Справа № 175/3440/23
Провадження № 2/175/902/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді - Бойка О.М.

за участю секретаря судового засідання Радонського М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

В позовній заяві просить суд:

-Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті матері - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

-Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

-Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 року побудови, який складається з А1 - житловий будинок, а2 - ганок, Б1 - сарай, Г1 - вбиральня, №1 - споруди, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 є рідною онукою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 , по лінії батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 .

В 1954 році ОСОБА_3 збудувала собі житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ).

Не маючи документів, щодо права власності на належний їй житловий будинок, 25.11.1964 року ОСОБА_3 звернулася з письмовою заявою про проведення технічної інвентаризації домоволодіння до відповідного Бюро технічної інвентаризації Новомосковського району.

15 грудня 1964 року працівниками Бюро Технічної інвентаризації Новомосковського міськкомунхозу було здійснено виїзд за заявою ОСОБА_3 та оглянуто домоволодіння АДРЕСА_3 , що підтверджується матеріалами архівної справи без номеру за адресою: АДРЕСА_2 , отриманими на адвокатський запит Мухи С.С. вих. №19 від 11.11.2022 року.

За наслідками проведеної 15 грудня 1964 року технічної інвентаризації об?єкта нерухомості, працівниками Бюро Технічної інвентаризації Новомосковського міськкомунхозу було складено висновок про реєстрацію домоволодіння, згідно якого на підставі 21 розділу інструкції МЮ та МКГ УССР від 23 - 28/XII-1957 року, домоволодіння в АДРЕСА_3 , розміщеного на площі земельної ділянки розміром 1200 кв.м., що складається з одного житлового будинку головних споруд, що належать гр. ОСОБА_3 . Це право встановлюється з показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що домоволодіння по АДРЕСА_3 , збудоване в 1954 році громадянкою ОСОБА_3 . Спори на домоволодіння відсутні.

За вказаним висновком, на підставі розділу 2 інструкції дане домоволодіння по АДРЕСА_3 підлягає реєстрації на праві особистої власності за ОСОБА_3 на ціле домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_19 року, через 20 днів після народження Позивача, її бабуся ОСОБА_3 померла, про що 15 серпня 1979 року Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради складено відповідний актовий запис про смерть №145, що підтверджується повторно виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 14 вересня 2022 року.

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), який був збудований спадкодавцем та належав йому на підставі висновку про реєстрацію домоволодіння, оригінал якого знаходиться в архівній справі б/н КП «Бюро технічної інвентаризації» Слобожанської селищної ради».

Факт перебування у родинних відносинах сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 та матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 , засвідчується витягом №7 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 14.09.2022.

Натомість не встигнувши оформити право власності на спадщину, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 45 років помер батько Позивача, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що 07 серпня 2000 Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради складено відповідний актовий запис про смерть №212, що підтверджується повторно виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 11 серпня 2022 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР будучи спадкоємцем першої черги після ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 , спадщину прийняла його дружина (матір - Позивача) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 , та син - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_13 , які постійно проживали у домоволодінні з спадкодавцем та після його смерті прийняла спадщину та відразу вступила у володіння та управління спадковим майном, а саме житловим будинком АДРЕСА_4 , що підтверджується актом сусідів від 26.06.2023 року, довідкою вих. №544 від 30.08.2020 року, а також матеріалами спадкової справи №38/2001 заведеної Дніпровською районною державною нотаріальною конторою, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 гр. ОСОБА_2 , та наданої Державним нотаріальним архівом Дніпропетровської області.

Факт перебування у шлюбі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 , засвідчується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 виданого 27.08.1977 Палацом щастя м. Дніпродзержинська.

Факт перебування у родинних відносинах сина - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_13 , та батька - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 , підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_8 серія НОМЕР_5 від 25.06.1985 виданим відділом ЗАЦС Підгородненського міськвиконкому, та листом 1499/20.8-20 від 12.10.2022 року.

Натомість не встигнувши оформити право власності на спадкове майно, а саме на частину житлового будинку АДРЕСА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 у віці 35 років ОСОБА_8 помер, про що Відділом державної реєстрації Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис №128 від 06.04.2021 року та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6 .

