Справа № 643/4243/24
Провадження № 2-о/643/229/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2024

24 липня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Мовчан К.О.,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявниця звернулася до суду із заявою, якою просить встановити факт, що правовстановлюючий документ, а саме, диплом, серії НОМЕР_1 , заповнений 30.06.1987, трудова книжка, серії НОМЕР_2 , заповнена 10.03.1982, свідоцтво про народження, серії НОМЕР_3 , заповнене 03.05.1963, свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_4 , заповнене 17.10.1987 з усіма записами на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження, серії НОМЕР_5 , заповнене 08.10.1981 з усіма записами, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява мотивована тим, що 26.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головне управління Пенсійного фонду України (далі ГУ ПФУ) в Харківській області про призначення пенсії за віком. 01.04.2024 отримала рішення ГУ ПФУ в Харківській області, із якого вбачається, що не зараховано до загального страхового стажу період навчання згідно диплому НОМЕР_1, періоди роботи згідно трудової книжці НОМЕР_2 , період догляду за дитиною до 3-х років (ІНФОРМАЦІЯ_3) згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 , щодо підтвердження дошлюбного прізвища ( ОСОБА_2 ) згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 , оскільки по батькові « ОСОБА_1 » не відповідає паспортним даним свідоцтву про народження НОМЕР_5 « ОСОБА_1 ». У дипломі, серії НОМЕР_1 , трудової книжці НОМЕР_2 , свідоцтві про народження НОМЕР_3 , свідоцтві про шлюб НОМЕР_4 , свідоцтву про народження НОМЕР_5 виявлено, що під ас їх первинного заповнення було допущено помилку у написанні по батькові, а саме, замість вірного « ОСОБА_5 », вказано як « ОСОБА_1 », а також у свідоцтві про народження, серії НОМЕР_5 виявлено, що під час його первинного заповнення допущено помилку у написанні ім`я по батькові, а саме, замість вірного по батькові « ОСОБА_5 » вказаного невірно як « ОСОБА_1 ». Відділом обслуговування громадян ГУ ПФУ в Харківській області заявниці видано рішення, яким відмовлено у призначені пенсії від 01.04.2024 на підставі вищевказаних помилок у правовстанолюючих документах. Також заявниця зазначає, що 04.02.1998 неї вино паспорт громадянина України, в якому вказано по батькові як « ОСОБА_5 ». Згідно довідки від 12.03.2024 №6343- заявниця є внутрішньо переміщеною особою. Допущена помилка при заповнені трудової книжці, не дозволяє заявниці скористатися правом на призначення пенсії. Усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення факту належності вказаного документу, окрім як у судовому порядку, неможливо.

В судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином та своєчасно повідомленими про день, час та місце проведення судового розгляду.

Від заявниці надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Від представника ГУ ПФУ в Харківські області заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи без участі представника, не надійшло. Правом надання пояснень, заперечень, представник заінтересованої особи не скористувався.

Суд, вивчивши доводи заявника, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5 від 03.05.1963, російською мовою вказано, що « ОСОБА_1 », народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Із копії диплому, серії НОМЕР_1 від 30.06.1987 вбачається, що диплом виданий ОСОБА_1 про закінчення Дніпропетровського хіміко-технологічного інституту ім.Ф.Е.Дзержинського (а.с.10).

Із копії свідоцтва про укладання шлюбу вбачається, що « ОСОБА_1 » уклала шлюб з ОСОБА_8 17.10.1987 та орала прізвище чоловіка « ОСОБА_1 » (а.с.12).

Із копії трудової книжки, серії НОМЕР_2 , заповненої 10.03.1982 російською мовою вбачається, що трудова книжка оформлена на ім`я « ОСОБА_1 » (а.с.14-20).

Із копії трудової книжки, серії НОМЕР_2 , заповненої 21.10.2019 вбачається, що трудова книжка оформлена на ім`я ОСОБА_1 (а.с.21).

Між тим, із копії паспорту громадянина України, серії НОМЕР_6 , виданого 04.02.1998 Якимівським РВ УМВС України в Запорізькій області вбачається, що паспорт виданий на ім`я ОСОБА_1 (а.с.7).

У картки платника податків від 22.01.1997, у довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.03.2024 № 6343- зазначено, що вказані документи видані на ім`я ОСОБА_1 (а.с.9).

Заявниця 26.03.2024 звернулася до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 01.04.2024 № 33 відмовлено ОСОБА_1 в призначені пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Рішення мотивовано тим, що із наданих ОСОБА_1 документів у підтвердження страхового стажу, по батькові « ОСОБА_1 » не відповідає паспортним даним та свідоцтва про народження НОМЕР_5 « ОСОБА_1 » (а.с.5).

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що невідповідність по батькові ОСОБА_1 виникла через некоректність перекладу з російської на українську мову, що і викликало певні розбіжності.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Тобто, критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму ВС України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів ОСОБА_1 необхідно для призначення пенсії, оскільки документи, якими остання підтверджує свій страховий стаж, містять розбіжності з її паспортними даними, а тому необхідно надати уточнюючі докази їх приналежності заявниці.

З наданих матеріалів справи вбачається, що заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності їй трудової книжки, диплому та свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, зважаючи на те, що даний факт наддасть їй можливість реалізувати її конституційне право на пенсійне забезпечення.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами ПФУ.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Тобто встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами ПФУ.

Наведенні вище положення закону вказують на те, що оскільки встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами ПФУ, незгода з їх рішення оскаржується в порядку адміністративного судочинства до суду, окрім випадку передбачено п. 26 зазначеного Порядку, коли особа без оскарження рішення про відмову у призначенні пенсії має право в судовому порядку встановити лише факт належності документів, що підтверджують трудовий стаж.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини під час розгляду справ за участю громадян України неодноразово вказував, що державні органи часто покладають на особу надзвичайний та заздалегідь недосяжний стандарт доказування.

Отже, досліджені та перевірені судом докази, зокрема, правовстановлюючі документи заявниці у своєї сукупності, поза розумним сумнівом дають підстави для суду зробити висновок, що трудова книжка, серії НОМЕР_2 , заповнена 10.03.1982, диплом про освіту, серії НОМЕР_1 , заповнений 30.06.1987 належать саме заявниці ОСОБА_1 .

Беручи до уваги викладене, у зв`язку з тим, що в правовстановлюючих документах заявниці допущено помилки в написанні по батькові та в інший спосіб здійснити виправлення неможливо, суд вважає, що є правові підстави для задоволення заяви в цієї частині, встановивши факт належності таких документів ОСОБА_1 , як трудова книжка та диплом про освіту.

Між тим, не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні заяви про встановлення факту належності особі вироку або рішення суду, паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, посвідчення до ордена чи медалі, а також свідоцтва, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану. Зазначені питання вирішуються органом, який видає документ.

Не підлягає встановленню належність документів, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Зазначене є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі (наприклад, факту реєстрації народження).

У судовому порядку відповідно до п. 26 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Тобто встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Установлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії передбачає і встановлення органом Пенсійного фонду України відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд вважає, що такі вимоги, як встановлення факт належності свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб заявниці, не можуть бути розглянути судом, оскільки такі питання вирішуються органами, що їх видають, а тому в цієї частині вимоги зави задоволенню не підлягають.

у х в а л и в:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення, частково.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що диплом серії НОМЕР_1 від 30.06.1987, трудова книжка серії НОМЕР_7 від 10.03.1982, з усіма записами, належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншої частині вимог зави відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.

Суддя Сугачова О.О.