Справа№592/8131/24
Провадження №2/592/1733/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЛОГ» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

установив:

Представник позивача ОСОБА_1 - Мазурова К.Д. звернулася до суду із позовом, який обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 працює старшим майстром у ТОВ «ТЕХНОЛОГ» з посадовим окладом 10500 грн. З квітня 2024 року керівництвом підприємства було заборонено прохід ОСОБА_1 на територію ТОВ «ТЕХНОЛОГ», введена заборона виконувати його посадові обов`язки та розірвання всіх трудових відносин між ними, з невідомих причин. ТОВ «ТЕХНОЛОГ» не було видано наказу про звільнення ОСОБА_1 , не було видано трудової книжки, а також не виплачено нараховану заробітну плату у період з квітня 2021 року по березень 2024 року. Сума заборгованостей становить - 126000 грн. 03.04.2024 надіслано на юридичну адресу ТОВ «ТЕХНОЛОГ» вимогу щодо виплати заборгованості по заробітній платі з квітня 2021 року по березень 2022 року, але Відповідач не отримав листа. Також, 25.04.2024 представником Позивача було надіслано на адресу ТОВ «ТЕХНОЛОГ» адвокатський запит з питань видачі належним чином завіреної копії Наказу про звільнення ОСОБА_1 , видачі оригіналу трудової книжки та довідки-розрахунку заборгованості по заробітній платі. Лист було повернуто у зв`язку із закінченням строку зберігання. На даний час ОСОБА_1 залишився без документів, які надають змогу влаштуватись на інше місце роботи, а також не отримав виплати за виконаний ним обсяг робіт на підприємстві. Просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЛОГ» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 126000 грн за період з квітня 2021 року по березень 2022 року та 6000 грн витрат на правову допомогу.

05.08.2024 представником позивача було подано уточнені позовні вимоги, згідно яких просять стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 241542,27 грн з квітня 2021 року по квітень 2023 року, з утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів та витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЛОГ» якому направлялася копія позовної заяви з додатками, відзив на позовну заяву не подав.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «ТЕХНОЛОГ».

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

Як зазначає позивач в позовній заяві, що з квітня 2024 року керівництвом підприємства ТОВ «ТЕХНОЛОГ» було заборонено прохід ОСОБА_1 на територію ТОВ «ТЕХНОЛОГ», введено заборону виконувати його посадові обов`язки та розірвано всі трудові відносини між ними, з невідомих причин. ТОВ «ТЕХНОЛОГ» не було видано наказу про звільнення ОСОБА_1 , не було видано трудової книжки, а також не виплачено нараховану заробітну плату у період з квітня 2021 року по квітень 2023 року у розмірі 241542,27 грн.

Позивачем було надано форму ОК-5 від Пенсійного фонду України згідно якої останній просить стягнути заборгованість по заробітній платі з квітня 2021 по квітень 2023 року у розмірі 241542,27 грн (11740 + 11640 + 13650 + 14855,71 + 13037,08 + 12600 + 12600 + 12600 + 12600 + 13650 + 10584,35 + 7091,51 + 10780,35 + 11478,32 + 10995,32 + 10053,63 + 6700 + 8636 + 6700 + 6700 + 6700 + 6700 + 9450).

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 84, 177 ЦПК України, суд погоджується з розміром заборгованості перед позивачем, вказаним у позові у розмірі 241542 грн 27 коп., з утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Заборгованість також суд визнає на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України у зв`язку з неподанням доказу відповідачем, який витребуваний судом.

Ураховуючи наведені обставини та положення закону вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7100,00 грн, суд враховує таке.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі не дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правової допомоги та представництво інтересів в суді від 20.04.2024, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Мазуровою К.Д.; орієнтовний розрахунок гонорару на відшкодування витрат на правничу допомогу згідно договору про надання адвокатських послуг б/н від 20.04.2024, згідно якого орієнтовний розрахунок витрат складає 6000 грн; товарний чек на суму 6000 грн; акт №1 здачі - приймання послуг від 08.08.2024 за договором про надання адвокатських послуг б/н від 20.04.2024, згідно якого вартість наданих послуг становить 6000 грн.

Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 6000 грн.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Дослідивши надані позивачем докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке.

Згідно орієнтовного розрахунку гонорару на відшкодування витрат на правничу допомогу, адвокатом Мазуровою К.Д. на виконання умов договору № б/н від 20.04.2024 було проведено: опрацювання законодавчої бази та судової практики, що регулюють спірні правовідносини, ознайомлення з матеріалами справи; підготовка процесуальних документів по справі, а саме: позовна заява, клопотання по справі, уточнення позовних вимог; судове представництво (представництво інтересів клієнта в суді, починаючи з часу призначення судового засідання).

Суд вважає, що вартість правничих послуг є завищеною, оскільки дана справа незначної складності, наявна стала судова практика щодо вирішення спорів пов`язаних зі стягненням заробітної плати, а позовна заява складається з трьох аркушів, тому її складання не вимагає значного часу.

Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 до суми 2500 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

Оскільки позивачі у справах про стягнення заробітної плати відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, на підставі ч. 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн за вимогу про стягнення заробітної плати.

Керуючись ст. 7, 8, 10, 12, 13, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЛОГ» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЛОГ» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 241542 грн 27 коп. за період з квітня 2021 по квітень 2023 року з утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЛОГ» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЛОГ» на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЛОГ», м. Суми, просп. Перемоги, 18, .

Суддя В.Б. Князєв