У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судового засідання Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання представника позивача про закриття провадження у справі, подане у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення коштів,

встановив:

В провадженні суду знаходиться вищезазначена цивільна справа.

11.01.2024 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Мариною В.Г. подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, яке у уточнено 16.01.2024 й викладено в остаточній редакції, в якій сторона позивача просить закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України за відсутністю предмета спору.

В обґрунтування заявленого посилається на те, що предметом позову у даній справі є визнання будинку спільною сумісною власністю позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , при цьому предметом спору у справі №308/8309/22 було визнано договір дарування, яким ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 будинок, недійним. Вказане рішення набуло законної сили, що свідчить про те, що ОСОБА_1 наразі є одноосібним власником будинковолодіння. При цьому ОСОБА_2 померла, а вимога про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсації витрат, понесених на ремонт та облаштування будинку, як пред`явлена виключно до відповідачки, є неактуальною для позивача. Відтак, враховуючи, що спору немає, тобто наявні підстави для застосування п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В судове засідання сторона позивача не з`явилася.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета та стадії цивільного процесу, на якій він припинив свої існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний висновок викладений і у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 456/647/18.

Виходячи з вищевикладеного, застосовуючи норми чинного цивільного процесуального законодавства, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору, а тому у задоволенні клопотання представника позивача слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 4, 255, 260 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Марини В.Г. про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення коштів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов