01.08.2024 Справа № 756/9408/24
Справа № 756/9408/24
Провадження № 2-о/756/504/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня 2024 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Жук М.В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, управління соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт виховання та утримання ним дитини з інвалідністю у складі своєї сім`ї - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 з 12.07.2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , у якої є донька від попереднього шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина має інвалідність, постійно проживає та виховується у родині з матір`ю та вітчимом. При цьому, біологічний батько дитини свої батьківські обов`язки не виконує, участь у вихованні дитини не приймає.

У заяві зазначається, що встановлення у судовому порядку факту утримання та виховання ним дитини необхідне для подальшої повноцінної реалізації прав вітчима представництва інтересів дитини, оформлення соціальних допомог та гарантій, передбачених чинним законодавством.

Перевіривши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

У поданій заяві заявник стверджує, що встановлення даного факту необхідно йому для захисту прав та інтересів дитини, а також своїх прав та інтересів, як батька, що займається вихованням та утриманням дитини. У заяві заявник також зазначає, що біологічний батько дитини його дружини свої батьківські обов`язки не виконує, жодної участі у вихованні дитини не приймає,

З огляду на вказане, суд зазначає, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (стягнення аліментів, позбавлення батьківських прав тощо).

Крім того, жодний нормативно-правовий акт, що регулює сімейні відносини та захист прав дітей, не зобов`язує підтверджувати факт перебування на утриманні чоловіка дітей його дружини від попереднього шлюбу.

Такому факту надається оцінка в рішенні суду виключно у випадку вирішення питання щодо усиновлення дитини.

При цьому, незалежно від заявленої мети встановлення юридичного факту, під час розгляду цієї справи суду, у межах доводів заяви необхідно встановити, зокрема факт ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що свідчить про наявність спору про право, і тому є неможливим в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи, що зі змісту поданої заяви про встановлення факту вбачається спір про право, дійшов висновку про відмову у відкритті провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 19, 186, 260, 261, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, управління соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Суддя