Єдиний унікальний номер справи 333/4255/24
Номер провадження 2/333/3136/24
РІШЕННЯ

іменем України

17 червня 2024 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складіголовуючого судді секретаря судового засідання Стоматова Е.Г. Бережної Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» (вул. Автозаводська, буд. 54/19, м.Київ, 04114) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором банківських послуг «Monobank» від 28 листопада 2019 року у розмірі 107 487 гривень 56 копійок та судові витрати у розмірі 2 422 гривні 40 копійок, посилаючись на те, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monоbank. Зазначеною послугою скористалась відповідач ОСОБА_1 28 листопада 2019 року з метою отримання банківських послуг, остання підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 90 000,00 гривень. Спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, тому утворилась заборгованість у розмірі 107 487 гривень 56 копійок, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 13 травня 2024 року прийнято в провадженні судді Стоматова Е.Г. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

31 травня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до якої просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначила, що між Відповідачем та Позивачем 28.11.2019 року було підписано Анкету-заяву без номеру, в якій не зазначена сума кредиту або розмір встановленого кредитного ліміту, порядок та строки повернення кредиту, розмір процентів за користування ним, а також не встановлена відповідальність за порушення зобов`язання. Виходячи з позовної заяви, на підставі укладеного договору Відповідач отримав кредит у розмірі 90000.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка номер НОМЕР_1 .

За ініціативою відповідача від банку були отримані виписки з наступною інформацією по картці НОМЕР_1 :

Рахунок НОМЕР_2

Період: 01.10.2017-22.05.24

Щодо кредитного ліміту зазначена наступна інформація:

28.11.2019- кредитний ліміт підвищений на 20000.00 грн. до 20000.00 грн.

15.06.2020- кредитний ліміт підвищений на 30000.00 грн. до 50000.00 грн.

06.08.2021- кредитний ліміт підвищений на 20000.00 грн. до 70000.00 грн.

09.01.2022- кредитний ліміт підвищений на 20000.00 грн. до 90000.00 грн.

Таким чином, на момент підписання Анкети-заяви було надано кредит у розмірі 20000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР НОМЕР_1

Згідно розрахунку заборгованості за договором наданим банком №б/н від 28.11.2019, укладеного між AT «Універсал банк» та Відповідачем станом на 11.02.2024р, за твердженнями банку існує загальний залишок заборгованості на наданим кредитом в розмірі 107487.56 грн.

Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку, наданих банком, кредитний ліміт Відповідача на 22.05.2024 р. складає 90000,00 грн. та зазначено баланс на початок періоду у розмірі 20000.00 грн. зазначено баланс на кінець періоду на - 19909.96 грн.

Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку, Відповідач сплатив банку 68668.89 грн. При цьому банк не надав до суду жодних доказів, які б свідчили про видачу Відповідачу платіжної картки, строку її дії та розміру отриманого кредиту.

Основною умовою відкриття рахунку, видачі платіжної картки є не написання заяви, а укладання договору. який повинен відповідати вимогам законодавства України, та у договорі про надання та використання платіжної картки, обов`язково мають бути наявні усі складові договору, предмет договору, вид платіжного засобу, права, обов`язки сторін договору, тощо, у тому числі Умови, правила та тарифи про які зазначає сторона Позивача, при цьому усі умови викладені у договорі повинні бути погоджені усіма сторонами договору з усіх складових.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та правил розумів Відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, а також те, що вказані документи станом на 13.12.2019 року містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Вважає, що вказані документи не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 28.11.2019 року.

У даному випадку застосування конструкції договору приєднання його умови розробляло AT КБ «Універсал Банк».

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Банк не надав жодних підтверджень про конкретні запропоновані Відповідачу умови надання банківських послуг, не надав обґрунтованих підтверджень прийняття Відповідачем цих умов шляхом підписання відповідного документу'.

Також, із копії Анкети-заяви не вбачається, що Відповідач просив відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я, та встановити кредитний ліміт вказаний у позовній заяві.

Згідно позовної заяви вбачається, що Відповідач отримав кредиту розмірі 90000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 однак, такі доводи не є підтверджені жодними доказами.