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 постійно проживала з сином - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_13 на момент його смерті (відкриття спадщини) - ІНФОРМАЦІЯ_14 , за адресою проживання спадкодавця: АДРЕСА_4 , що підтверджується листом Відділу з організації надання адміністративних послуг Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 22.02.2024 року вих. №110, ОСОБА_4 прийняла спадщину, що відкрилась після смерті сина ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_14 , у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Натомість не встигнувши оформити право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_20 року у віці 63 років ОСОБА_4 померла, про що Відділом державної реєстрації Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис №272 від 06.08.2021 року та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_7 .

Оскільки у батьків Позивачки було троє дітей, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_13 , натомість на час смерті матері ОСОБА_4 , інших живих дітей окрім Позивача не залишилося, єдиним спадкоємцем першої черги є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Факт перебування у родинних відносинах Позивача - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 та матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 , засвідчується повторно виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) свідоцтвом про народження серія НОМЕР_8 від 23 вересня 2021 року та свідоцтвом про одруження Позивача серія НОМЕР_9 виданим 12.07.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Новомосковської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області.

Крім того, факт смерті рідних брата та сестри Позивача, а також відсутність інших спадкоємців першої черги після ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_16 , засвідчується свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 серія НОМЕР_10 від 02.02.2011 виданого Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, витягом № з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 12.08.2022 року та листом №1498/20.8-20 від 12.10.2022 року, свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 серія НОМЕР_6 від 06.04.2021 виданим Відділом державної реєстрації Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, свідоцтвом про народження ОСОБА_8 серія НОМЕР_5 від 25.06.1985 виданим відділом ЗАЦС Підгородненського міськвиконкому, та листом №1499/20.8-20 від 12.10.2022 року.

Отже з метою належного оформлення спадщини, що відкрилася після смерті матері, а саме житлового будинку АДРЕСА_4 , 08 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарової Вікторії Юріївни, що засвідчується витягом зі спадкового реєстру №66330190 від 08.09.2021 року.

Натомість, 06 жовтня 2022 року внаслідок відсутності у ОСОБА_1 документів, що посвідчують право власності ОСОБА_4 на спадкове майно, керуючись ст. 49 Закону України "Про нотаріат", приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна, винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.10.2022 року вих. №264/02-14, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_4 , після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_16 та роз`яснила, що питання по оформленню права власності на спадкове майно можливо вирішити лише у судовому порядку, шляхом подачі позову про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

На підставі вищевикладеного вважає за необхідне звернутися з позовною заявою про захист цивільних прав Позивача у судовому порядку.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року було витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Маркарової Вікторії Юріївної належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 ).

Витребувати у Дніпровської районної державної нотаріальної контори відомості зі спадкового реєстру, стосовно того:

- Чи відкривалася спадкова справа після громадянки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ? Якщо спадкова справа відкривалася Дніпровською районною державною нотаріальною конторою, надати до суду копію такої спадкової справи.

- Чи відкривалася спадкова справа після громадянина

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ?

Якщо спадкова справа відкривалася Дніпровською районною державною нотаріальною конторою, надати до суду копію такої спадкової справи.

- Чи відкривалася спадкова справа після громадянки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_15 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_17 ? Якщо спадкова справа відкривалася Дніпровською районною державною нотаріальною конторою, надати до суду копію такої спадкової справи?

- Чи відкривалася спадкова справа після громадянина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_13 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_18 ? Якщо спадкова справа відкривалася Дніпровською районною державною нотаріальною конторою, надати до суду копію такої спадкової справи.

Ухвалою суду від 07 грудня 2023 року було витребувано у Державного нотаріального архіву Дніпропетровської області (49000, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 14) копію спадкової справи № 38/2001 заведену Дніпровською районною державною нотаріальною конторою, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 гр. ОСОБА_2 .

21 грудня 2023 року до суду надійшла спадкова справа після ОСОБА_4 .

24 січня 2024 року до суду надійшла спадкова справа після ОСОБА_2 .У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася. Клопотань не надавала. Про час та місце була належним чином повідомлена.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Муха С.С. у судове засідання не з`явився. Надав заяву в якій позовні вимоги позовної заяви підтримав та просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Представник відповідача - Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, клопотань не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши наданні докази, суд встановив, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 є рідною онукою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 , по лінії батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 .

В 1954 році ОСОБА_3 збудувала собі житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ).

Не маючи документів, щодо права власності на належний їй житловий будинок, 25.11.1964 року ОСОБА_3 звернулася з письмовою заявою про проведення технічної інвентаризації домоволодіння до відповідного Бюро технічної інвентаризації Новомосковського району.

