ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3318/24
Провадження № 2-о/362/109/24
У Х В А Л А

"06" серпня 2024 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради Київської області про усиновлення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про усиновлення, в якій просить суд визнати його усиновлювачем дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внести до актового запису №369 від 16.08.2011 року, зробленого Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про народження ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні зміни: прізвище дитини з « ОСОБА_4 » замінити на « ОСОБА_5 », по батькові дитини з « ОСОБА_6 » замінити на « ОСОБА_7 », записати заявника батьком дитини, вказавши в графі «відомості про батька»: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України».

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2024 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 311 ЦПК України до заяви про усиновлення заявником не долучено доказів, а саме, відсутні сертифікати нарколога та психіатра, документи, що підтверджують право власності або користування жилим приміщенням, а також заявником не додано характеристика з місця проживання, а також заявником не зазначені у якості заінтересованих осіб баби та діда (батьків ОСОБА_8 ), який помер, в якості заінтересованих осіб.

Перевіривши заяву, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення заявник 19.07.2024 року отримав копію ухвали про залишення заяви без руху.

Проте у встановлений судом строк станом на 06.08.2024 року недоліки заяви не були усунуті заявником, заяви про продовження строку, встановленого ухвалою суду для усунення недоліків заяви, до суду не надходило.

З огляду на те, що заявник не виконав вимоги ст. 311 ЦПК України, не усунув зазначені в ухвалі суду недоліки, суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Суддя також враховує та звертає увагу, що згідно з ч.2 ст.10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п.36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків заявник має право повторно звернутися до суду із вказаною заявою, суддя вважає за необхідне заяву визнати неподаною та повернути заявнику, в зв`язку з не усуненням недоліків та роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 4, 11, 12, 13, 43, 44, 48, 81, 175, 185, 260 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради Київської області про усиновлення - вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцяти денний строк з дня оголошення ухвали, особами, які брали участь у справі але не були присутні під час оголошення ухвали - в цей же строк з часу одержання копії цієї ухвали.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко