КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/10139/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Євграфова Є. П. (суддя-доповідач), Желепа О. В., Мазурик О. Ф.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Приймак Лесі Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області

у складі судді Янченка А. В.

від 12 лютого 2024 року

у цивільній справі № 369/16775/23 Києво-Святошинського районного суду Київської області

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2023 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позову вказувала, що 06.06.2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб Качинською селищною Радою міста Севастополя, актовий запис № 17 (свідоцтво про одруження Серія 1-АС 010106 від 06.06.2007 року), від якого вони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З червня 2023 року спільно із відповідачем не проживають. За попередньою згодою із відповідачем та відповідно до волевиявлення дитини, донька проживає із нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач участі в житті дитини не приймає, ухиляється від утримання, матеріальної допомоги не надає. Вважає, що відповідач є здоровим і працездатним чоловіком, має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 10000,00 гривень щомісячно.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 102 лютого 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 10 000 гривень 00 копійок з подальшою індексацією щомісячно, починаючи стягнення з 29.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання судових витрат.

Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі адвокат Приймак Л. А., в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального просить рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн на дитину скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 1500 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін. Вважає, що позивачка не надає жодних доказів про витрати грошових у таких розмірах, які хоче отримати на утримання доньки, також не надає доказів того, що донька повністю знаходиться її утриманні. Зазначає також, що відповідач досяг 64-річного віку, є безробітним, пенсію не отримує, більше двох років підприємницьку діяльність не веде, доходів не отримує, що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи підприємця за 2023 рік, а також індивідуальними відомостями про застраховану особу, наданими Пенсійним фондом України (Форма ОК-7, Форма ОК-5). Наразі відповідач перебуває в Польщі і здійснює пошуки роботи, щоб в подальшому мати можливість забезпечити матеріально як себе, так і доньку. Відповідач ніколи не відмовлявся забезпечувати доньку, однак враховуючи його майновий стан, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн.

Позивач правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК Україниапеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги на рішення суду від 02 лютого 2024 р. в порядку письмового провадження без виклику учасників справи, що підтверджується звітами про доставку копії ухвали про відкриття апеляційного провадження до електронного кабінету та до електронної скриньки адвоката Приймак Л. А., а також зворотнім повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 .

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 06.06.2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб Качинською селищною Радою міста Севастополя, актовий запис № 17 (свідоцтво про одруження Серія 1-АС 010106 від 06.06.2007 року).

Позивач та відповідач мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що відомостей про незадовільний стан здоров`я відповідача суду не надано, відсутні дані про те, що на утриманні відповідача знаходяться інші особи, які в силу закону потребують його матеріальної підтримки; спільна дитина сторін проживає разом із позивачкою, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, та дійшов висновку про присудження до стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 10000,00 гривень щомісячно, з подальшою індексацією щомісячно починаючи з 29.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. ч. 7, 10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Крім того, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає, розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, а також запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункти 4, 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження існування обставин, що унеможливлюють сплату аліментів на свою доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі, який просила позивачка і який судом першої інстанції визначено як обґрунтований.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачкою не надано доказів того, що донька повністю знаходиться на утриманні позивачки до теперішнього часу, не заслуговують на увагу, оскільки заперечуючи таку обставину, відповідач мав подати докази повного чи часткового утримання дитина за його рахунок.

Доводи щодо необґрунтованості розміру, колегія суддів також відхиляє, адже при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Відповідність потреб неповнолітньої дитини іншому розміру грошового утримання відповідачем не доведено.

Доводи апеляційної скарги щодо віку відповідача, колегію суддів відхиляються, оскільки обов`язок утримувати дитину не залежить від віку батьків.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач будучи фізичною особою-підприємцем через військову агресію рф проти України, більше двох років підприємницьку діяльність не веде, доказом чого є надана ним податкова декларація платника єдиного податку ФОП за 2023 рік, а також індивідуальні відомості про застраховану особу, надані Пенсійним фондом України, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Звертаючись із апеляційною скаргою на рішення суду та надаючи докази, які на думку сторони відповідача, є належними доказами його матеріального становища, представник апелянта не надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Крім того, як слідує з індивідуальних відомостями про застраховану особу (Форма ОК-7, Форма ОК-5), що вони сформовані 12 лютого 2022 року засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України за період з 2012 року по 2018 рік, в той час як позивач просить стягувати аліменти починаючи з дати подачі позову, тобто з 29 вересня 2023 року. Щодо посилання на податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи підприємця за 2023 рік, то як пояснив сам відповідач, що він наразі відповідач перебуває за межами України, в республіці Польща.

Отже подані відповідачем до апеляційної скарги додаткові докази апеляційним судом не приймаються до уваги.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність у відповідача обов`язку утримувати свою неповнолітньої дитини у визначеному судом розмірі.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги не встановлені.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Приймак Лесі Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: Є. П. Євграфова

О. В. Желепа

О. Ф. Мазурик