ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/920/23
Провадження №2/477/239/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Клюсевич-Шараповою Н.М.,

без участі сторін,

розглянувши в м. Миколаєві в Жовтневому районному суді Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на 1/4 частину будинку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2023 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідачки

ОСОБА_2 , в якому просила скасувати свідоцтво право на спадщину, видане 07 липня 1990 року відповідачці в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вказувала, що є дочкою померлого ОСОБА_3 і на час його смерті була неповнолітня (14 років), тому є такою, що прийняла спадщину після його смерті. Проте її мати та дружина батька, як вона на тепер дізналася, оформила спадковий зазначений будинок вцілому на своє ім`я, порушивши її права неповнолітньої особи на обов`язковий спадок після смерті батька.

Посилаючись на те, що як спадкоємця має право на 1/4 частину спадкового будинку, тому звернулася до суду і просила відновити її порушене право.

В судове засідання позивачка не з`явилася, але надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, задовольнивши позов.

Відповідачка до суду на розгляд справи також не з`явилася, про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, будь-яких заяв або ж відзиву не подала.

Суд, вважаючи можливим здійснити розяглд справи без участі сторін, дослідивши докази в ній, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який постійно проживав в АДРЕСА_1 .

Після його смерті спадщину оформила за законом його дружина ОСОБА_2 , отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 липня 1990 року:

- зареєстроване в реєстрі за № 921 на 1/2 частину його майна як на частку в спільному майні, набутому під час шлюбу, в тому числі й на 1/2 частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зареєстроване в реєстрі за № 922 на інші 1/2 частину його майна в порядку спадкування за законом, в тому числі й на іншу 1/2 частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто згідно цих свідоцтв будинок перейшов повністю у власність в порядку спадкування до відповідачки ОСОБА_2 .

Згідно з п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, тому за змістом вказаної норми, ЦК України 2003 року застосовується до спадщини, яка відкрилася, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року; якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року, застосовується ЦК УРСР у редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно з ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном та (або) подання нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який на час відкриття спадщини був неповнолітньою особою, для прийняття спадщини не повинен вчиняти будь-яких дій; його бездіяльність (якщо він не заявив відмову від спадщини) є юридичним фактом і свідчить про прийняття спадщини.

Згідно довідки №1-440 від 17 квітня 2023 року, виданої Воскресенською селищною радою Миколаївської області, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 з ним були зареєстровані: дружина ОСОБА_2 та дочка - ОСОБА_1 , яка була неповнолітньою та перебувала на утриманні спадкодавця, а значить її право було порушене при видачі свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки вона була неповнолітньою і була зареєстрована з померлим спадкодавцем і заяв про відмову від спадщини ні від неї, ні від її матері, як законної представниці, не надійшло, тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Таким чином видане відповідачці свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину майна в загальному праві на спадкування є протиправним, але не вцілому, як про це просить позивачка, оскільки спадщина між ними - ділиться в рівних частках - по 1/2 частині кожній (матері та дочці). Тобто позивачка мала право на 1/2 частину від 1/2 частини будинку, яка спадкувалася на загальних підставах, а інша 1/2 частина будинку перейшла законно в порядку спадкування до відповідачки як спільне сумісне майно, набуте під час шлюбу з померлим ОСОБА_3 .

З врахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 258-263 ЦПК України, суд, -

У Х В АЛ И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати в 1/2 частині свідоцтво про право на спадщину, видане 07 липня 1990 року державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори за реєстраційним номер 922 Коломитовій Любові Петрівні в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко