Справа № 464/4565/23
пр.№ 2/464/443/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2024 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Чорна С.З.,

секретаря судових засідань Гринюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи, що не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення способу участі матері у вихованні дитини, зобов"язання вчинити дії,-

за участю:

представник позивача ОСОБА_3 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник третьої особи Брухаль Л.Б. ,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 11.07.2023 звернулася в суд із позовом, в ході розгляду справи була подана заява про зміну предмету позову від 17.01.2024 до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить визначити спосіб її участі у вихованні дитини, зобов`язання вчинити дії, просить встановити такий графік спілкування її з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : перші 2 тижні травня, вересня, грудня в Україні: понеділок 15:00-20:00 год, вівторок 15:00-20:00 год, середа 15:00-20:00 год, субота 08:00-20:00 год; свята (День народження дитини, Великдень) дитина проводить по черзі з батьком і матір`ю: кожного року, який закінчується на парне число, дитина проводить День народження - з матір`ю у Республіці Польща, Великдень - з батьком; кожного року, який закінчується на непарне число, дитина проводить День народження - з батьком, Великдень - з матір`ю у Республіці Польща; перші 1,5 місяці літніх канікул, а також осінні, зимові, та весняні канікули дитина проводить з матір`ю за межами України; спілкування дитини з матір`ю по телефону чи за допомогою будь-яких засобів зв`язку (Viber, Telegram, WhatsApp, Skype тощо) - без обмежень; надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд та особистий супровід ОСОБА_5 без присутності батька до Республіки Польща щодо проведення часу з дитиною на території Республіки Польща; зобов`язати відповідача: забезпечувати їй право на зустріч, виховання та спілкування з сином ОСОБА_5 із наданням права переміщувати дитину на обмежений час до Республіки Польща; передавати сина їй в Україні за адресою АДРЕСА_1; погоджувати з нею у письмовій формі будь-яку зміну планів дитини, якщо така припадає на час побачення з нею.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебував із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30.06.2022 р. визначено місце проживання дитини з батьком, ОСОБА_2 . Вказане рішення набрало законної сили. Станом на день подання позову дитина проживає з батьком. Водночас визначення місця проживання дитини з батьком прямо корелює з правом матері на побачення з сином та участь у його вихованні. Вона тимчасово проживає у Польщі. У неї є двоє малолітніх дітей - ще один син ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та донька ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Щиро бажає бути присутньою в житті старшого сина, і щоб ОСОБА_5 мав можливість спілкуватися зі своїми братом та сестрою. Утім, відповідач чинить постійні перешкоди їй у її намаганнях спілкуватися з сином упродовж останнього року. Так, у лютому 2022 року відповідач відправив сина на відпочинок до Угорщини. Вона розуміє і поділяє його хвилювання за благополуччя дитини на фоні вторгнення російської федерації в Україну, однак батько відмовився назвати конкретно та надати контакти осіб, у супроводі яких перебуває ОСОБА_5 . Крім того, у травні 2022 року вона ініціювала зустріч з дитиною, запропонувавши, щоб син відвідав її у Польщі. Відповідач заборонив такий візит. Надалі вона неодноразово пропонувала синові поїхати з нею до Республіки Польща на декілька тижнів. ОСОБА_5 завжди охоче погоджується на запрошення, однак відповідач, коли син питає у нього дозволу погостювати у мами, категорично це забороняє, не називаючи причин. Пріоритетом її є спілкуватися з сином взагалі, у будь-якій формі і в будь-якому місці, а не лише запрошувати його до себе. Тому вона у свою чергу також приїжджає до України, щоб провести час із ОСОБА_5 . Наприклад, у листопаді 2022 року сторонам тимчасово вдалося досягти компромісного вирішення ситуації. Вона перебувала в Україні упродовж декількох тижнів; за цей період ОСОБА_5 щодня приходив зі школи до неї, вони разом робили домашнє завдання і вона добросовісно відвозила дитину додому до батька. Тим не менш, відповідач все одно намагається ускладнювати побачення її і сина. У лютому 2023 року, коли вона приїхала провідати сина, батько із незрозумілих причин дозволив їхнє побачення лише у присутності його рідної сестри (тітки дитини) і лише на декілька годин. Крім того, протягом останніх трьох років дитина жодного Різдва не святкувала з нею. Усі канікули упродовж останніх двох років ОСОБА_5 проводить з бабусею (матір`ю відповідача) з ініціативи батька. При цьому проти побачень з нею батько стабільно заперечує. 18 квітня 2023 року вона написала відповідачу заздалегідь із пропозицією через 2 місяці, у кінці червня, на 2-3 тижні взяти сина до себе в Краків . Відповідач безапеляційно повідомив, що у сина «літо уже розплановане, і ніякого Кракова там немає». Тобто батько свідомо та умисно планує дозвілля сина так, щоб хлопчик не бачився з матір`ю. 5 червня 2023 року вона вчергове приїхала до Львова навідати сина. Уже в Україні вона з`ясувала, що на момент її приїзду ОСОБА_5 виїхав у Чехію, щоб летіти до бабусі (матері відповідача) на Мальту. Вкотре батько не узгоджує ніяких планів і самостійно розписує дитині графік без урахування того, що синові важливо бачитися з матір`ю. Опісля вона добу не могла зв`язатися з дитиною по телефону. Хвилюючись, вона намагалася з`ясувати у відповідача, де син, з ким, на скільки часу він поїхав, чи у нього все добре. З усього вищеописаного можна зробити висновок, що батько зловживає та маніпулює тим, що в силу спільного проживання він має більше контролю над життям сина, ніж вона. Тому вона не вбачає іншого виходу із ситуації, що склалася, крім звернення до суду за встановленням чіткого графіку її побачень з дитиною та зобов`язанням батька не чинити перешкод у проведенні таких побачень.

Відповідно до ухвали Сихівського суду районного суду м.Львова від 21.07.2023, прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ухвали суду від 15.09.2023 зобов`язано Службу у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради надати суду висновок щодо розв`язання спору щодо участі матері у вихованні сина.

Ухвалою суду від 07.11.2024 виключено із числа третіх осіб Відділ «Служби у справах дітей» департаменту гуманітарної політики ЛМР та залучено Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

У підготовчому засіданні 07.11.2023 представником органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради надано висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 06.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено дану цивільну справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , яка брала участь у судовому засіданні 23.07.2024 та допитана в порядку вимог ст.92 ЦПК України, позов підтримала з підстав, що наведені в такому. Додатково зазначила, що з сином ОСОБА_5 у неї хороші відносини, спільно проживали до листопада 2021 року. Так, у листопаді 2021 року вона їхала в Мексику народжувати другу дитину, планувала їхати разом із ОСОБА_5 , однак відповідач заперечив поїздку. Після народження сина повернулась в Україну та дізналась, що знов вагітна. Знов поїхала у Мексику, де ІНФОРМАЦІЯ_4 у перший день війни народила доньку ОСОБА_8 . Можливості повернутись в Україну на той час не мала. На даний час вона разом з чоловіком та двома дітьми проживає у Кракові. Після подачі позову до суду намагалась з відповідачем укласти мирову угоду, однак останній відмовив. У 2023 році син ОСОБА_5 на короткий час приїжджав до неї. Мала можливість поїхати з сином у Канаду, з метою легалізації документів, яке давало б право на безкоштовне навчання, однак відповідач заперечив. При зустрічах в Україні з сином, останній постійно запитує згоду у батька. Для ОСОБА_5 батько є авторитетом, а тому останній постійно при розмові висловлюється, що усе повинен вирішувати відповідач. По приїзді в Україну вона винаймає готель в Українському католицькому університеті для можливості побачень з сином та з врахованням його місця проживання. В червні 2024 ОСОБА_5 повинен був приїхати до неї у гості, однак відповідач навмисне затягував з наданням дозволу на виїзд. Вважає, що з метою повноцінного розвитку сина, можливості побачень з сином, проведення спільного часу ОСОБА_5 з братом та сестрою такий повинен бути визначений у спосіб її побачень

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримала з підстав, що наведені в такому. Додатково зазначила, що про існування спору між сторонами свідчить як переписка, яка долучена до матеріалів справи так і проект мирової угоди, яку відповідач відмовився підписувати без будь яких обгрунтувань. Вважає, що висновок про розв`язання спору є необ`єктивним, оскільки Акт оцінки потреб не був складений з невідомих причин, на засіданні комісії вони пропунували взяти до уваги відеоогляд орендованого на даний час помешкання позивачки у Кракові.

Відповідач ОСОБА_2 , просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав безпідставності. Надав пояснення про те, що жодного разу не заперечував і не чинив перешкод у спілкуванні позивачки з сином. Навпаки, вважає, що дитина повинна частіше спілкуватись та проводити час з матір`ю. Саме поведінка матері, яка рідко приїжає в Україну і є не визначена є причиною рідких побачень з дитиною .

Представник третьої особи відділу «Служби у справах дітей» Франківського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Брухаль Л.Б. у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, надав пояснення, які відповідають висновку органу опіки та піклування про розв`язання спору від 20.10.2023. Додатково пояснив, що саме через відсутність контакту позивачки з працівниками комісії не був складений Акт оцінки потреб, відеооглад тимчасового помешкання позивачки не міг братись до уваги. Крім того, позивач не змогла вказати чіткі дати її приїзду в Україну та проведення часу з сином. На засіданні комісії заслуховувалась думка дитини, встановлено, що між батьками відсутній спір щодо способу участі матері у вихованні дитини.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, учасники справи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованих шлюбних відносинах. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 10.09.2018 шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 30.06.2022 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11-15).

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.01.2021, виданим повторно, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.10).

З Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30.06.2022 вбачається, що малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з грудня 2020 року по квітень 2021 року, а в подальшому з жовтня 2021 року і по даний час проживає разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Мати малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалий час перебуває за межами України, на даний час у Республіці Польша. У позивачки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_7 (місце народження - м.Беніто-Хуарес, штат Кінтана-Роо, Мексика), ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась дочка ОСОБА_8 (місце народження - м.Беніто-Хуарес, штат Кінтана-Роо, Мексика) (а.с.11-15).

Позивачка зазначає, що між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування з сином.

Згідно з ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Отже, сімейним законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Суд зазначає, що прийняте рішення органу опіки та піклування є обов`язковим для батьків (ст. 158 СК України). І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І лише у випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Виходячи із системного аналізу ст.ст.3,18 Конвенції про права дитини,ст.ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 7, 19, 141, 153, 157, 159 СК України суд вважає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини.

Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Всі питання виховання дитини батьки зобов`язані вирішувати спільно.

Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

У випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому із батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Щодо визначення судом способу участі позивача у вихованні дитини, то кожен з батьків має рівні права та обов`язки щодо дитини. Позивачка, як мати дитини, прагне і повинен приймати участь у вихованні дитини та створювати для неї необхідні умови її фізичного, духовного та морального розвитку. Спілкування позивачки з дитиною має бути систематичним і максимально забезпечувати в першу чергу саме інтереси дитини.

При розгляді спорів щодо участі одного за батьків у вихованні дитини дуже важливим доказом є письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Органи опіки та піклування зобов`язані розглянути цей спір та надати висновок.

З урахуванням вищезазначеного участь органу опіки та піклування саме за місцем проживання дитини при розгляді справи є обов`язковою, як і є обов`язковим акт обстеження житлово-побутових умов дитини та висновок.

Встановлено, що позивачка, вважаючи, що відповідачем порушується її право на спілкування з дитиною та в порушення вимог ст.158 СК України із заявою щодо вирішення такого спору органом опіки та піклування не звернулась, одразу звернулась до суду.

Так, згідно із Висновком органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 20.10.2023 про розв`язання спору та визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відсутній акт оцінки потреб, а також встановлено, що спір між батьком та матір`ю щодо участі у вихованні дитини відсутній, комісія вважає за не доцільне встановлювати графік побачень матері, ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 . Так, відповідно до матеріалів матір, ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до листа Служби у справах дітей Івано-Франківської селищної ради від 11.10.2023 №401, під час спілкування працівників служби з ОСОБА_1 з`ясовано, що ремонт в будинку не завершено, оскільки матір проживає за кордоном, а в Україну приїжджає на деякий час, що три місяці та проживає в готелі. Враховуючи викладене надати акт обстеження та акт оцінки потреб скласти немає можливості. На засіданні комісії матір, ОСОБА_1 , повідомила, що постійно проживає за межами України, коли приїжджає у м.Львів то проживає в готелі. Бажає встановити графік побачень з сином відповідно до часу свого перебування в Україні, проте в який час буде перебувати в Україні впродовж року вказати не змогла. На засіданні комісії батько, ОСОБА_2 , повідомив, що не створює перешкод у вихованні матір`ю сина, коли матір перебуває у м.Львові має можливість безперешкодно брати участь у вихованні сина та безперешкодно спілкуватись. Також на засіданні комісії був присутній малолітній ОСОБА_5 , який повідомив, що проводить спільно час з матір`ю під час її перебування у Львові, має можливість безперешкодно спілкуватись з матір`ю у телефонному режимі та в інтернет месенджерах. (а.с. 48).

Даний висновок був наданий органом опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 16.10.2023 (протокол 26) на виконання вимог ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 15.09.2023.

У судовому засіданні було заслухано думку дитини - малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який висловив свою позицію щодо позовних вимог. Так, останній вказав, що з матір`ю у нього добрі стосунки, практично щодня спілкується з нею у соціальних мережах, бачиться один раз у два місці, оскільки мама проживає за межами України. При будь якій можливості перебування мами в Україні він з нею бачиться без обмежень у часі та місці. Зимою їздив до неї на декілька днів у Краків. Ствердив, що батько ніколи не забороняв і не забороняє йому бачитись, спілкуватись та їздити до мами. Вважає, що вказаний спір є непотрібним. Щодо його подорожей до мами повинні бути попередні домовленості між батьком,ним та мамою. При цьому повинні враховуватись також його побажання та можливості щодо поїздок. Будь яких графік побачень встановлювати не потрібно.

При зверненні до суду з позовом, позивачка на підтвердження тієї обставини, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з сином, надала скрін-шоти з телефону.

Відповідач у судовому засіданні не заперечив, що така переписка між ними відбувалась, ствердив, що саме через неузгодженість та непослідовність дій позивачки дитина в червні 2024 року не поїхала до неї. Крім того, ствердив, що на вказану поїздку ним зроблено дозвіл, який долучено до матеріалів справи.

Оцінюючи надані позивачем скрін-шоти з телефону в яких міститься інформація щодо поїздок дитини до матері на відпочинок, пропозиції позивачки щодо відвідин сином її закордоном не свідчать про наявність спору щодо способу участі матері у вихованні дитини.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду не може гуртуватися на припущеннях.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

На підставі вказаних обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способу участі матері у вихованні дитини, зобов`язання вчинити дії не підлягають до задоволення, оскільки є необґрунтованими, недоведеними та не підтверджені належними доказами.Позивачка, звертаючись до суду з позовом, зазначала, що відповідач чинить їй перешкоди в спілкуванні з сином. Відповідач в судовому засіданні категорично заперечував зазначений факт. Відсутність будь яких перешкод у спілкуванні підтвердив також малолітній ОСОБА_5 . В той же час позивачка та її представник не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач чинить перешкоди позивачці в спілкуванні з сином. З урахуванням обставин встановлених судом відсутні підстави вважати, що відповідач чинить позивачу будь-які перешкоди у спілкуванні з сином.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 19, 158, 159 СК України, ст.ст. 13, 81, 89, 263 - 265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи, що не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення способу участі матері у вихованні дитини, зобов"язання вчинити дії -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації АДРЕСА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів, вул.Ген. Чупринки, 85

Повний текст рішення складено 09.08.2024.

Суддя Чорна С.З.