Справа № 128/2695/24
УХВАЛА

Іменем України

01 серпня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельних ділянок в натурі,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельних ділянок в натурі.

Ухвалою суду від 10.07.2024 дану позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Так, в даній ухвалі суду позивачу було відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та вказано про необхідність усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати нову редакцію позовної заяви відповідно до кількості учасників судового розгляду, в якій обґрунтувати, з посиланням на відповідні докази, підстави пред`явлення позову саме до вказаного в позовній заяві відповідача та заявлення позовних вимог саме про виділ частки із спільної сумісної власності, а також сплатити судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1 211, 20 грн. за кожну з трьох вимог немайнового характеру, що разом становить 3 633, 60 грн. та надати до суду підтверджуючі документи про його сплату.

Для усунення недоліків судом був установлений строк терміном 5 (п`ять) днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснено позивачеві, що у разі усунення недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, у разі не усунення недоліків поданої заяви у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Позивачем 29.07.2024 на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху надано заяву щодо виконання ухвали від 10.07.2024, якою він висловив свою незгоду з усіма підставами залишення позову без руху, в тому числі щодо відсутності підстав для звільнення його від сплати судового збору. При цьому жодних додаткових доказів дійсного майнового стану позивача чи інших обставин, які є перешкодою для виконання вимог ухвали суду від 10.07.2024, позивачем не надано.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суд враховує, що позивачем так і не надано документів, які підтверджують сплату судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, який суд попередньо визначив в розмірі 1 211, 20, за кожну з трьох вимог немайнового характеру, що в сумі складає 3 633, 60 грн.

Фактично, подана заява "щодо виконання ухвали від 10.07.2024" є такою, якою позивач виклав свою незгоду з постановленою судом ухвалою та не усунув вищевказані недоліки позовної заяви за відсутності об`єктивних перешкод їх усунути, клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору було розглянуто по суті 10.07.2024, в його задоволенні відмовлено та роз`яснено йому необхідність сплатити судовий збір, попередньо визначений судом. Та незгода позивача з прийнятим судом рішенням не є підставою для звільнення його від обов`язку сплати судового збору.

Тобто позовна заява залишається такою, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, згідно якого, право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, враховуючи, що на даний час позовна заява залишається такою, що не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, позивачем не усунуто недоліки поданої позовної заяви за відсутності будь-яких перешкод для виконання вимог суду щодо приведення позовної заяви у відповідність вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим дану позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Суд роз`яснює позивачеві, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельних ділянок в натурівважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: