Справа № 623/2244/21
Провадження № 2/638/1147/24
УХВАЛА

Іменем України

07 серпня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Тимченка А.М.

при секретарі судового засідання Кондратюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Колісніченка Артура Сергійовича про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «РВС Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та скасування державної реєстрації права власності на майно,-

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова Тимченка А.М. перебуває цивільна справа № 623/2244/21 за позовом позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «РВС Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та та скасування державної реєстрації права власності на майно.

14.06.2021 позивач звернувся до Ізюмського міськрайонного суду м. Харкова із позовною завою до акціонерного товариства «РВС Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та скасування державної реєстрації права власності на майно.

Ухвалою від 16 червня 2024 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.

06.06.2023 справа за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «РВС Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та скасування державної реєстрації права власності на майно надійшла до Дзержинського районного суду м. Харькова, оскільки відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 399/0/15-23 від 20.04.2023 «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області» змінено з 01 травня 2023 року територіальну підсудність судових справ Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Дзержинському районному суду міста Харкова.

Ухвалою суду від 12.04.2024 справа прийнята до провадження суддею Дзержинського районного суду м. Харкова Тимченком А.М. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та розпорядження керівника апарату суду про повторний автоматизований розподіл.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, заяв та клопотань щодо відкладення розгляду справи не надходило. Разом з тим, від представника позивача шляхом формування документу в підсистемі «Електронний суд», надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки сторона Позивача на цей час не може взяти участь у судовому розгляді та реалізувати свої права, передбачені процесуальним законодавством через перебування Відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, та з урахуванням чого просить суд зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заперечення щодо клопотання про зупинення провадження у вищенаведеній справі, оскільки позивач не надав належних доказів його перебування у лавах ЗСУ.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та подане представником відповідача клопотання, суд дійшов таких висновків.

Пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому згідно з п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Згідно з Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в України», який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан, який продовжувався відповідними Указами Президента України, зокрема № 3429-IX від 08.11.2023 з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

В ухвалі Верховного Суду від 29 серпня 2022 року в справі № 461/5209/19 вказано, що: «22 серпня 2022 року позивач звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі № 461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини від 08 серпня 2022 року №2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Такі правові висновки викладені у постанові КЦС ВС від 09 листопада 2022 у справі № 753/19628/17.

Як вбачається з доданої представником позивача до клопотання про зупинення провадження довідки від 28.03.2024 року б/н, за підписом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є особою, що на добровільній основі залучена до діяльності руху опору Сил територіальної оборони Зброїних сил України, а також на підставі п. 5 ст. 5 Закону України «Про основи національного супротиву» від 19.02.2022, виконує поставлені завдання в інтересах сил Територіальні оборони Зброїних сил України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ Закону України «Про основи національного супротиву» від 19.02.2022, доброволець Сил територіальної оборони Збройних Сил України - громадянин України або іноземець чи особа без громадянства, який перебуває в Україні на законних підставах впродовж останніх п`яти років та на добровільній основі зарахований до проходження служби у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України;

При цьому подане клопотання не містить жодних доказів того, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан, а відповідач дійсно зарахований до проходження служби у складі добровільчого формування, а не лише залучений до її діяльності, також подане клопотання не містить жодних доказів того, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан, а відповідач знаходиться саме в зоні бойових дій та позбавлений можливості прибувати до суду.

Наведені висновки суду піддержуються також правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, в якій суд переглядаючи у касаційному порядку ухвалу апеляційного суду про зупинення провадження у справі вказав, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що надані відповідачем на підтвердження проходження військової служби документи - довідка форми 5 та витяг з наказу командира військової частини, не підтверджують наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, а відтак суд апеляційної інстанції зробив неправильний висновок про зупинення провадження у справі.

Однак відповідачем не долучено до клопотання жодного документу на підтвердження виконання ним бойових завдань у зоні бойових дій, оскільки витяг з наказу винесено у місті Харкові.

Крім того, відповідачем не надано жодного документу на підтвердження, що він позбавлений можливості прибувати до суду у судові засідання або проведення судового розгляду справи за його участі в режимі відеоконференції.

Разом з тим, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, №30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Відповідно до позовних вимог предметом спору у даній кримінальній справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та скасування державної реєстрації права власності на майно цілісного майнового корпусу бази відпочинку «Караван», який знаходиться за адресою: урочище Караван, с.Заводи, Ізюмського району Харківської області.

Разом з тим, у матеріалах цивільної справи наявні повноваження представника відповідача - адвоката Колісниченка А.С. про надання правової допомоги на підставі ордеру Серії АР №1124558 від 31.07.2023 року на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 , та має аналогічні права, обов`язки як і позивач, також згідно ордеру повноваження ОСОБА_3 не обмежуються.

Також у клопотанні про зупинення провадження у справі представником позивача не зазначено про те, які саме докази або пояснення має намір надати позивач завдяки особистій участі в судовому засіданні, оскільки позивач не позбавлений права на проведення розгляду справи за його участі в режимі відеоконференції.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що представник позивача ОСОБА_3 не надав належні та допустимі докази того, що він сходить до складу Зброїних Сил України а бо інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у вказаній справі.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 260, 352-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Колісніченка Артура Сергійовича про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «РВС Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та скасування державної реєстрації права власності на майно відмовити.

Ухвала окремому оскарженню від рішення суду не підлягає.

Суддя А.М.Тимченко