Апеляційне провадження №22-ц/824/3530/2024
У Х В А Л А

07 серпня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Журби С.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 вересня 2021 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВС Т А Н О В И В :

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23 вересня 2023 року позов задоволено. Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 07.07.2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржуване рішення скасувати.

Відповідно до вимог ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апелянтами порушено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на поважність причин його пропущення. В обґрунтування поважності причин пропуску строку з посиланням на відповідні докази апелянт зазначила, що незважаючи на те, що вона зверталась до суду першої інстанції із заявою про отримання копію повного тексту оскаржуваного рішення, вказану копію вона так і не отримала. Таким чином вона була позбавлена можливості подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, відтак вважає, що строк на апеляційне оскарження рішення суду пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Приписами ч. 2 ст. 354 ЦПК України визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наведені апелянтами доводи поважності пропуску процесуального строку є обґрунтованими. З пояснень апелянта вбачається, що вона зверталась до суду із заявою про отримання копію повного тексту оскаржуваного рішення, вказану копію вона так і не отримала.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції із заявою про видачу копії оскаржуваного рішення, при цьому матеріали справи не містять доказів отримання копії вказаного рішення.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Матеріали справи не містять доказів належного повідомлення апелянта про розгляд справи чи отримання нею будь-яких інших процесуальних документів суду першої інстанції. З огляду на вказане, апеляційний суд вважає ОСОБА_3 такою, яка була необізнана про розгляд даної справи. Відтак, обмеження, щодо оскарження судового рішення після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення в даному випадку на апелянта не розповсюджуються.

За таких умов строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин, відтак є обґрунтовані підстави для його поновлення.

В той же час, перевіривши апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав:

Постановою правління Національного банку від 21.01.2004 №22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті. Нею, зокрема, встановлені загальні правила, види та стандарти розрахунків клієнтів банків, а також вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до інструкції платіжне доручення оформлюється згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів. Так, одним із реквізитів є «призначення платежу». Платник заповнює його таким чином, аби надати повну інформацію про платіж і документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства. Він же відповідає за дані, зазначені в цьому реквізиті.

У платіжному дорученні, яке є документом про сплату судового збору, у розділі «Призначення платежу» мають бути вказані відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується збором.

Необхідними реквізитами ідентифікації позовної заяви (заяви, скарги) або апеляційної скарги є номер справи, у межах якої подається апеляційна скарга, та дата ухвали суду, що оскаржується.

Отже, квитанція про сплату судового збору за подання апеляційної скарги має містити інформацію про номер справи, у межах якої вона подається, та дату прийняття акта, що оскаржується. В іншому випадку квитанція не є належним доказом сплати збору в установленому порядку та розмірі.

Такі правові позиції викладені в ухвалах Верховного Суду від 31.05.2018 у справі №922/496/17 та від 16.01.2019 №905/1057/18.

Надана апелянтом платіжна інструкція не містить необхідних реквізитів, зокрема інформації про номер справи, у межах якої вона подається, та дату прийняття акта, що оскаржується. Окрім того платником зазначена особа, яка не є учасником справи. З огляду на вищевказане, у суду відсутня можливість ідентифікувати подану платіжну інструкцію з даною справою.

Відповідно до положень ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, яка передбачає залишення заяви/скарги без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків. Якщо у визначений судом строк недоліки заяви/скарги будуть виправлені, заява/скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник/апелянт не усуне недоліки заяви/скарги у строк, встановлений судом, заява/скарга вважається неподаною і повертається такій особі.

Керуючись ст.ст. 127, 185, 356, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 вересня 2021 року залишити без руху, надавши строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом десяти календарних днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С. О. Журба