У Х В А Л А

Справа № 285/6941/23

провадження № 2-п/0285/10/24

08 серпня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………...……................Літвин О. О.,

секретаря………………….……...................Клечковської М. М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду

заяву представника відповідача ОСОБА_1

про перегляд заочного рішення по цивільній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»

до ОСОБА_2

про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 06.06.2024, ухваленим у справі за вищезазначеним позовом (далі по тексту Рішення), позовні вимоги позивача були задоволені повністю та стягнуто із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі по тексту Товариство) заборгованість за кредитним договором №1088-0406 від 19.09.2022 в розмірі 109230 грн і 2147,20 грн судових витрат.

Представник відповідача 18.07.2024 звернувся до суду із заявою про перегляд Рішення, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не могла самостійно подати відзив з поважної причини, оскільки самостійно виховує дитину та у зв`язку з періодичними тривогами, а її представник через велику віддаленість від суду та завантаженість іншими судовими справами і наявністю ризиків для власного життя через введення воєнного стану також був позбавлений можливості прибути на судове засідання і подати відзив.

В заперечення заявлених позовних вимог представник відповідачки зазначає на несправедливість умов укладеного між сторонами договору в частині нарахування процентів.

Сторони та їх представники про дату слухання справи повідомлені належним чином, підстав для відкладення розгляду справи немає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

Заочний розгляд справи є процесуальною санкцією, цивільно-процесуальною відповідальністю відповідача як самостійним видом юридичної відповідальності, який не те що не з`явився до суду (це його право), а не повідомив суд про причини своєї неявки, маючи таку можливість, а потім вимагає (саме за це, за свою поведінку) скасувати заочне рішення суду.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів цивільної справи №285/6941/23 встановлено, що 09.11.2023 Товариство звернулося до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, який Рішенням був задоволений повністю.

Представник відповідачки, якого вона уповноважила на представництво своїх інтересів нотаріально посвідченою довіреністю від 08.02.2024, в судові засідання, призначені на 14.02.2024 (а.с.66,78) та 06.06.2024 (а.с.93) не прибув. Натомість ним напередодні розгляду справи 04.06.2024 було подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.83), яке судом цього ж дня було задоволено (а.с.91).

06.06.2024 представник відповідачки ОСОБА_1 на відеозв`язок не вийшов та повторно надіслав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.99), мотивуючи його погіршенням стану свого здоров`я, при цьому не долучив жодних доказів поважності своєї неявки, зокрема хвороби.

З моменту вступу представника ОСОБА_1 у справу, з лютого 2024 року, до моменту винесення судового рішення, 06.06.2024, тобто чотири місяці, правом на подання до суду будь-яких заперечень щодо змісту і вимог позовної заяви або відзиву, ні відповідачка, ні її представник не скористалися. Клопотань, які б свідчили про їх зацікавленість у розгляді справи, матеріали не містили.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Небажання відповідачки та її представника надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем.

Зазначені ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення обставини не можуть вважатися поважними причинами неявки в судове засідання, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони.

Ні ОСОБА_2 , ні її представником не було надано жодних доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, їх посилання на несправедливість умов договору, є необгрунтованими, оскільки суд оцінив докази всебічно, повно, об`єктивно відповідно до тих, які були наявні у справі на момент винесення заочного рішення.

Скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними. Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції, наголошує, що термін «строк на оскарження рішення» виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків у цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Резюмуючи викладене, суд приходить висновку про відмову в задоволенні заяви представника відповідачки про скасування заочного рішення.

Керуючись статтями 284-288 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_1

про перегляд заочного рішення від 06.06.2024 по справі №285/6941/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуюча суддя О. О. Літвин