Справа № 158/2418/24
Номер провадження 2-о/167/83/24
У Х В А Л А

08 серпня 2024 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Требик В.Б., вивчивши заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною,

в с т а н о в и в :

Розпорядженням голови Ківерцівського районного суду Волинської області

від 30 липня 2024 року на підставі ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання його тестя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним передано на розгляд Рожищенському районному суду Волинської області.

Дана справа надійшла на адресу Рожищенського районного суду Волинської області 6 серпня 2024 року.

Відповідно до ст. 55 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частинами 4, 5 ст. 63 ЦК передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до ч. 3 ст. 296 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

За змістом ст. 2 Сімейного кодексу України (далі - СК) положення цього Кодексу: регулюють сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання; регулюють сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком; регулюють сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому; не регулюють сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

Приписами частин 2, 4 ст. 3 СК визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Крім того, положенням ст. 9 СК встановлено коло осіб, сімейні особи між якими регулюються СК, зокрема це подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі.

Отже, виходячи із зазначеного, норми СК не регулюють сімейні відносини між зятем та тестем.

Далі, згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Таким чином, виходячи із доводів заяви про визнання фізичної особи недієздатною та долучених до неї документів, не вбачається що ОСОБА_1 є членом сім`ї або близьким родичем ОСОБА_2 , оскільки вони взагалі не є родичами за походженням, а з доданих до заяви документів не прослідковуються обставини наявності спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах та утриманні житла, його ремонту, надання взаємної допомоги, наявності усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням чи інших обставин, які засвідчували б реальність сімейних відносин. Саме по собі зазначення у копії акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи від 14 червня 2024 року про те, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проживають разом (з урахуванням відомостей про різні зареєстровані місця проживання та відсутності інформації про тривалість такого проживання), на переконання суду, не є достатніми для висновку про те, що вони є членами сім`ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Тому, наявні підстави для повернення заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною.

Виходячи з наведеного вище та керуючись п. 1 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 258 ЦПК, суд,-

у х в а л и в :

Повернути заявнику заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Суддя: В.Б. Требик