08.08.2024
Справа № 642/4152/24
Провадження № 2/642/1268/24
УХВАЛА
про забезпечення позову
08.08.2024 м. Харків
Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Балабай С.С., розглянувши заяву керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області Купріянова В. про забезпечення позову у цивільній справі № 642/4152/24 за позовною заявою Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах Харківської обласної державної адміністрації (Харківської обласної військової адміністрації), Державного агентства лісових ресурсів України до Харківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція», Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні землями лісового фонду шляхом визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними державних актів, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок, зобов`язання повернення земельних ділянок,-
В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах Харківської обласної державної адміністрації (Харківської обласної військової адміністрації), Державного агентства лісових ресурсів України до Харківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція», Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні землями лісового фонду шляхом визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними державних актів, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок, зобов`язання повернення земельних ділянок.
Прокурор у поданій заяві вказує, що заява про забезпечення позову обґрунтована необхідністю забезпечити можливість реального виконання рішення у справі та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні, у випадку задоволення позову, оскільки державна реєстрація права власності на спірні земельні ділянки за відповідачем, у разі відсутності забезпечення позову, дає йому право вільно ними розпоряджатись, у тому числі, відчужувати на користь третіх осіб або знищити лісові насадження, які знаходяться на земельних ділянках.
За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали цивільної справи суддя дійшов наступного висновку.
Згідно із ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
Згідно із ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема крім іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.
Виходячи зі змісту ст. 150 ЦПК України в заяві про забезпечення позову повинна бути вказівка на конкретне майно боржника, на яке запропоновано накласти арешт. Накладення арешту на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу, та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.
У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.
Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.
Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку із вжиттям судом заходів забезпечення позову.
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
В провадженні суду перебуває цивільна справа Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах Харківської обласної державної адміністрації (Харківської обласної військової адміністрації), Державного агентства лісових ресурсів України до Харківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція», Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні землями лісового фонду шляхом визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними державних актів, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок, зобов`язання повернення земельних ділянок.
Обставини, на які в обгрунтування позовних вимог посилається в позовній заяві прокурор та підтверджує доданими до неї доказами, свідчать про наявність спору між сторонами.
Отже, виходячи з предмету позовних вимог, можливість відчуження відповідних земельних ділянок відповідачем до вирішення справи по суті завдає реальної загрози невиконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Приймаючи до уваги, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувавши обсяг позовних вимог, дані про сторони, а також відповідність та співмірність такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на земельні ділянки, позовним вимогам, суд вважає, що заява прокурора про забезпечення позову в цій частині, підлягає задоволенню.
При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.
Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.
З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому, можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.
При цьому, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки, матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачам, а також, в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.
Стосовно забезпечення позову шляхом заборони здійснювати роботи щодо знищення лісонасаджень суд зауважує, що відповідно до приписів ст. ст. 65, 67, 69 Лісового кодексу України вирубка дерев на землях лісового фонду може здійснюватися лише в порядку спеціального використання лісових ресурсів на підставі спеціального дозволу, який видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку у тому числі й для також на проведення рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства.
Таким чином, здійснювати вирубку дерев лісового фонду без наявності відповідного спеціального дозволу громадянам заборонено.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні зокрема у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.
Отже прокурор просить забезпечити позов шляхом заборони вчинення відповідачу дій, які прямо заборонені законодавством, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви прокурора про забезпечення позову в цій частині.
Разом з тим, суд не вбачає підстав і для забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо реєстрації права власності на земельні ділянки, які належать ОСОБА_2 , , оскільки, накладення арешту на майно є достатнім заходом для забезпечення позову у даній цивільні справі, так як передбачає заборону відчужувати його, а тому не потребує додаткової заборони вчиняти будь-які дії щодо спірного майна.
Керуючись ст.ст.149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суд,
заяву керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області Купріянова В. про забезпечення позову у цивільній справі № 642/4152/24 за позовною заявою Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах Харківської обласної державної адміністрації (Харківської обласної військової адміністрації), Державного агентства лісових ресурсів України до Харківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція», Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні землями лісового фонду шляхом визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними державних актів, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок, зобов`язання повернення земельних ділянок- задовольнити частково.
В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя С.С. Балабай