Справа № 581/265/24
Провадження № 2/581/145/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2024 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Мазур О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Липова Долина в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липоводолинської селищної ради Сумської області про зобов`язання провести оплату за виконані роботи,

в с т а н о в и в:

Сутність заявленої вимоги до суду

19 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Липоводолинського районного суду Сумської області із зазначеним позовом, в якому порушив питання про постановлення рішення, яким зобов`язати відповідача провести оплату за виконані роботи та послуги. У позові зазначав про неправдиве повідомення відповідачем у листі від 06 листопада 2023 року № 02-08 про відсутність можливості задовольнити його заяву про здійснення оплати за об`єкт нерухомого майна. Проте, керівництво Казначейської служби України повідомило йому про здійснення в Порядку черговості із урахуванням ресурсної забезпеченості єдиного казначейського рахунку таких виплат. Просив суд зобов`язати відповідача провести оплату за виконані роботи та послуги.

Позиція позивача, представника відповідача у даній справі

У судовому засіданні позивач 05 серпня 2024 року усно підтримав заяву про розгляд даної справи у його відсутність від 10 червня 2024 року та залишив залу суду.

Представник відповідача Пономаренко І.В. до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена.

Від Липоводолинської селищної ради 30 травня 2024 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначав про його необгрунтованість заявленої ОСОБА_1 вимоги та про те, що зі змісту позовної заяви незрозуміло про які саме роботи йде мова, оскільки селищною радою не укладався договір про надання послуг а ні зі ОСОБА_1 , а ні з будь-якою іншою фізичною чи юридичною особою, що могло б вплинути на права та обов`язки позивача, а доказів підтвердження виконання певних робіт та послуг позивачем суду не надано. Також зазначалося про те, що витрати на виготовлення технічної документації на об`єкти нерухомого майна відносяться до третьої черги проведення платежів за дорученням клієнтів. На даний час Липоводолинська селищна рада позбавлена можливості здійснити замовлення послуги щодо виготовлення технічної документації на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , оскільки дані видатки належать тільки до 3-ої черги проведення платежів і не є найбільш пріорітетними у період дії воєнного стану в Україні. Також згідно з нормами ч.1,2 ст.5,15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передачі комунального майна в оренду здійснюється на конкурентних засадах і факт приведення всіх документів на зазначений об`єкт нерухомого майна у відповідність до Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та початок передачі його в оренду не буде означати передачу його саме в оренду ОСОБА_1 , оскільки за результатами аукціону переможцем, і як наслідок орендарем будинку АДРЕСА_1 , може бути визначено іншу особу, що може призвести до порушення суб`єктивного права на житло ОСОБА_1 , в якому він проживає на підставі рішення виконавчого комітету Липоводолинської селищної ради від 12 грудня 2001 року № 87. Відповідач зазначав про те, що ОСОБА_1 обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки у даному випадку взагалі відсутній предмет спору, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю.

Процесуальні дії суду в даній справі

Ухвалами Липоводолинського районного суду Сумської області від 22 березня, 04 квітня 2024 року позовна заява залишалася судом без руху. Ухвалою суду від 14 травня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засіданні на 10 червня 2024 року. 11 липня 2024 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 05 серпня 2024 року з викликом сторін. 06 серпня 2024 року ухвалено рішення суду.

Установлені судом фактичні обставини справи

20 червня 2023 року ОСОБА_1 подав до Липоводолинської селищної ради заяву, в якій просив укласти з ним договір оренди (найму) житла за адресою АДРЕСА_1 для проживання (а.с.28).

22 червня 2023 року ОСОБА_1 листом Липоводолинської селищної ради №02-06/1655 надано відповідь на подану заяву, в якій роз`яснено порядок та умови підписання договору найму житла за нормами Цивільного кодексу України, а також без уточнення особливостей у загальному порядку проінформовано позивача про норми спеціального законодавства щодо передачі комунального майна в оренду (зокрема, про норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та підзаконного нормативно-правового акту у виді Порядку передачі майна в оренду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2020 року № 483). Також у листі окремо зазначалося про те, що після приведення технічної документації на зайняте позивачем житло у відповідність до вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна», буде розпочата процедура передачі позивачу житла у найм та укладення відповідного договору, про його буде окремо повідомлено (а.с.30).

06 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подав до Липоводолинської селищної ради звернення, в якому просив повідомити про термін, протягом якого технічна документація на житло за адресою: АДРЕСА_1 , буде приведена у відповідність до вимог чинного законодавства для укладення договору найму житла (а.с.29).

06 листопада 2023 року листом Липоводолинської селищної ради за №02- 08/26888 позивачу надана відповідь, в якій зазначено про особливості здійснення видатків з місцевого бюджету у період воєнного стану, та про неврегульованість постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2021 року № 590 питання здійснення платежів щодо виготовлення технічної документації на об`єкти нерухомого майна. Також у листі зазначалося про те, що селищна рада позбавлена можливості привести технічну документацію на житло, про яке зазначив позивач, відповідно до вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна» до закінчення або скасування воєнного стану в Україні (а.с.3).

Листом начальника управління Державної казначейської служби України у Липоводолинському районі Сумської області від 22 грудня 2023 року № 01-09-08/428 ОСОБА_3 позивачу повідомлено про можливість здійснення повноважень Казначейства України в умовах воєнного стану в особливому режимі у Порядку, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2021 року № 590. Зокрема, п.19 затвердженого Порядку передбачає здійснення платежів за дорученням клієнтів із урахуванням ресурсної забезпеченості єдиного казначейського рахунку та у визначеній у Порядку черговості (а.с.2).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Відповідно до ст.19 Конституції України органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закон України «Про оренду державного та комунального майна» (далі-Закон) цей нормативний акт регулює правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна, також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим.

Відповідно до ч.1 ст. 3 зазначеного закону об`єктами оренди є нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення, а також їх окремі частини), інше окреме індивідуально визначене майно; майно органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, державних і комунальних установ та організацій, що не використовується зазначеними органами для здійснення своїх функцій, - без права викупу та передачі в суборенду орендарем.

Відповідно до п.в), г) ч.2,3 ст.4 Закону орендодавцями є: органи, уповноважені представницькими органами місцевого самоврядування, - щодо єдиних майнових комплексів, нерухомого майна і споруд, майна, що не увійшло до статутного капіталу, яке перебуває у комунальній власності; балансоутримувачі - щодо: нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 400 квадратних метрів на одного балансоутримувача, якщо менший розмір площі не встановлено рішенням представницького органу місцевого самоврядування - щодо об`єктів комунальної власності або галузевими особливостями оренди майна; нерухомого майна для організації та проведення науково-практичних, культурних, мистецьких, громадських, суспільних та політичних заходів - на строк, що не перевищує п`яти календарних днів протягом шести місяців, а також щодо майна, яке передається суб`єктам виборчого процесу для проведення публічних заходів (зборів, дебатів, дискусій) під час та на період виборчої кампанії; нерухомого майна для організації та проведення науково-практичних, культурних, мистецьких, громадських, суспільних та політичних заходів - на строк, що не перевищує 30 календарних днів протягом одного року щодо кожного орендаря, якщо балансоутримувачем є державне або комунальне підприємство, установа, організація, що здійснює діяльність з організування конгресів і торговельних виставок; іншого окремого індивідуально визначеного майна; а також державне підприємство із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами - щодо нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна цього підприємства, що передається дипломатичним представництвам та консульським установам іноземних держав, представництвам міжнародних міжурядових організацій в Україні.

Орендарями за цим Законом можуть бути фізичні та юридичні особи, у тому числі фізичні та юридичні особи іноземних держав, міжнародні організації та особи без громадянства (крім передбачених частиною четвертою цієї статті).

Етапність передачі в оренду комунального майна передбачає:

- прийняття рішення щодо наміру передачі майна в оренду;

- внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ЕТС;

- прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до одного із Переліків;

- опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до одного з Переліків, в ЕТС;

- розміщення в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду;

- проведення аукціону на право оренди майна або передача об`єкта в оренду без проведення аукціону, укладення та публікація в ЕТС договору оренди.

Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду (далі - Порядок передачі майна в оренду) визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері реалізації майна (майнових прав, інших активів) або прав на нього на конкурентних засадах у формі аукціонів, у тому числі електронних аукціонів, та здійснює контроль за її реалізацією. Особливості передачі в оренду комунального майна, передбачені цим Законом, додатково можуть визначатися рішенням представницьких органів місцевого самоврядування з урахуванням вимог і обмежень, передбачених цим Законом і Порядком передачі майна в оренду (ч.1-3 ст. 5 Закону України).

Статтею 6 Закону визначено процедурні механізми, реалізація яких здійснюється на перших двох етапах передачі майна в оренду. Зокрема, фізична особа, як потенційний орендар комунального майна, який зацікавлений в одержанні в оренду нерухомого або індивідуально визначеного майна, звертається до орендодавця із заявою про включення цього майна до Переліку відповідного типу згідно з Порядком передачі майна в оренду.

Орендодавець протягом трьох робочих днів з дати отримання відповідної заяви передає її балансоутримувачу такого майна.

За результатами розгляду заяви (крім випадків, передбачених абзацом п`ятим частини другої статті 6 цього Закону) балансоутримувач протягом 10 робочих днів з дати отримання такої заяви приймає одне з таких рішень:

- рішення про намір передачі майна в оренду;

- рішення про відмову у включенні об`єкта до відповідного Переліку в разі наявності однієї з підстав, передбачених статтею 7 Закону.

Після прийняття балансоутримувачем рішення про намір передачі майна в оренду або отримання від уповноваженого органу управління рішення про доцільність передачі майна в оренду балансоутримувач здійснює такі дії:

вносить інформацію про потенційний об`єкт оренди до ЕТС в порядку, обсязі та строки, передбачені Порядком передачі майна в оренду, та включає об`єкт до одного з Переліків, якщо відповідно до цього Закону балансоутримувач може виступати орендодавцем відповідного майна і якщо включення об`єкта до Переліку відповідного типу не потребує прийняття рішення іншим органом;

надсилає інформацію про потенційний об`єкт оренди орендодавцю для її внесення до ЕТС в порядку, обсязі та строки, передбачені Порядком передачі майна в оренду, та звертається до орендодавця із клопотанням про включення потенційного об`єкта оренди до одного з Переліків згідно з Порядком передачі майна в оренду.

Надалі, орендодавець розглядає клопотання балансоутримувача, подане відповідно до частини четвертої цієї статті, та протягом 10 робочих днів з дати отримання клопотання приймає одне з таких рішень:

рішення про включення об`єкта до Переліку відповідного типу;

рішення про відмову у включенні об`єкта до Переліку відповідного типу з підстав, передбачених статтею 7 цього Закону.

За змістом норм ч.1-6 ст. 8 закону вартістю об`єкта оренди для цілей визначення стартової орендної плати є його балансова вартість станом на останнє число місяця, який передує даті визначення стартової орендної плати.

Балансоутримувач потенційного об`єкта оренди обов`язково здійснює переоцінку такого об`єкта у разі, якщо:

- у об`єкта оренди відсутня балансова вартість;

- залишкова балансова вартість об`єкта оренди дорівнює нулю;

- залишкова балансова вартість об`єкта оренди становить менше 10 відсотків його первісної балансової вартості (балансової вартості за результатами останньої переоцінки).

Переоцінка здійснюється після внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ЕТС в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 6 цього Закону, і до розміщення оголошення про передачу майна в оренду, передбаченого статтею 12 цього Закону. Після переоцінки потенційного об`єкта оренди балансоутримувачі зобов`язані збільшити балансову вартість відповідного майна згідно з результатами оцінки відповідно до правил бухгалтерського обліку.

Вартість об`єкта оренди встановлюється на рівні його ринкової (оціночної) вартості, за умови наявності однієї з таких підстав:

об`єктом оренди є єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства;

об`єкт оренди пропонується для передачі в оренду без проведення аукціону;

об`єкт оренди використовується на підставі договору оренди, укладеного без проведення аукціону або конкурсу, і орендар бажає продовжити договір оренди на новий строк.

Ринкова (оціночна) вартість об`єкта оренди для цілей оренди визначається на замовлення балансоутримувача, крім випадку, передбаченого частиною шостою цієї статті. Орендар, визначений за результатами аукціону, або орендар, якому було передано в оренду об`єкт без аукціону, зобов`язаний відшкодувати балансоутримувачу вартість проведення оцінки об`єкта оренди.

Ринкова (оціночна) вартість об`єкта, який перебуває в оренді на підставі договору, який орендар бажає продовжити на новий строк без проведення аукціону у випадках, передбачених цим Законом, визначається на замовлення орендаря згідно з Порядком передачі майна в оренду як особи, у якої орендоване майно перебуває на законних підставах, без доручення балансоутримувача.

Статею 15 Закону визначені умови для передачі майна в найм без проведення аукціону

Як передбачено ч.1, 2 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом.

Відповідно до норм ст.5, ч. 1-4 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Кабінетом Міністрів України. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім`ї порівняно з умовами, передбаченими цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства України, є недійсними.

Висновки суду по суті заявленої вимоги

1. Із урахуванням досліджених письмових матеріалів, суд уважає, що між сторонами виник цивільний спір з приводу зобов`язання відповідача оплатити послуги з розробки технічної документації на житлове приміщення, яким користується позивач, з метою подальшого укладення між сторонами спору договору найму житла, яке є комунальною власністю, а також із приводу укладення із позивачем договору найму житла із житлового фонду селищної ради. Даний спір з подвійним предметом доказування врегульовано нормами вищенаведених законів.

2. Із наявного у матеріалах справи листування між сторонами спору вбачаються обставини про те, що позивач на підставі рішення виконавчого комітету Липоводолинської селищної ради від 12 грудня 2001 року № 87 є користувачем житлового приміщення, яке перебуває в комунальній власності, та розташоване в АДРЕСА_1 . Позивач у червні 2023 року ініціював перед відповідачем питання укладення із ним договору найму житла, яким користується більше 20 років, не подаючи на адресу селищної ради письмового проєкту такого договору або подання заяви із зазначенням цільового призначення такого об`єкту, бажаного розміру площі житла, тип у Переліку, до якого пропонується включити об`єкт оренди, строк оренди, контактні відомості заявника, та інші документи визначені у п.15 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, як це передбачено ч.3 ст.11 вищевказаного закону. У відповідь позивач отримав роз`яснення відповідача щодо порядку та умов укладення договору найму житла, а також умови після якої розпочнеться процедура передачі позивачу житла в найм. У жовтні 2023 року позивач письмово уточнював у відповідача приблизний строк приведення технічної документації на належне йому житло відповідно до вимог закону, отримавши відповідь ради про неможливість здійснення платежів з виготовлення технічної документації на житловий об`єкт, яким він користується, до закінчення або скасування воєнного стану в Україні. У грудні 2023 року позивач отримав роз`яснення від місцевого підрозділу Державної казначейської служби України про особливості здійснення платежів в умовах воєнного стану, включаючи можливість здійснення платежів за дорученням клієнтів з урахування ресурсної забезпеченості рахунку у визначеній черговості.

Позивач за нормами ст.15 вищезазначеного Закону не відноситься до категорії осіб, для яких передача комунального майна в орендну здійснюється без проведення аукціону, та виключно у спосіб використання електронної торгівельної системи (ЕТС), а чинне вищенаведене законодавство не передбачає подання фізичними особами у письмовому вигляді вищезазначеної заяви разом із додатками. У матеріалах справи відсутні відомості подання позивачем електронної заяви про включення житла, яке він займає, до Переліку майна відповідного типу, яке підлягає передачі в оренду на конкурсних засадах, та докази в підтвердження цього сторонами суду не подано, а також подання ОСОБА_1 , визначених у зазначеному Порядку документів у паперовому вигляді на адресу селищної ради, як власника (балансоутримувача) комунального майна.

Також вищенаведені нормативно-правові акти не передбачають обов`язку відповідача в якості власника (балансоутримувача) певного комунального майна перед передачею його в оренду на конкурсних чи на інших підставах, а також до укладення договору найму житла проводити розробку технічної документації на таке майно. Передбачена у вищевказаному законі оцінка потенційного об`єкта оренди здійснюється після внесення інформації про об`єкт оренди до ЕТС (тобто проведення належно розпочатого другого етапу передачі майна в оренду) для визначення дійсної вартості об`єкта оренди (початок процедури передачі житла в найм позивачу не вбачається із досліджених судом письмових доказів).