15 грудня 1964 року працівниками Бюро Технічної інвентаризації Новомосковського міськкомунхозу було здійснено виїзд за заявою ОСОБА_3 та оглянуто домоволодіння АДРЕСА_3 , що підтверджується матеріалами архівної справи без номеру за адресою: АДРЕСА_2 , отриманими на адвокатський запит Мухи С.С. вих. №19 від 11.11.2022 року.

За наслідками проведеної 15 грудня 1964 року технічної інвентаризації об?єкта нерухомості, працівниками Бюро Технічної інвентаризації Новомосковського міськкомунхозу було складено висновок про реєстрацію домоволодіння, згідно якого на підставі 21 розділу інструкції МЮ та МКГ УССР від 23 - 28/XII-1957 року, домоволодіння в АДРЕСА_3 , розміщеного на площі земельної ділянки розміром 1200 кв.м., що складається з одного житлового будинку головних споруд, що належать гр. ОСОБА_3 . Це право встановлюється з показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що домоволодіння по АДРЕСА_3 , збудоване в 1954 році громадянкою ОСОБА_3 . Спори на домоволодіння відсутні.

За вказаним висновком, на підставі розділу 2 інструкції дане домоволодіння по АДРЕСА_3 підлягає реєстрації на праві особистої власності за ОСОБА_3 на ціле домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_19 року, через 20 днів після народження Позивача, її бабуся ОСОБА_3 померла, про що 15 серпня 1979 року Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради складено відповідний актовий запис про смерть №145, що підтверджується повторно виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 14 вересня 2022 року.

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), який був збудований спадкодавцем та належав йому на підставі висновку про реєстрацію домоволодіння, оригінал якого знаходиться в архівній справі б/н КП «Бюро технічної інвентаризації» Слобожанської селищної ради».

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР (редакції чинній на дату смерті бабусі) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Керуючись ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР, спадкоємцями за законом першої черги в рівних частках є, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Пунктом першим ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР будучи єдиним спадкоємцем першої черги ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 , син ОСОБА_3 , який постійно проживав за однією адресою з ОСОБА_3 , та після смерті матері прийняв спадщину оскільки відразу вступив у володіння та управління спадковим майном, а саме житловим будинком АДРЕСА_4 , що підтверджується актом сусідів від 26.06.2023 та довідкою вих. №279 від 20.09.2022.

Факт перебування у родинних відносинах сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 та матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 , засвідчується витягом №7 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 14.09.2022.

Натомість не встигнувши оформити право власності на спадщину, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 45 років помер батько Позивача, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що 07 серпня 2000 Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради складено відповідний актовий запис про смерть №212, що підтверджується повторно виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 11 серпня 2022 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР будучи спадкоємцем першої черги після ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 , спадщину прийняла його дружина (матір - Позивача) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 , та син - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_13 , які постійно проживали у домоволодінні з спадкодавцем та після його смерті прийняла спадщину та відразу вступила у володіння та управління спадковим майном, а саме житловим будинком АДРЕСА_4 , що підтверджується актом сусідів від 26.06.2023 року, довідкою вих. №544 від 30.08.2020 року, а також матеріалами спадкової справи №38/2001 заведеної Дніпровською районною державною нотаріальною конторою, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 гр. ОСОБА_2 , та наданої Державним нотаріальним архівом Дніпропетровської області.

Факт перебування у шлюбі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 , засвідчується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 виданого 27.08.1977 Палацом щастя м. Дніпродзержинська.

Факт перебування у родинних відносинах сина - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_13 , та батька - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 , підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_8 серія НОМЕР_5 від 25.06.1985 виданим відділом ЗАЦС Підгородненського міськвиконкому, та листом 1499/20.8-20 від 12.10.2022 року.

Натомість не встигнувши оформити право власності на спадкове майно, а саме на частину житлового будинку АДРЕСА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 у віці 35 років ОСОБА_8 помер, про що Відділом державної реєстрації Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис №128 від 06.04.2021 року та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6 .

Керуючись ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України визначає, що Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 постійно проживала з сином - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_13 на момент його смерті (відкриття спадщини) - ІНФОРМАЦІЯ_14 , за адресою проживання спадкодавця: АДРЕСА_4 , що підтверджується листом Відділу з організації надання адміністративних послуг Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 22.02.2024 року вих. №110, ОСОБА_4 прийняла спадщину, що відкрилась після смерті сина ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_14 , у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Натомість не встигнувши оформити право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_20 року у віці 63 років ОСОБА_4 померла, про що Відділом державної реєстрації Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис №272 від 06.08.2021 року та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_7 .

Оскільки у батьків Позивачки було троє дітей, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_13 , натомість на час смерті матері ОСОБА_4 , інших живих дітей окрім Позивача не залишилося, єдиним спадкоємцем першої черги є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Факт перебування у родинних відносинах Позивача - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 та матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 , засвідчується повторно виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) свідоцтвом про народження серія НОМЕР_8 від 23 вересня 2021 року та свідоцтвом про одруження Позивача серія НОМЕР_9 виданим 12.07.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Новомосковської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області.

Крім того, факт смерті рідних брата та сестри Позивача, а також відсутність інших спадкоємців першої черги після ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_16 , засвідчується свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 серія НОМЕР_10 від 02.02.2011 виданого Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, витягом № з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 12.08.2022 року та листом №1498/20.8-20 від 12.10.2022 року, свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 серія НОМЕР_6 від 06.04.2021 виданим Відділом державної реєстрації Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, свідоцтвом про народження ОСОБА_8 серія НОМЕР_5 від 25.06.1985 виданим відділом ЗАЦС Підгородненського міськвиконкому, та листом №1499/20.8-20 від 12.10.2022 року.

Отже з метою належного оформлення спадщини, що відкрилася після смерті матері, а саме житлового будинку АДРЕСА_4 , 08 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарової Вікторії Юріївни, що засвідчується витягом зі спадкового реєстру №66330190 від 08.09.2021 року.

Натомість, 06 жовтня 2022 року внаслідок відсутності у ОСОБА_1 документів, що посвідчують право власності ОСОБА_4 на спадкове майно, керуючись ст. 49 Закону України "Про нотаріат", приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна, винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.10.2022 року вих. №264/02-14, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_4 , після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_16 та роз`яснила, що питання по оформленню права власності на спадкове майно можливо вирішити лише у судовому порядку, шляхом подачі позову про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Керуючись абз. 3 п. 23 постанови пленуму Верховного суду України «про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вищевказані обставини, щодо порядку визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину є усталеною практикою та повністю відповідає позиції Верховного суду щодо можливості вирішення спору у судовому порядку при наявності відмови нотаріуса, що знайшли своє відображення у постанові Верховного суду від 05.06.2019 року справа №554/3192/16-ц, у якій суд зазначив наступне: «… Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Звертаючись до суду з указании позовом, позивач указував на те, що перешкодою для належного оформлення (спадщини) спадкових прав (отримання свідоцтва про право на спадщину) є відсутність у нього правовстановлюючих документів на спірну квартиру. Разом з тим, вважаючи себе особою, яка прийняла спадщину відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, позивач не зазначив про неможливість оформлення спадкових прав у нотаріальній конторі.

Таким чином, зверненню позивача до суду з указаним позовом як особи, яка, на його думку, в силу вимог частини третьої статті 1268 ЦК України прийняла спадщину, мало передувати вирішення питання щодо отримання ним у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, що у випадку відмови у вчиненні нотаріальної дії - видачі цього свідоцтва вказувало б на наявність підстав для вирішення питання про порушення або невизнання його права у судовому порядку.

Отже, за відсутності відмови нотаріуса про видачу свідоцтва про права на спадщину, вирішення цього спору в судовому порядку є неможливим …».

На підставі вищевикладеного вважає за необхідне звернутися з позовною заявою про захист цивільних прав Позивача у судовому порядку.

Відповідно до абз. 2- та 3 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Керуючись ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994 року, яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов?язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в керування або володіння спадковим майном.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) визнається що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, Позивач вважає, що її батько - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 , прийняв спадщину, яка відкрилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, згідно до п. 1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року).

Крім того, мати Позивача, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 , прийняла спадщину, яка відкрилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 , у строки встановлені законодавством шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, згідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року).