На підтвердження наявної заборгованості Відповідача перед позивачем, AT «Універсал Банк» надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 28.11.2019, однак його не можна визнати достовірним доказом, оскільки з вказаного документів не представляється можливим встановити, що викладена у ньому інформація має відношення до операцій здійснених за рахунком відкритим на ім`я Відповідача. Зокрема, такий документ не містить даних про номер рахунку, здійснення операцій за допомогою платіжної картки тощо.

Позивач не довів, що виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі шляхом надання Відповідачу можливості розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах кредитного ліміту, оскільки Анкета-заява не може бути достатнім доказом, на підтвердження дати укладення Договору б/н від 28.11.2019, отримання Відповідачем кредиту в розмірі кредитного ліміту, відкриття Відповідачу рахунку, тобто переведення його зі стану "Зарезервований" у стан "Відкритий", отримання Відповідачем платіжної картки та здійснення Відповідачем операцій за таким рахунком за допомогою платіжного засобу, у зв`язку із чим не має можливості встановити, що Відповідачем станом на 11.02.2024р., допущено заборгованість у розмірі 107487,56 грн.

Посилання Позивача на ЗУ «Про електрону комерцію» безпідставні та не мають правового обґрунтування, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що надані позивачем Умови та правила, Тарифи з обслуговування кредитних карт «Monobank», паспорт споживчого кредиту, підписані у спосіб, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Посилання банку на те, що узгодження умов договору відбувається під час реєстрації після введення номера телефону, коли Відповідач має ознайомитись з Умовами і натиснути «продовжити», що й свідчить про його ознайомлення і згоду з умовами і тарифами, вважає як необґрунтовані та такі що не відповідають діючому законодавству. Оскільки такий порядок ознайомлення з документами, що банк визнає складовими договору, не може підмінювати у кредитних відносинах необхідність фактичного підписання договору відповідно до приписів етапі 1055 ЦК України, в той час як вони не підписані у передбаченому статтю 12 Закону України «Про електронну комерцію» порядку.

Крім того, у п. 7 Паспорту споживчого кредиту зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту та будуть залежить від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

У пункті 7 Паспорту споживчого кредиту мається позиція про накладення підпису клієнта у вигляді електронного цифрового підпису, але цей документ не є самим договором, оскільки в цьому розділі зазначається, що споживач має право безкоштовно отримати копію проекту договору про споживчий кредит у письмовій чи електронній формі. Та в цьому пункті мається також застереження, що це положення про отримання проекту договору не застосовується у разі відмови кредитодавця від продовження процесу укладання договору зі споживачем.

Крім того, у пункті 7 Паспорту також визначено, що споживач має право відмовитись від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування». Договором про споживчий кредит може бути встановлений обов`язок повідомлення кредитодавця про намір дострокового повернення споживчого кредиту з оформленням відповідного документа. Умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредит)-, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий стан, розмір доходів тощо.

Із вказаного змісту розділу 7 Паспорту споживчого кредиту «Чорна Картка monobank» слідує, що він носить інформативний характер та передує укладенню договору, але не підмінює його. На його підставі саме і визначаються в подальшому істотні умови кредитного договору.

Таким чином підписаного електронним підписом договору, який би був укладений після ознайомлення відповідача з Паспортом споживчого кредиту «Чорна Картка monobank», укладено не було.

Відтак, і Паспорт споживчого кредиту «Чорна Картка monobank» не є складовою частиною договору, а передує його укладенню між банком та споживачем. Тому, визначені в ньому умови не можна вважати узгодженими умовами кредитного договору та спиратись на них для нарахування складових заборгованості, а також спрямовувати кошти Відповідача на їх погашення, як відбулось у цих правовідносинах.

Отже, Паспорт споживчого кредиту, який наданий Позивачем, не підписаний Відповідачкою у визначений законом спосіб, та взагалі носить інформативний характер та передує укладенню договору, а не підмінює його та є підставою для визначення в подальшому істотних умов кредитного договору.

Таким чином, вважає, що вказані документи не є складовими кредитного договору від 28.11.2019 року, укладеного шляхом підписання анкети-заяви.

Вимоги банку безпідставними, банк не надав жодних підтверджень про конкретні запропоновані Відповідачу умови надання банківських послуг, не надав обґрунтованих підтверджень прийняття Відповідачем цих умов шляхом підписання відповідного документу, надані Банком до суду Умови і Правила обслуговування в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank «УНІВЕРСАЛ БАНК» в чинній редакції від 08.12.2022р, ( редакцію на дату підписання анкети-заяви, взагалі до суду не надано) не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Враховуючи вищенаведене, вважає вимоги Позивача не підлягають задоволенню, оскільки правомірність їх нарахування позивачем не доведена.

11 червня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

надійшла до суду відповідь на відзив в якій представник позивача прохає задовольнити позовні вимоги Банку зазначивши, що Анкета-заява є невід`ємною частиною Договору і враховуючи її зміст, підписавши Анкету-заяву, відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма частинами договору і отримав відповідні примірники. У вищевказаних документах, що разом становлять укладений між позивачем та відповідачем Договір (Анкета-заява, Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту) містяться всі істотні умови договору, у тому числі умови про процентну ставку, пеню, штрафи, умови та строк повернення кредиту згідно із ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Удосконалений електронний підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Сторони погодили використання ЕП без сертифіката ключа. Генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону Клієнта, на якому встановлений Мобільний додаток лише після Ідентифікації Клієнта з використанням смартфону Клієнта. Згенерований особистий ключ Клієнта захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі. Відкритий ключ розміщується в Анкеті-Заяві, яка підписується Клієнтом. Отже, підписанням відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису. Без погодження у мобільному застосунку "monobank" з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку "Monobank". А без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту. Також, представник позивача зазначає, що розрахунок заборгованості є належним доказом та відповідає деталізованій виписці про рух коштів по картковому рахунку. Таблиця розрахунку заборгованості зображає саме наявність заборгованості. При цьому, виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/ цей рахунку/рахунок клієнта.

Загальний розмір заборгованості Відповідача перед Банком за Договором, становить 107 487,56 грн., що складається з: 1. Загального залишку заборгованості (тілом кредиту) - 107 487,56 грн.; 2. Заборгованості за пенею та комісією - 0 грн.; 3. Заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, але в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У судове засідання відповідач не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Надала суду відзив на позовну заяву, в якій просить відмоаити у задоволенні позовних вимог та розглянути справу без її участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Матеріалами справи встановлено, у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monоbank.

На даних платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт, а саме банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та ідентифікаційного коду в мобільний додаток, а видача картки після верифікації фізичної особи здійснюється або в точці видачі, чи спеціалістом банку за адресою, яку вказує клієнт. Всі умови обслуговування рахунків фізичних осіб у банку опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення.

Відповідно до п.п.4.3., 4.8.1. п.5 розділу І умов клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визначаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків прямо передбачених в законодавстві. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. Підпунктами 3.1., 3.4., 3.5. пункту 3 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Мonоbank» - договір. Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна картка передається клієнту не активованою, для її активації необхідно додати інформацію в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. При проведенні операції з карткою встановлюється пін-код, який є аналогом власноручного підпису клієнта. Надання і обслуговування кредиту обумовлюється п.5 розділу ІІ умов. Клієнт повинен здійснювати операції в межах кредитного ліміту з урахуванням вартості послуг банку, відповідно до тарифів. На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки, які нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів в році, за процентними ставками, зазначеними в тарифах. А процентна ставка за кредитом на календарний місяць, наступний за звітним вказується у мобільному додатку. Клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та термін зазначений в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу нараховується штраф. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифі, що діють на дату нарахування. У разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок такої простроченої заборгованості банк нараховує штраф, який не може бути більше 50% від суми, одержаного клієнтом кредиту. І діє відсоткова ставка за користування кредиту в розмірі 0,00001%. При істотному порушенні зобов`язань банк надсилає на мобільний додаток повідомлення про порушення із зазначенням дій, щодо їх усунення.

Так, 28 листопада 2019 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 90 000,00 гривень, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, яка підписана ОСОБА_1 та яка погодилась на умови договору кредитування.

