№ 207/4338/24
№ 2-з/207/28/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м.Кам`янське

Суддя Баглійського районного суду м.Днпродзержинська Бушанська О.В., розглянувши заяву Кам`янської міської ради про забезпечення позову, що подається разом з позовом Кам`янської міської ради, м.Кам`янське, Дніпропетровської області до відповідача-1 ОСОБА_1 , м.Дніпро, відповідача-2 ОСОБА_2 , смт.Карнаухівка, Кам`янський район, Дніпропетровська область про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Кам`янська міська рада звернулась до суду з позовом до відповідача-1 ОСОБА_1 та відповідача-2 ОСОБА_2 про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки, в якому просила визнати укладеним договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в редакції Кам`янської міської ради Дніпропетровської області.

Одночасно з позовом Кам`янською міською радою подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони особам, наділеним функціями державних реєстраторів (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомості з реєстраційним номером 04, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилається на те, що підставою подання позову стало порушення відповідачами вимог чинного законодавства, а саме невиконання відповідачами умов рішення Кам`янської міської ради від 22.12.2023 "Про передачу в користування на умовах оренди земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ".

Позивач вказує, що відповідно до інформації, яка міститься в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №389348631, відповідачами не було зареєстроване речове право щодо оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .24.09.2021 позивач надав у користування спірну земельну ділянку - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Оскільки орендарями було проігноровано строк на укладення договору оренди земельної ділянки, Кам`янська міська рада звернулась до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська з позовом про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 в судовому порядку. 07.08.2023 ОСОБА_3 , будучи обізнаним про інсування судової справи, з метою уникнення відповідальності, здійснив продаж своєї частини нерухомого майна ОСОБА_2 , що фактичне призвело до того, що позивач був позбавлений можливості в судовому порядку відновити свої порушені права, оскільки провадження у справі №207/3324/23 було закрито ухвалою суду від 10.01.2024, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що предметом позову є укладення договору оренди земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,8000 га; заявлені вимоги адресовані конкретним фізичним особам (відповідачам у справі); у випадку відчуження (переходу права власності на спірний об`єкт нерухомого майна) виконання рішення буде взагалі неможливим, позивач вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчинити певні дії щодо об`єкту нерухомості, який знаходиться на земельній ділянці комунальної власності.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує наступні обставини.

Частиною першою ст.2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч.1 ст.10 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частинами 1,2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (п.10 ст.150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічна правова позиція наведене у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17).

Зміст позовної заяви свідчить про те, що предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в редакції Кам`янської міської ради Дніпропетровської області.

Водночас, позивач просить забезпечити позов шляхом заборони особам, наділеним функціями державних реєстраторів (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомості з реєстраційним номером 04, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам, які б унеможливили захист прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі. Саме лише посилання в заяві на можливість утруднення виконання рішення у випадку його задоволення судом, чи відчуження нерухомого майна, розташованого на спірній земельній ділянці, на користь третіх осіб без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту у вигляді визнання укладеним договору оренди земельної ділянки.

Суд зауважує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті і не вирішується судом під час розгляду заяви про забезпечення позову, що узгоджується з висновками Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, які викладено у постанові від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18.

Крім того, заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі №910/1200/20.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; відсутність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; недоведення позивачем ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову у цій справі у визначений позивачем спосіб.

Керуючись ст. 149, 150, 152, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Кам`янської міської ради про забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О.В.Бушанська