги ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, складність вказаної справи, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, а тому складання позову протягом 4 годин та вартість судового засідання в режимі відеоконференції з власних технічних засобів є необ`єктивним, що може призвести до неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача.
На підставі наведеного та керуючись п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, -
Ухвалити по справі за позовом ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , до Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради, про зняття арешту з майна, додаткове рішення.
Заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат - задовольнити частково.
На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Ю.В. Молонова