Провадження №22-ц/824/3288/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 березня 2023 року у справі за позовом ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

В обґрунтування позову вказує, що 30 квітня 2019 року о 19.50 годині в м. Києві на вул. Набережне шосе відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «DODGE», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2

Автомобіль «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , було застраховано відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 006-0473092/01НТ від 11.06.2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС».

Відповідно до постанови Подільського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року відповідача визнано винним у вказаній ДТП та накладено стягнення.

На виконання взятих на себе зобов`язань, за наслідками звернення потерпілої особи з заявою про страхове відшкодування позивачем було проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 48 398,39 грн.

На дату вчинення ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач направив відповідачу вимогу про сплату вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у розмірі 48 398,39 грн., однак зазначена вимога була повністю проігнорована відповідачем, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь грошову суму в даному розмірі та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» 48398 грн. 39 коп. в рахунок стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, 1 921 грн. судового збору, а всього 50 319 грн. 39 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач направив апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, вказав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог позивача та просив скасувати рішення суду першої інстанції, а справу направити на новий розгляд до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що судом не досліджено докази та вказано про зміну отримувача страхового відшкодування, що СПД ОСОБА_3 не є стороною договору. Також судом не досліджено звіти про оцінку пошкоджень транспортного засобу, яких в матеріалах справи існує 2 екземпляри та на різні марки транспортних засобів.

Станом на початок розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

В ході розгляду справи судом встановлено, що постановою Подільського районного суду м. Києва від 14 червня 2019 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови суду вбачається, що 30 квітня 2019 року о 19.50 годині в м. Києві на вул. Набережне шосе ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «DODGE», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення з автомомбілем «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 ., в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.13.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

04.02.2019 року між власником автомобіля «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 та страховою компанією «Брокбізнес» було укладено договір добровільного страхування № 006-0473092/01НТ, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном. Вигодонабувачем за вказаним договором є ОСОБА_4 .

30.04.2019 року ОСОБА_2 звернувся з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Згідно зі Звітом №334-2019 від 22 травня 2019 року про оцінку колісного транспортного засобу, завданого автомобілю «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту становить 54 259,33 грн.

Відповідно до страхового акту № 78397/1 від 23.05.2019 року сума страхового відшкодування становить 48 398,39 грн.

На виконання взятих на себе зобов`язань, за наслідками звернення потерпілої особи з заявою про страхове відшкодування позивачем було проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 48 398,39 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1289 від 28.05.2019 року.

На дату вчинення ДТП водій ОСОБА_1 , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

27.08.2019 року страхова компанія «Брокбізнес» направила відповідачу вимогу про сплату вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у розмірі 48398,39 грн., однак зазначена вимога була проігнорована відповідачем.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив із того, що правові підстави права позивача щодо вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування ґрунтуються на законі і повністю є доведеними та вмотивованими.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду.

Основним доводом апеляційної скарги відповідача є те, що судом не вказано про зміну отримувача страхового відшкодування, що СПД ОСОБА_3 не є стороною договору.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем додано заяву ОСОБА_4 щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування від 10 травня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_4 просив виплатити страхове відшкодування на рахунок ремонтної організації, а саме ФОП ОСОБА_3 .

Тому твердження відповідача про те, що СПД ОСОБА_3 не є стороною договору, не спростовує вимоги позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не досліджено звіти про оцінку пошкоджень транспортного засобу, яких в матеріалах існує 2 екземпляри, на різні марки транспортних засобів, суд також не може прийняти в якості підстави для скасування оскаржуваного рішення, оскільки ОСОБА_1 не долучено другий екземпляр звіту, відповідно до якого була зроблена експертна оцінка іншого транспортного засобу, тому суд позбавлений можливості перевірити доводи відповідача у цій частині.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Як убачається з матеріалів справи, судом першої інстанції, вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, взято за основу Звіт № 334-2019 від 22.05.2019 року про оцінку колісного транспортного засобу щодо автомобіля «BMW Х3», державний номерний знак НОМЕР_2 , складений ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», на тій підставі, що він відповідає вимогам законодавства, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір завданих збитків розрахований відповідно до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З огляду на вищевказане, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 березня 2023 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько