Провадження № 2/761/2380/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючий суддя Юзькова О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 березня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики по якому останній зобов`язався в строк до 31 березня 2023 року в рахунок отримання системного блоку, виплатити позивачу грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., про що надано розписку. Станом на 09 травня 2023 року ОСОБА_2 вищевказане зобов`язання не виконав, не повернув позивачу грошові кошти, а тому позивач звернувся до суду та просить стягнути на його користь борг у розмірі 5 000,00 грн.

Провадження у справі відкрито 17 липня 2023 року, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України, вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив про їх задоволення.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти викладених обставин, вказав на те, що дійсно отримав у борг грошові кошти в розмірі 5 000, 00 грн.,які не були повернуті. Позовні вимоги визнав.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Встановлено, і не заперечується сторонами, що 16 березня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики відповідно до якого відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 5000 грн. 00 коп. строком до 31.03.2023 р., що підтверджується розпискою, копія якої наявна в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Так, під час розгляду справи відповідачем не заперечувалась та обставина, що грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. не було повернуті позикодавцю.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач не виконав умови договору, що визнається останнім, вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення суми позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 142 ЦПК України

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 81, 141, 258, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 192, 524, 526, 533, 625, 1046-1050 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), заборгованість у розмірі 5 000, 00 грн.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 536 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 29 січня 2024 року

Суддя