Аналіз письмово підтверджених обставин справи формує у суду висновок про те, що позивач у встановленому порядку не ініціював перед відповідачем ні процедури передачі зайнятого ним житла в оренду шляхом подання електронної заяви про включення житла, яке він займає, до Переліку майна відповідного типу, ні в позасудовому порядку не подавав відповідачу пропозиції по укладенню (оферту) договору найму житла із первинною пропозицією певних істотних умов такого двостороннього договору у письмовому вигляді. Натомість надане суду листування між сторонами за своєю сутністю має інформаційно-роз`яснювальний зміст та не призвело до виникнення між сторонами цивільних правовідносин із приводу найму комунального майна чи належного ініціювання процедури передачі відповідачем позивачу певного комунального об`єкту в найм (оренду).

3. Із урахуванням наведеного вище, суд не вбачає в листуванні між сторонами по справі вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які б пов`язувалася б із порушенням, оспорюванням чи невизнанням права позивача на передачу йому в найм (оренду) житлового приміщення, яким він володіє на даний час, чи необґрунтовану відмову відповідача у прийнятті пропозиції позивача щодо укладення договору найму житлового приміщення із житлового фонду місцевої ради. Тому суд уважає поданий позов необґрунтованим відповідними засобами доказування, які б підтвердили підстави для застосування судом дискреційного повноваження по покладенню на відповідача невиконаного законного обов`язку проводити оплату за певні роботи чи послуги в межах процедури передачі комунального майна в найм (оренду) чи до укладення між сторонами спору договору найму житла.

До цього, спосіб захисту порушеного, оспорювання чи невизнаного права позивача шляхом примусового виконання обов`язку в натурі (як це передбачено п.5 ч.2 ст.16 ЦК України, хоча ОСОБА_1 у прохальній частині позову просив суд застосувати такий спосіб захисту у спосіб зобов`язання відповідача провести оплату робіт та послуг) буде належним та ефективним за умов неповного та триваючого невиконання певною стороною правовідносин існуючого зобов`язання (тобто певних обов`язків, які виникають в силу укладеного між ними договору чи іншого правочину, або в силу закону чи рішення суду). Проте судом у даній справі не установлено виникнення певного зобов`язання між сторонами спору, в якому одна сторона неналежно виконує певні обов`язки, і відповідно наявність підстави для забезпечення судом примусового виконання відповідачем обов`язку в натурі.

Тому у задоволенні позову слід відмовити саме у зв`язку з його необґрунтованістю при недоведеністю позивачем порушення, оспорювання чи невизнання саме відповідачем певного права першого, а не у зв`язку із обранням позивачем неефективного способу захисту цивільного права позивача, порушення якого судом не установлено.

4. Довід відповідача про наявність підстави для закриття провадження у даній справі за відсутністю предмету спору (п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України) суд уважає непереконливим, оскільки сторони у даній справі до відкриття провадження у ній та під час розгляду даної справи в суді до ухвалення рішення суду по суті не вчинили жодних дій та окремо не настали обставини, при яких між сторонами по справі у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих спірних питань або спірні питання були врегульовані самими сторонами. Зокрема, позивач у заявленому позові та у поданих до суду заявах зазначав про наявність спірних відносин із приводу оплати вартості виготовлення технічної документації на житло (житлове приміщення), яким він користується, а відповідач у поданому відзиві на позов заперечував як наявність умов для оплати таких витрат, так і наявність підстав для початку процедури передачі будинку (житлового приміщення), яким користується позивач, в оренду, що, на думку суду, дійсно підтверджує наявність за своєю сутністю дійсного «спору про право» між ОСОБА_1 та селищною радою (зазначений висновок суду узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, від 15 листопада 2023 року у справі № 522/3680/22).

Розподіл судових витрат по справі

Приймаючи до уваги відмову суду у задоволенні заявленого позову ОСОБА_1 , також звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 9) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як особи з інвалідністю ІІ-ї групи, а також відсутність у матеріалах справи документальних підтверджень судових витрат відповідача у даній справі, суд відповідно до положень ст. 141 ЦПК України уважає за необхідне не проводити розподіл судових витрат по справі через відсутність такого предмету для розподілу.

Керуючись ст.12, 81, 89,141, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Липоводолинської селищної ради Сумської області про зобов`язання провести оплату за виконані роботи у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Липоводолинська селищна рада (місцезнаходження юридичної особи: вул. Полтавська, 32, с-ще Липова Долина, Сумська область, номер ).

Повне рішення суду складено 08 серпня 2024 року.

Суддя Д. В. Бутенко