Справа № 723/394/24
Провадження № 2/723/1004/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 липня 2024 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.,

при секретарі Крупчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на спадкове майно за заповітом -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 - батько позивача ОСОБА_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», ганку з козирком літ.«а1», літньої кухні літ.«Б», прибудови літ.«б», ганку з козирком літ.«б1», господарської будівлі для приготування кормів літ.«В», ганку літ.«в», сарая літ.«Г», ганку літ.«г», сарая літ.«Д», ганку літ.«д», гаража літ.«Е», пандуса літ.«е», сарая літ.«Ж», вбиральні літ.«З», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під АДРЕСА_1 .

При житті все своє майно ОСОБА_6 заповів позивачу ОСОБА_1 . Заповіт був складений 30 січня 2023 року, посвідчений секретарем Петровецької сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 4. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому.

В установлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк, а саме 28 лютого 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Савчук Ю.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа № 18/2023.

У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_6 при житті не оформив право власності на домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Крім позивача, є ще три спадкоємці за законом першої черги (дружина та діти спадкодавця) відповідачі по справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися, направили до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, просили позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хача про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у зв`язку з чим суд знаходить можливим провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Судом встановлено, що при житті все своє майно ОСОБА_6 заповів ОСОБА_1 . Заповіт був складений 30 січня 2023 року, посвідчений секретарем Петровецької сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 4. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому.

Свідоцтвом серії НОМЕР_1 про смерть виданого 16.02.2023 р., підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно довідки Петровецької сільської ради від 24 січня 2024 року № 168 станом на 15 квітня 1991 року домоволодіння відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», головою двору був ОСОБА_6 .

Разом з тим, застосування норм статей 120, 123 ЦК УРСР вважається правильним при належному з`ясуванні питання щодо правильності зарахування будинку до суспільної групи господарств, про що зазначено в постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року по справі № 6-192цс14.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), а згодом - Вказівками № 69.

Згідно зі змістом Вказівок № 5-24/26 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, належать до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Як вбачається з листа архівного відділу № 5 Чернівецької районної державної адміністрації від 25 січня 2024 року № 89 рішення колгоспу ім.Котовського с.Верхні Петрівці за 1965 1991 роки щодо прийняття ОСОБА_6 в члени колгоспу відсутнє.

Таким чином, вказане домоволодіння необґрунтовано зараховано до суспільної групи «колгоспний двір», а тому воно в цілому належало ОСОБА_6 як забудовнику.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Згідно копії технічного паспорту, будинковолодіння складається з: житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», ганку з козирком літ.«а1», літньої кухні літ.«Б», прибудови літ.«б», ганку з козирком літ.«б1», господарської будівлі для приготування кормів літ.«В», ганку літ.«в», сарая літ.«Г», ганку літ.«г», сарая літ.«Д», ганку літ.«д», гаража літ.«Е», пандуса літ.«е», сарая літ.«Ж», вбиральні літ.«З», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3, і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно технічного паспорту (а.с.20-25), та доказів отриманих від Верхньопетрівецької сільської ради, вбачається що забудовником і власником житлового будинку і погосподарських споруд розташованих в АДРЕСА_2 являвся ОСОБА_7 , який за життя не оформив право власності на своє майно, яке збудувано не самочинно.

Виходячи з цього та підсумовуючи викладене і зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин, суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права на спадкове майно за законом підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 76, 89, 263, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216,1233, 1268 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», ганку з козирком літ.«а1», літньої кухні літ.«Б», прибудови літ.«б», ганку з козирком літ.«б1», господарської будівлі для приготування кормів літ.«В», ганку літ.«в», сарая літ.«Г», ганку літ.«г», сарая літ.«Д», ганку літ.«д», гаража літ.«Е», пандуса літ.«е», сарая літ.«Ж», вбиральні літ.«З», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області.

СУДДЯ: Іван ЯКІВЧИК