Вказані обставини зокрема засвідчуються наступними доказами:

-Актом від 26.06.2023, згідно якого сусіди засвідчують, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 , спадщину, що складалася з житлового будинку АДРЕСА_4 , прийняв її син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 , який постійно проживав за однією адресою з ОСОБА_3 , та після її смерті відразу вступив у володіння та управління спадковим майном, а саме житловим будинком АДРЕСА_4 . Як єдиний спадкоємець після смерті своєї матері ОСОБА_2 , відкрито та безперервно володів успадкованим житловим будинком, здійснював його поточний та капітальний ремонт, і забезпечував належне його утримання у придатному для проживання стані.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 , спадщину, яка складалася з житлового будинку АДРЕСА_4 прийняла його дружина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка постійно проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , та після його смерті вступила у володіння та управління спадковим майном, а саме житловим будинком АДРЕСА_4 , який постійно підтримувала у належному стані, здійснювала його поточний ремонт та несла усі витрати щодо утримання житлового будинку у придатному для проживання у стані.

-Довідкою від 20.09.2022 вих. №279, яка засвідчує, що на момент смерті ОСОБА_3 , померла була зареєстрована з 26.03.1968 року за адресою: АДРЕСА_4 , з якою був зареєстрований та проживав її син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 (з 24.04.1972 року).

- Довідкою від 20.09.2022 вих. №278, яка засвідчує, що на момент смерті ОСОБА_2 , померлий був зареєстрований з 24.04.1972 року за адресою: АДРЕСА_4 , з яким була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 (з 12.05.1982 року);

-Договором про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 18.07.2007 року, який засвідчує, що після смерті чоловіка, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 вступила в управління та користування житловим будинком АДРЕСА_4 , внаслідок чого усі подальші договори щодо постачання електроенергії за вказаною адресою укладалися з фактичним власником, ОСОБА_4 ;

-Актом №00120737 про порушення Правил користування електричною енергією для населення, який містить запис про споживача електроенергії за адресою: АДРЕСА_4 , особовий рахунок № НОМЕР_11 , складеного на власника майна ОСОБА_4 , у присутності сина господарки - ОСОБА_8 , що засвідчує вступ у фактичне управління та володіння вказаним спадковим майном саме ОСОБА_4

Таким чином, є доведеним належними доказами факт прийняття спадщини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 , що відкрилась після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , та факт прийняття спадщини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 , що відкрилась після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме житловим будинком АДРЕСА_4 , на підставі п. 1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року).

Стосовно вступу у спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_16 , необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Керуючись ч.1 ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст. 1261 ЦК).

Частиною першою статті 1270 ЦК встановлюється шестимісячний строк на прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Керуючись ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі вищевикладеного, єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_4 , є її донька - ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину у строки визначені чинним законодавством України.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також докази неможливість у позасудовому порядку оформити спадщину, що відкрилася після смерті матері - ОСОБА_4 , слід задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за Позивачем право власності на житловий будинок АДРЕСА_5 .

Щодо наявності права власності ОСОБА_3 на нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_5 , необхідно суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно наданих документів з архівної справи б/н ОСОБА_3 збудувала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , у 1954 році.

У 1954 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-II, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Оади СРСР від 26 серпня 1938 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п?яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селиш, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов?язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Згідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування е неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім?я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла.

Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Але, як свідчить проведений аналіз справ цієї категорії, суди не завжди при винесенні рішення про відмову в задоволенні позову враховують зазначені обставини. А також не враховують, що всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель", і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних).

Таким чином суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів висновку БТІ щодо належності будинку.

3 огляду на вищевикладене суд вважає доведеним обставини набуття ОСОБА_3 права власності на побудований нею у 1954 році житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 ЦК України).

Згідно з частиною першою, пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абз.2 ч.2 ст.16 ЦК України).

Згідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об?єкт незавершеного будівництва, майбутній об?єкт нерухомості.

З метою обґрунтування заявлених вимог про встановлення юридичного факту прийняття спадщини у позовному провадженні ст. 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦК України).

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов?язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Враховуючи, що встановлення юридичного факту прийняття спадщини впливає на подальше вирішення спору про право Позивача, вирішення даного питання необхідно здійснювати за правилами позовного провадження.

Вказана правова позиція зокрема була підтримана Верховним Судом та знайшла Своє відображення у постанові від 22 квітня 2020 РОКУ у справі №200/14136/17 (провадження №61-15965св19), де суд також зазначив, що встановлення факту в окремому провадженні зокрема застосовується, якщо встановлення такого факту не пов?язується з подальшим вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1261, 1268, 1269, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 19, 76, 77, 80, 81, 206, 247, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги за уточненим позовом ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті матері - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 року побудови, який складається з А1 - житловий будинок, а2 - ганок, Б1 - сарай, Г1 - вбиральня, №1 - споруди, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бойко О.М.