Положенням анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - договір). Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, в анкеті зазначено наступне: п.6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з договором. Також, я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного /електронного цифрового підпису. Усі листування щодо цього договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору».

Наведені обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами: анкетою-заявою, розрахунком заборгованості, які суд вважає належними та допустимими, підстав сумніватись в їх достовірності у суду не виникло.

Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання з приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір.

За частиною першою ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Комерційні електронні повідомлення поширюються лише на підставі згоди на отримання таких повідомлень, наданої особою, якій такі повідомлення адресовані.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, якими, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Положеннями статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦПК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відповідно до вимог статті 526, 610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачка користувалася коштами, частково погашала кредитні кошти, однак повністю свого зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач має заборгованість за Договором, яка станом на 11 лютого 2024 року становить 107 487,56 грн, і складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Із дослідженого розрахунку заборгованості вбачається вирахування усієї суми заборгованості з урахуванням також нарахованих відсотків, а саме 38,4%, 76,8%, при чому з розрахунку не можливо встановити, яка саме процентна ставка застосовувалася при нарахування відсотків, адже окремі графи у розрахунку відсутні.

Крім того, при ухваленні рішення судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.07.2019 у цивільній справі №342/180/17, пр. 14-131цс19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17 відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24.09.2014р. (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. Але у заяві позичальника, підписаній сторонами, ці складові не узгоджені».

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, надані банком інші документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

В обґрунтування позовних вимог, Банк додав до позовної заяви Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank», паспорт споживчого кредиту «Чорної картки» «Monobank».

Вказаними документами визначені права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, порядок нарахування відсотків, порядок повернення кредиту та сплати відсотків, відповідальність сторін за порушення зобов`язань.

Проте, надані суду документи не містять підпису відповідача і матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Умови з додатками є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме їх розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили відповідні умови щодо порядку та строків повернення кредиту, щодо розміру, порядку та строків сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо відповідальності за порушення зобов`язання з відповідним порядком нарахування.

Крім того, Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank» містять посилання на набуття їх чинності з 27.11.2021 року, натомість, анкета заява оформлена 28 листопада 2019 року.

Паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання преддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/123/20.

Підписана сторонами анкета заява не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З розрахунку заборгованості вбачається, що банком нараховувались та автоматично списувались з рахунку відповідача відсотки за користування кредитом.

Отже, заборгованість за тілом кредиту утворювалась, у тому числі, у зв`язку із списанням банком з рахунку відсотків, постійно збільшуючи його. У зв`язку з цим суд прийшов до висновку, що сума, яка була стягнута з відповідачки в позасудовому порядку, шляхом автоматичного списання з її карткового рахунку відсотків, підлягає врахуванню при визначенні загального розміру заборгованості, оскільки стягненню з відповідачки підлягає сума саме неповернутих коштів.

Крім того, суд вважає, що порядок та сума нарахованих відсотків належними та допустимим доказами не підтверджені, виходячи з наступного.

Так, з розрахунку заборгованості за договором від 28 листопада 2019 року, вбачається, що сума списаних відсотків становить 63 471,76 грн.

Також з виписки вбачається, що 04 квітня 2024 року було списано судові витрати у розмірі 2 422, 40 грн.

Таким чином позовні вимоги АТ «Універсал Банк» підлягають частковому задоволенню в сумі 41 593,4 грн. (107 487,56 грн 65 894,16 грн), яка становить неповернуті кредитні кошти.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи принцип пропорційності, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 937,37 грн (2422,40 грн*41593,4 грн/107487,56 грн).

Керуючись ст.ст. 76, 81, 141, 263-268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 611, 1049 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» (вул. Автозаводська, буд. 54/19, м.Київ, 04114) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» (м.Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ідентифікаційний код юридичної особи 21133352) 41 593 гривень 40 копійок /сорок одну тисячу п`ятсот дев`яносто три гривні сорок копійок/ заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28 листопада 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» (м.Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ідентифікаційний код юридичної особи 21133352) судовий збір в розмірі 937 гривні 37 копійок /дев`ятсот тридцять сім гривень тридцять сім копійок/.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повний текст судового рішення складено 17 червня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов