Справа № 645/1830/23
Провадження № 2/645/67/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді - Шарка О.П.

при секретарі судових засідань - Мухіна В.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулося до суду з позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь на користь Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (, АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» , рахунок ІВАN НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ) заборгованість за Кредитним договором №1/3980127 від 18.09.2020 року у розмірі 498 110 грн. 38 коп. (чотириста дев`яносто вісім тисяч сто десять гривень тридцять вісім копійок), сплачену суму судового збору у розмірі 7471 грн. 66 коп. (сім тисяч чотириста сімдесят одну гривню шістдесят шість копійок).

В обгрунтування позову зазначив, що 18.09.2020 року Акціонерне товариство "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та фізична особа - резидент України ОСОБА_1 уклали Комплексний договір №1/3980127.Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, кредит надається Відповідачу на споживчі потреби, зокрема, купівлю транспортного засобу в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно цього Договору та Правил надання споживчого кредиту в

АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умов страхування життя Позичальника (надалі - Правила), які є невід`ємною частиною цього Договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.com.ua.Згідно п. 3.5. Кредитного договору, зазначено, що Відповідач, шляхом підписання цього Договору, підтверджує, що він в день укладання Договору:Особисто отримав свій примірник Договору;Умови цього договору йому зрозумілі;Отримав інформацію визначену Законом України "Про споживче кредитування";З тарифами Банку Страхової компанії ознайомлений і згодний; - Надає свою згоду про передачу Банком інформації, що становить банківську таємницю, Страховику. Оскільки Відповідач, -визнав надані Банком умови даного договору, тарифи та правила банку та приєднався до них в повному обсязі, керуючись ч.2 ст.628 ЦК України, Договір є Договором приєднання і до відносин сторін в даній частині Договору застосовуються положення ч.І ст.634 ЦК України. Відповідно до вищезазначеного Кредитного договору, Позивач надає Відповідачу кредит у сумі 508522,21 грн., строком з 18.09.2020 р. до 17.09.2027 р., а Відповідач одержує та повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту. Однак, Відповідачем порушені умови Кредитного договору, а саме не повертається кредит у строки/терміни, передбачені графіком, не сплачуються проценти/прострочені проценти за користування кредитом та комісія/прострочена комісія у строки/терміни' передбачені Кредитним договором. З метою досудового врегулювання спору Позивач надсилав Відповідачу лист-вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, дану заборгованість не погашено. Згідно Кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання умов Договору та Правил, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Внаслідок невиконання умов Кредитного договору у Відповідача перед Позивачем-станом на 10.03.2023 року є наявною заборгованість в загальному розмірі 498 110,38 грн. Факт порушення умов договору та сума кредитної заборгованості підтверджуються оборотними відомостями по кредитним рахункам Відповідача (є первинними бухгалтерськими документами відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»), які додані до позову і відображають повний рух коштів по кредиту Відповідача в тому числі: нарахування, винесення на прострочку, погашення, сальдо.

У ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним вище. Представник відповідача у ході судового розгляду позовні вимоги не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем не надано жодного пояснення, щодо зазначених в розрахунку суми заборгованості сум заборгованості за Кредитним договором №1/3980127, від 18.09.2020 року у сумі 498 110 грн. 38 коп., а саме, не додано пояснення щодо нарахування строкової заборгованості простроченої заборгованості, нарахованих відсотків, прострочених відсотків. У матеріалах справи відсутній повний і достовірний розрахунок заборгованості, з зазначенням усіх здійснених нарахувань відсотків та інших штрафних санкцій, здійснених нарахувань відсотків та інших штрафних санкцій, здійснених АТ «КРЕДІ АГІКОЛЬ БАНК» за комплексним договором № 1/3980127 (кредиту та застави) від 18.09.2020 року. ;Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, підготований робітниками банку -н відображенням односторонніх арифметичних розрахунків повивача і, на думку представника, не є правовою підставою для стягнення, відповідних сум та не може слугувати доказом безспірйоеті розміру грошових вимог позивача до відповідача, сама позовної заяви не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми ; непогашеного кредиту.Також представник відповідача зазначає, що жодної вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 , отримано не було. Відповідно, відповідача жодного разу не було проінформовано належним чином про виникнення заборгованості за договором позики та не було здійснено заходів, спрямованих на повернення боргу, не залучаючи суд. Окрім того, представник відповідача зазначає, що у них викликаю сумніви повноваження представника позивача, зокрема довіреність.

Дослідивши надані стороною позивача і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.

Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.

Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ході судового розгляду встановлено, що 18.09.2020 року Акціонерне товариство "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та фізична особа - резидент України ОСОБА_1 уклали Комплексний договір №1/3980127.

Згідно п. 1.2. Кредитного договору, кредит надається Відповідачу на споживчі потреби, зокрема, купівлю транспортного засобу в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно цього Договору та Правил надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умов страхування життя Позичальника, які є невід`ємною частиною цього Договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.com.ua.

Відповідно п. 3.5. Кредитного договору, зазначено, що Відповідач, шляхом підписання цього Договору, підтверджує, що він в день укладання Договору:Особисто отримав свій примірник Договору;Умови цього договору йому зрозумілі;Отримав інформацію визначену Законом України "Про споживче кредитування";З тарифами Банку Страхової компанії ознайомлений і згодний; - Надає свою згоду про передачу Банком інформації, що становить банківську таємницю, Страховику.

Відповідач визнав надані Банком умови даного договору, тарифи та правила банку та приєднався до них в повному обсязі, керуючись ч.2 ст.628 ЦК України, Договір є Договором приєднання і до відносин сторін в даній частині Договору застосовуються положення ч.І ст.634 ЦК України. Відповідно до вищезазначеного Кредитного договору, Позивач надає Відповідачу кредит у сумі 508522,21 грн., строком з 18.09.2020 р. до 17.09.2027 р., а Відповідач одержує та повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту.

Відповідачем порушені умови Кредитного договору, а саме не повертається кредит у строки/терміни, передбачені графіком, не сплачуються проценти/прострочені проценти за користування кредитом та комісія/прострочена комісія у строки/терміни' передбачені Кредитним договором. З метою досудового врегулювання спору Позивач надсилав Відповідачу лист-вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, дану заборгованість не погашено. Згідно Кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання умов Договору та Правил, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Внаслідок невиконання умов Кредитного договору у Відповідача перед Позивачем-станом на 10.03.2023 року є наявною заборгованість в загальному розмірі 498 110,38 грн. , яка складається з: Рахунок строкової заборгованості = 377 123,73 грн, Рахунок простроченої заборгованості = 57 201,75 гри. Рахунок Нарахованих відсотків - 3 353,96 грн., Рахунок прострочених відсотків = 60 430,94 Грн.

В наданому позивачем розрахунку в розрахунку чітко зазначено найменування наявної заборгованості: зазначено про прострочену та строкову заборгованість, прострочені та строкові відсотки. Також, в виписках по рахункам надано інформацію щодо винесення сум на прострочку погашень, тощо.

Факт порушення умов договору та сума кредитної заборгованості підтверджуються оборотними відомостями по кредитним рахункам Відповідача (є первинними бухгалтерськими документами відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»), які додані до позову і відображають повний рух коштів по кредиту Відповідача в тому числі: нарахування, винесення на прострочку, погашення, сальдо.

Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. від (вимога від 26.01.2023р за вих. № 10451/650)

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки відповідач допустив прострочення платежів щодо повернення кредитів, процентів за користування грошовими коштами, тобто не виконав зобов`язання належним чином відповідно до умов договорів кредитів, ці суми підлягають стягненню з нього на користь позивача.

Відповідач не надав суду жодних належних доказів на спростування заявлених позовних вимог.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви в сумі 7471 грн. 66 коп. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 128, 131, 141, 223, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь на користь Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (, АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» , рахунок ІВАN НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ) заборгованість за Кредитним договором №1/3980127 від 18.09.2020 року у розмірі 498 110 грн. 38 коп. (чотириста дев`яносто вісім тисяч сто десять гривень тридцять вісім копійок)

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь на користь Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (, АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» , рахунок ІВАN НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ), сплачену суму судового збору у розмірі 741 грн. 66 коп. (сімсот сорок одна гривня шістдесят шість копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://fr.hr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлено 06 серпня 2024 року.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко