Справа № 368/924/23
Провадження № 2/368/154/24
Рішення
Іменем України
(Заочне)
"02" квітня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

Головуючий суддя Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання Токовенко Н.О.

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

12.07.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в прохальній частині якої позивач просив суд винести рішення, на підставі якого:
1. Розірвати шлюб між мною та ОСОБА_2 , зареєстрований 10.08.2021 Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 618.

2. Розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви, в мотивувальній її частині позивач ОСОБА_3 обгрунтовує наступними обставинами спарави та нормами права:
- 10.08.2021 ним та ОСОБА_2 (далі - відповідач) Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зареєстровано шлюб, актовий запис № 618.

Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя, що поступово призвело до того, що вонии стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться.

Спільних з відповідачем дітей не маємо. Відповідач не бажає розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 3 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За таких обставин вважаЄ, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам.

На примирення не погоджується і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Шлюб вони розривають вперше.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦПК України, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи вищевикладене, на підставі та керуючись ст. ст. 4, 5, 27, 133, 137, 141 175, 177, 274, 276 ЦПК України, - позивач просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви.

12.07.2023 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/924/23, провадження № 2/368/438/23.

06.09.2023 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання на 12 год. 00 хв. 11.10.2023 року.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 11.10.2023 року, позивач ОСОБА_3 , та його представник авдокат Ярмолович О.Є. - не з`явилися, проте, - в матеріалах справи міститься письмова заява представника позивача, в якій він просить суд слухати справу без участі сторони позивача, позов підтримує в повному обсязі, категорично заперечує проти надання терміну на примирення.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 11.10.2023 року, відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідачка ОСОБА_2 не надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву у строки, які вказані в судовій ухвалі про відкриття провадження, відповідач не надіслала на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у її відсутність.

З огляду на вищевказане, - суд визнав неявку відповідачки ОСОБА_2 в підготовче судове засідання, яке відбулося 11.10.2023 року, - неповажною.

11.10.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 12 год. 00 хв. 14.11.2023 року в зв`язку з першою неявкою відповідачки ОСОБА_2 .

В підготовче судове засідання, яке відбулося 14.11.2023 року, позивач ОСОБА_3 , та його представник авдокат Ярмолович О.Є. - не з`явилися, проте, - в матеріалах справи міститься письмова заява представника позивача, в якій він просить суд слухати справу без участі сторони позивача, позов підтримує в повному обсязі, категорично заперечує проти надання терміну на примирення.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 14.11.2023 року, відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідачка ОСОБА_2 не надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву у строки, які вказані в судовій ухвалі про відкриття провадження, відповідач не надіслала на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у її відсутність.

З огляду на вищевказане, - суд визнав неявку відповідачки ОСОБА_2 в підготовче судове засідання, яке відбулося 14.11.2023 року, - неповажною.

14.11.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 15 год. 00 хв. 12.01.2024 року в зв`язку з неявкою відповідачки ОСОБА_2 .

В підготовче судове засідання, яке відбулося 12.01.2024 року, позивач ОСОБА_3 , та його представник авдокат Ярмолович О.Є. - не з`явилися, проте, - в матеріалах справи міститься письмова заява представника позивача, в якій він просить суд слухати справу без участі сторони позивача, позов підтримує в повному обсязі, категорично заперечує проти надання терміну на примирення.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 12.01.2024 року, відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідачка ОСОБА_2 не надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву у строки, які вказані в судовій ухвалі про відкриття провадження, відповідач не надіслала на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у її відсутність.

З огляду на вищевказане, - суд визнав неявку відповідачки ОСОБА_2 в підготовче судове засідання, яке відбулося 12.01.2024 року, - неповажною, та такою, яка не перешкоджала проведенню підготовчого судового засідання в даній справі.

12.01.2024 року Кагарлицьким районним судом Київської області проведено підготовче судове засідання (без участі сторін по справі), по результатах якого на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 год. 00 хв. 21.02.2024 року.
В судове засідання, яке відбулося 21.02.2024 року, позивач ОСОБА_3 , та його представник авдокат Ярмолович О.Є. - не з`явилися, проте, - в матеріалах справи міститься письмова заява представника позивача, в якій він просить суд слухати справу без участі сторони позивача, позов підтримує в повному обсязі, категорично заперечує проти надання терміну на примирення.

В судове засідання, яке відбулося 21.02.2024 року, відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідачка ОСОБА_2 не надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву у строки, які вказані в судовій ухвалі про відкриття провадження, відповідач не надіслала на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у її відсутність.

З огляду на вищевказане, - суд визнав неявку відповідачки ОСОБА_2 в судове засідання, яке відбулося 21.02.2024 року, - неповажною.

21.02.2024 року слухання справи було відкладено на 12 год. 00 хв. 02.04.2024 року в зв`язку з неявкою відповідачки ОСОБА_2 .
В судове засідання, яке відбулося 02.04.2024 року, позивач ОСОБА_3 , та його представник авдокат Ярмолович О.Є. - не з`явилися, проте, - в матеріалах справи міститься письмова заява представника позивача, в якій він просить суд слухати справу без участі сторони позивача, позов підтримує в повному обсязі, категорично заперечує проти надання терміну на примирення.

В судове засідання, яке відбулося 02.04.2024 року, відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідачка ОСОБА_2 не надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву у строки, які вказані в судовій ухвалі про відкриття провадження, відповідач не надіслала на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у її відсутність.

З огляду на вищевказане, - суд визнав неявку відповідачки ОСОБА_2 в судове засідання, яке відбулося 02.04.2024 року, - неповажною, та такою, яка не перешкоджала проведенню слухання справи по суті поданої позовної заяви.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення заочного рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК «Заочний розгляд справи».
Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи:
1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

- відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

- відповідач не подав відзив;

- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.

Як вбачається з позиції сторони позивача, - позивача ОСОБА_4 та його представника, - адвоката Ярмоловича О.Є., - яка висловлена в неодноразових заявах, направлених на адресу суду, - сторона позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, та, відповідно, - не заперечує проти винесення заочного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, - відпорвідачка ОСОБА_2 , - неодноразово повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, в судове засідання не з`явилася 5 (п`ять) раз поспіль, причому кожну неявку відповідача в судові засідання, - суд визнав неповажною.

Відповідачка ОСОБА_2 не надіслала на адресу суду письмову заяву про неможливість прибуття в судове засідання, не повідомила про причини своєї неодноразової неявки, не надіслала на адресу суду заяву про відкладення слухання справи, не подала відзив на позовну заяву в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження у справі, не надіслала заяви про слухання справи у її відсутності, відповідно, - її неявку в судове засідання суд визнає як таку, яка є неповажною, та такою, яка не перешкоджає розгляду справи по суті без участі відповідача, - з винесенням заочного рішення.

Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи:
1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення:
1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення:
1. Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення:
- учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.
Підсудність.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, - з довідки, яка видана 26.07.2023 року відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, - відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно, враховуючи місце реєстрації та місце проживання позивача, та ту обставину, щопозов пред`явлено до фізичної особи, та враховуючи положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України, - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції, - так як дана позовна заява подана за місцем проживання фізичної особи відповідача, отже, - в даному випадку має місце загальна підсудність, - підсудність за місцем проживання відповідача фізичної особи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні.
Позивачем по даній справі є фізична особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Республіки Вірменія, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідачем по справі є фізична особа, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка село Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Спір між сторонами виник щодо шлюбу, зокрема, щодо його розірвання за наступних обставин.
- 10 серпня 2021 року позивач ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , відповідачкою по справі.
Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , яке видане 10 серпня 2021 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець Республіки Вірменія, громадянин Республіки Вірменія, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка село Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, громадянка України, - зареєстрували шлюб 10 серпня 2021року, про що 10 серпня 2021 року складено відповідний актовий запис за № 618.
Прізвище після державної реєстрації шлюбу:
Чоловіка ОСОБА_5 .
Дружини ОСОБА_6 .
Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.
Сторони розривають шлюб вперше.
Відомостей про вагітність позивачки в матеріалах справи немає.
Майнового спору між сторонами немає.
Обставини справи, що характеризують обставини сімейного життя сторін.
Як встановлено судом під час судового засідання з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 станом на час винесення рішення не проживають спільно, як одна сім`я, - більше 6 ти місяців, окрім того, ще на час спільного проживання між сторонами на протязі тривалого часу (більше року) існували усталені неприязні відносини, що слугувало виникненню сварок між сторонами, що лише сприяло погіршенню відносин між подружжям.

Позивач ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_2 проживають на різних житлових площах, в різних населених пунктах, відповідно, - практично не спілкуються між собою, відповідно, спільного сімейного життя не мають, спільного бюджету не мають, більше того, - практично не спілкуються між собою.

Відповідно, як вбачається з матеріалів справи, які встановлені судом в судовому засіданні, позивач ОСОБА_3 категорично наполягає на розірванні шлюбу, категорично не бажає продовжувати шлюбно сімейні відносини з відповідачкою ОСОБА_2 , категорично бажає не тільки фактичного припинення шлюбу ( що вже є здійсненим фактом на протязі близько 1 го року), а й юридичного припинення шлюбу, так як продовження юридичного існування такого шлюбу суперечить його інтересам.

Що стосується відповідачки ОСОБА_2 , - то вона не з`явилася в судові засідання п`ять разів, що, на думку суду, - опосередковано вказує на ту обставину, що вона байдуже відноситься до існування даного шлюбу, що, в свою чергу, - розцінюється судом як опосередкована згода відповідачки на розірвання шлюбу.

Враховуючи категоричну позицію позивача, так і опосередковано позитивну позицію відповідача, які спрямовані на розірвання шлюбу, та враховуючи фактичні обставини справи, які судом викладено вище, суд вважає, що в даному випадку примирення між сторонами є неможливим, оскільки надання сторонам повнторного строку на примирення, на думку суду, - є безперспективним, та таким, який тільки посилить негативне відношення сторін один до одного, та надання такого терміну на примирення буде шкодити як інтересам позивача, так і інтересам відповідачки.

Що ж стосується застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даного спору, то суд при винесенні рішення керувався наступним.
Норми Конституції України.
Згідно ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є не відчужуваними та непорушними.
Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Слід зазначити, що ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплює принципове положення, за яким шлюб як сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, набуває юридичної сили за умови, що він грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Це положення повністю відтворено в ч. 1 ст. 24 С К України.

Слід також зазначити, що згода не може вважатися вільною, коли вона дається під впливом фізичного чи психічного насильства з боку інших осіб.

Відповідно, як вбачається з обставин, встановлених судом в судовому засіданні, в даному випадку відсутня згода на продовження існування даного шлюбу як позивача ОСОБА_1 , - в зв`язку з тим, що в сторін різне ставлення до подружніх обов`язків, різні характери та різні погляди на життя, так присутня і опосередкована згода відповідачки ОСОБА_2 на розірвання шлюбу, що, на думку суду, - є достатніми підставами для розірвання такого шлюбу, так як, на думку суду, - продовження існування даного шлюбу суперечить як інтересам позивача, так і інтересам відповідачки.

Норми галузевого права, - норми СК України.
Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки.
Як встановлено судом в даному випадку між сторонами тривалий час, - близько року відсутні почуття взаємної поваги та любові, підтримки, даний шлюб існує лише формально на протязі вже більше 9 ти місяців, - завдяки його державній реєстрації, хоча нормальних, фактичних шлюбно сімейних відносин немає понад розумні строки, (більше року), відсутнє поняття сім`ї як в розумінні норм СК України, так і в розумінні норм звичаєвого права, яке, також, на думку суду повинно враховуватися в справах даної категорії, так як воно основане на загальнолюдських поняттях, що стосуються сім`ї, напроти, - між сторонами існують відносини, які унеможливлюють існування сім`ї між сторонами, та дані негативні відносини з часом, зважаючи на окреме проживання сторін на різних житлових площах, в різних населених пунктах, - лише посилюються.
Згідно ч. 3 ст. 2 СК України Сімейний Кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між подружжям.
Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Як судом вказано вище, під час слухання справи встановлено, що, зглядаючись на обставини проживання сторін, їхнє спільне проживання не утворює поняття «сім`я» в розумінні положень СК України, так як судом вже зазначалося вище, сторони по справі поза розумним строком, - більше 9 ти місяців, - не проживають як чоловік та жінка, у позивача ОСОБА_1 відсутнє бажання підтримувати будь які відносини з відповідачкою ОСОБА_2 , що є обопільним, в сторін відсутній спільний побут, спільний бюджет, тощо, - що обумовлено тими обставинами, що сторони проживають на різних житлових площах, в різних населених пунктах, та не бажають більше проживати спільно, як одна сім`я, - з огляду на обставини, які судом зазначено вище.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення.
Отже, припинення правовідношення, - антипод встановлення правовідношення, який має випадки, коли інтересам особи, права якої порушені значною мірою, відповідає саме припинення існуючого сімейного правовідношення.
Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Щодо відсутності згоди сторін на продовження шлюбу судом вказано вище, при обгрунтуванні застосування положень ст. 51 Конституції України до даного спору.
Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає положенню ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Аасамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно якої чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та дружини та збереження шлюбу буде суперечити як інтересам чоловіка, так і інтересам дружини, так і інтересам малолітніх дітей.
Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, як це зазначено в абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України, чого в даному шлюбі, на думку суду, немає, причому, - з обох сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Отже, шлюб може бути припинено шляхом його розірвання за життя подружжя внаслідок волевиявлення обох або одного з них у суді або в органах РАЦСу. Відповідно, згідно з законом розірвання шлюбу має місце у випадках, коли подружжя або один із них вважають, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе і бажають його розірвати.
Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного або обох подружжя є проявом принципу свободи шлюбу і рівності подружжя, відповідно, припинення шлюбу внаслідок його розірвання має суб`єктивну підставу, яку судом слід ретельно дослідити в судовому засіданні, з метою недопущення безпідставного розірвання шлюбу, застосування можливих засобів для збереження сім`ї, як основи суспільства.
Для розірвання шлюбу потрібна воля подружжя або одного із них, спрямована на юридичне закріплення відсутності шлюбу між сторонами.
Суд наголошує, що в даному випадку має місце як пряма, визначена воля позивача ОСОБА_7 на розірвання шлюбу, яка має вираз у позовній заяві та у письмовій заяві, яка надійшла до суду, та в опосередкованій позиції відповідачки ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Слід зазначити, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`ялений одним із подружжя у будь який час, окрім того, одностороннє подання позовної заяви про розірвання шлюбу виникає у випадках, коли один із подружжя ініціює розірвання шлюбу, а другий вважає за можливе збереження сімейних стосунків або просто ухиляється від подачі спільної заяви до суду або від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС.
Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Як вказано судом вище, сторони фактично не підтримують шлюбно сімейних відносин тривалий час, - більше 9 ти місяців, у матеріалах справи відсутні відомості по вагітність відповідачки, спорів майнового спору між сторонами немає, малолітніх чи неповнолітніх дітей у сторін не має.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При застосуванні положень ст. 112 СК України суд змушений надавати приорітет інтересам другого з подружжя, який наполягає на розірванні шлюбу на шкоду інтересам другого з подружжя.
Так, судом встановлено, що існування даного шлюбу суперечить як інтересам позивача, так і інтересам відповідачки, існування даного шлюбу не становить цінності ні для сторін по справі, ні для держави.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини.
Що стосується прізвищ, то суд наголошує, що, як вбачається із свідоцтва про шлюб сторони не змінювали прізвища в зв`язку з укладення даного шлюбу.
Що стосується порядку та способу виконання даного рішення, то згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовиму записі про шлюб.
Згідно ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно, даний шлюб на думку суду має лише формальний характер, при його фактичному розпаді протягом тривалого часу, та, - зважаючи на обставини справи, встановлені в судовому засіданні, - примирення між стронами не можливе, продовження існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідчки, а тому має бути розірваний на підставі рішення суду.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 21, 51 Конституції України, абз. 3 ч. 2 ст. 1, ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 2 ст. 18, ч. 1 ст. 110, ст. 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 4, ст. 5, ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 23, ст. 29, ч.ч. 1, 3 ст. 133, ч.ч. 1, 2 ст. 144, ст. 280 283, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263, 263, 265, 268, ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 10 серпня 2021 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем Республіки Вірменія, громадянином Республіка Вірменія, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою село Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, громадянкою України, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , яке видане 10 серпня 2021 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис за № 618 від 10 серпня 2021 року, - розірвати.
Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно після набрання законної сили є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ч. 2 ст. 115 СК України).
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Рішення може бути оскаржене на умовах та в порядку, який передбачено ст. 284 ЦПК України.
Згідно ст. 284 ЦПК України:
- заочне рішення може буте переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
- заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
- строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На підставі ч. 5 ст. 272 ЦПК України надіслати копію даного рішення сторонам по справі протягом двох днів з дня його складення.

Суддя: Закаблук О.В.