Справа № 939/614/23
РІШЕННЯ

Іменем України

19 липня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Слухай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До служби у справах дітей Бородянської селищної ради надходили чисельні усні звернення від сусідів про неналежне виконання ними батьківських обов`язків, у зв`язку з чим здійснювались неодноразові виїзди до даної сім`ї. Згідно акту обстеження умов проживання від 08 серпня 2022 року умови проживання сім`ї незадовільні, в квартирі брудно, розкидані речі, одяг та постільна білизна брудні. Оскільки відповідачі свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків, належного догляду за дітьми не забезпечують, то 08 серпня 2022 року ОСОБА_4 і ОСОБА_3 відібрано від батьків, відповідачів у справі. Під час вилучення дітей батьки перебували в стані алкогольного сп`яніння, влаштували бійку. Виконавчим комітетом Бородянської селищної ради прийняте рішення №218 від 15 серпня 2022 року про негайне відібрання дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від батьків. Наказом служби у справах дітей Бородянської селищної ради №03-08-35 від 16 серпня 2022 року малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 тимчасово влаштовано до дитячого будинку сімейного типу. 12 вересня 2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Бородянської селищної ради було розглянуто питання про доцільність повернення малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в сім`ю; директору комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Бородянської селищної ради» (І.Мельниченко) надано доручення забезпечити соціальний супровід сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. З 10 серпня 2022 року скарг та нарікань до служби у справах дітей на відповідачів не надходило. Згідно акту від 08 вересня 2022 року в квартирі відповідачів прибрано, дитячі речі чисті, складені у шафі, постіль чиста, у дітей є місце для виконання уроків та проведення дозвілля. У зв`язку із прийняттям рішення про доцільність повернення дітей в сім`ю, 23 листопада 2022 року мілолітніх дітей було передано батькам. Проте, актом обстеження від 21 лютого 2023 року встановлено, що умови проживання дітей незадовільні, в квартирі брудно, розкидані речі, одяг та постільна білизна брудні, стоїть сморід від тютюнопаління та вживання алкогольних напоїв. 21 лютого 2023 року малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_1 відібрано від батьків, які під час вилучення дітей перебували в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки відповідачі не справились з виконанням батьківського обов`язку, не змогли створити дітям належних умов виховання та розвитку, не змогли забезпечити матеріальні та духовні потреби дітей, 22 лютого 2023 року комісія з питань захисту прав дитини, враховуючи інтереси дітей, зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по відношенню до їхніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Тому просив позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до їх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримала, викладене підтвердила.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову заперечували та пояснили, що статтею 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків коли таке право обмежене законом. Теоретично на даний момент право спілкування ОСОБА_1 зі своїми дітьми не обмежене ні законом, ні судом, проте фактично їх розлучили, чим обмежили права всіх членів сім`ї на спілкування. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складового виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках у разі доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька й матері, а також інших конкретних обставин справи, суд може відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків на краще неможливо і лише за наявності вини в діях. 03 квітня 2023 року під час розгляду справи №939/441/23 відносно ОСОБА_2 суд встановив, що в її діях відсутні докази на підтвердження обставин, які б свідчили про ухилення її від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей. Розгляд цієї справи стосувався складеного протоколу і відібрання дітей 08 серпня 2022 року. При цьому, ні служба у справах дітей, ні поліція, ні інший орган, що має відношення до справи не оскаржили постанову суду від 03 квітня 2023 року, що означає, що в діях ОСОБА_2 дійсно відсутні факти ухилення від батьківських обов`язків. Відносно ОСОБА_1 взагалі жоден протокол не складений. ОСОБА_2 неодноразово зверталась до служби у справах дітей з проханням і вимогами повернути дітей та надати можливість спілкуватися з ними, але служба у справах дітей весь час безпідставно їй відмовляла. Рішення щодо позбавлення спілкування батькам ОСОБА_1 зі своїми дітьми відсутнє, також немає рішення суду щодо відібрання дітей, тому дії служби у справах дітей, її конкретних посадових осіб і працівників поліції є незаконними і безпідставними. З приводу акту обстеження умов проживання від 21 лютого 2023 р. зазначили, що в ньому не вказані сусіди за зверненнями яких він складений, не зазначена причина їх звернення. Сусід ОСОБА_9 , який проживає по АДРЕСА_1 , зазначає провідносини між всіма членами сім`ї ОСОБА_1 добрі, їх діти завжди чисті і нагодовані. Акт ОСОБА_10 для ознайомлення не пред`являвся, бо у ньому відсутній її підпис. Діти в квартирі мають окремі спальні місця, місце для ігор та навчання, приміщення у прибраному стані, що підтверджується фотографіями долученими до справи. Факт зловживання ОСОБА_2 алкогольними напоями нічим не підтверджений. Наразі вона працює за усним договором, у зв`язку з перебуванням на випробувальному терміні. Вважали, що акт обстеження умов проживання складений з грубими порушеннями та імовірно не за місцем проживання ОСОБА_1 . Отже, з наданих суду документів не вбачається в чому саме проявилось невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей, тому позов задоволенню не підлягає. Крім того, відповідачка ОСОБА_2 зазначила, що на даний час ситуація в сім`ї суттєво змінилась, відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ЗСУ, має постійний дохід, вона ж проходить курс лікування від алкоголізму, алкогольні напої не вживає.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_5 , відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , думку малолітніх дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають в АДРЕСА_2 (т. 1 а.с.7, 8,19,31).

З акту обстеження умов проживання від 08 серпня 2022 року вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 складається з 3 кімнат, кухні, санвузла. Умови проживання незадовільні, в квартирі брудно, розкидані речі, сморід. Для дітей умови не створені, постіль брудна, речі брудні. В графі стосунки, традиції сім`ї зазначено: батьки постійно зловживають алкогольними напоями, влаштовують сварки, бійки (т. 1 а.с. 14).

08 серпня 2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відібрано від батьків - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що підтверджується копією акту про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють (т. 1 а.с.11.)

15 серпня 2022 року виконавчим комітетом Бородянської селищної ради прийнято рішення № 218 про негайне відібрання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від батьків - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що підтверджується копією рішення (т. 1 а.с. 12).

З висновку служби у справах дітей Бородянської селищної ради про доцільність відібрання дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_1 від батьків, затвердженого рішенням виконкому №218 від 15 серпня 2022 року вбачається, що з метою захисту прав та інтересів дітей, служба у справах дітей Бородянської селищної ради вважає за доцільне відібрати дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від батьків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (т.1 а.с. 13).

З копії повідомлення Бородянського академічного ліцею Бородянської селищної ради від 26 травня 2021 року вбачається, що учень 1-Б класу ОСОБА_4 , який проживає з батьками за адресою: АДРЕСА_2 почав часто пропускати навчання з ІІ семестру 2020/2021 н.р. Класний керівник постійно контролює відвідування учня. На даний час учень відсутній в ліцеї, батьки на контакт не виходять, мати на телефонні дзвінки не відповідає. 26 травня 2021 року соціальний педагог прийшла для з`ясування причини відсутності у закладі учня за адресою проживання; батьки знаходились у квартирі, але двері не відчилили, від спілкування відмовилися (т. 1 а.с. 15).

З копії висновку про доцільність повернення дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в сім`ю вбачається, що з 10 серпня 2022 року скарг та нарікань до служби у справах дітей Бородянської селищної ради та відділення поліції №2 на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надходило, батько ОСОБА_1 неофіційно працевлаштований. Актом обстеження умов проживання від 08 вересня 2022 року встановлено, що в квартирі, де проживають відповідачі задовільні умови проживання, в квартирі прибрано, дитячі речі чисті та складені в шафі, постіль чиста, для дітей є місце для виконання уроків та проведення дозвілля. Тому на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Бородянської селищної ради прийнято рішення про доцільність повернення дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в сім`ю (т. 1 а.с. 18).

З акту обстеження умов проживання від 21 лютого 2023 року вбачається, що в квартирі, за місцем проживання відповідачів умови проживання незадовільні, квартира не прибрана, постільна білизна брудна, розкидані речі. На момент обстеження квартири діти були налякані та плакали. Постіль дітей брудна, одяг розкиданий по квартирі, в квартирі сморід від тютюнового паління. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , періодично зловживають алкогольними напоями, ніде не працюють (т. 1 а.с.19).

21 лютого 2023 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відібрано від батьків - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що підтверджується копією акту про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють (т. 1 а.с.20). В акті, в графі висновки членів комісії зазначено: на момент вилучення дітей батьки перебували в сильному алкогольному сп`янінні. Діти плакали та повідомили, що їм страшно залишатися вдома з батьками.

З висновку служби у справах дітей Бородянської селищної ради про доцільність відібрання дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_1 від батьків, затвердженого рішенням виконкому №103 від 02 березня 2023 р. вбачається, що з метою захисту прав та інтересів дітей, служба у справах дітей Бородянської селищної ради вважає за доцільне відібрати дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від батьків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (т.1 а.с. 22, 21).

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно їх малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , служба у справах дітей Бородянської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відносно їх малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с.24).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтвердили, що на протязі 2021-2022 років на відповідачів неодноразово надходили скарги від сусідів щодо їх неналежної поведінки, зловживання алкогольними напоями, кілька разів при виїзді до їх місця проживання відповідачі перебували в стані алкогольного сп`яніння, в квартирі було неприбрано, що негативно впливало на їх малолітніх дітей, хоча дітей вони люблять та про них піклуються.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

У ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У п.п. 47-49 справи «Савіни проти України» (№ 39948/06 від 18 грудня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків («Хант проти України», № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, п. 54).

Разом з тим Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими («Мамчур проти України», № 10383/09 від 16 липня 2015 року, п. 100).

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини («Хант проти України», № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, п.п. 57-58).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц зроблено висновок щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

У ч. 6 ст. 19 СК України встановлено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дітей.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачі на даний час змінили своє ставлення до виконання батьківських обов`язків та виховання своїх дітей, які в судовому засіданні висловили своє бажання жити з батьками, відповідач ОСОБА_1 на даний час являється військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 Збройних Сил України (т. 2 а.с.32), відповідачка ОСОБА_2 пройшла курс лікування від алкоголізму (т. 2 а.с. 77), то відсутні докази, які підтверджують умисне та систематичне ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків відносно своїх дітей, тому суд, враховуючи інтереси дітей, вважає, що підстав для позбавлення їх батьківських прав щодо цих дітей немає, а тому в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 150, 164 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ст.ст. 10-13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В позові Бородянській селищній раді Бучанського району Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення складене 2 серпня 2024 року.

Головуюча-суддяА.Міланіч