КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/2119/17
Провадження № 2/488/30/24
РІШЕННЯ

Іменем України

08.08.2024 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю Спектрум Ессетс, як правонаступника Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Корабельного районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Спектрум Ессетс, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором № 1095 від 05.03.2008 р. у загальній сумі 19 028,13 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 487 698,57 грн., а також 43 468,95 грн. та судовий збір в сумі 20 318,35 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 05.03.2008 року між ВАТ "СЕБ Банк" правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ФІДОБАНК" (надалі - Позивач, Кредитор, Банк) та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач-1, Позичальник) був укладений кредитний договір № 1095.

За умовами Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у сумі 25000 дол. США, із строком користування кредитними коштами до 05.03.2028 року, із сплатою плаваючої відсоткової ставки яка розраховується як сума значення LIBOR та фіксованого відсотку, який складає 7,5 % річних.

Кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав та надав Позичальнику кредитні кошти у повному розмірі, які були використані Позичальником за цільовим призначенням.

Позивач вказав, що відповідно до п. 2.5 Кредитного договору, погашення відповідної частини кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку погашення заборгованості за кредитом (Додаток № 1 до Кредитного договору). Нараховані у порядку передбаченому Кредитним договором відсотки сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини Кредиту.

Вказав, що в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором укладено договір від 05.03.2008 року між Банком та ОСОБА_2 (далі - Відповідач-2, Поручитель). Відповідно до умов цього договору сторони встановили, що Поручитель зобов`язався перед Банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов`язань, що випливають з укладеного між Банком та Позичальником кредитного договору № 1095 від 05.03.2008 р.

Відповідачі порушили умови договору припинивши сплачувати проценти за користування кредитними коштами та здійснювати щомісячне повернення кредиту згідно Графіку, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Станом на 14 листопада 2016 року заборгованість по кредитному договору № 1095 від 05.03.2008 р. складає: 19 028,13 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ (1 долар США = 25,630399 грн.) становить 487 698,57 грн. та 43 468,95 грн з яких:

- 2 684,11 дол.США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 68 794,81 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту;

- 14 136,63 дол.США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 362 327,47 грн. - строкова заборгованість за тілом кредиту;

- 2 178,89 дол.США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 55 845,82 грн. - прострочена заборгованість по сплаті відсотків;

- 28,50 дол.США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 730,47 грн. - строкова заборгованість по сплаті відсотків;

- 43 468,95 грн. - загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредиту та сплату відсотків.

Посилаючись на те, що відповідачами заборгованість за кредитним договором не сплачена, позивач був змушений звернутися в суд з даним позовом.

Ухвалою судді Лазаревої Г.М. від 07.06.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання.

31.05.2023 року на підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 у відставку, та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями в провадження судді Чернявської Я.А. була передана вказана цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою судді Чернявської Я.А. від 31.05.2023 р. дана цивільна справа була прийняти до свого провадження та призначено по справі судове засідання.

Ухвалою суду від 15.02.2024 року було розглянуто клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Спектрум Ессетс - адвоката Земщук Олени Сергіївни та залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю Спектрум Ессетс як правонаступника Публічного акціонерного товариства "Фідобанк".

В судове засідання сторони не з`явилися.

Від представника позивача адвоката Тітаренка М.Д. до суду надійшла заява про розгляд даної справи у відсутності представника з урахуванням відомостей попередньо наданих до матеріалів справи, позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. В матеріалах справи міститься заяви відповідача ОСОБА_1 про те, що він є внутрішньо переміщеною особою та через віддаленість від міста Миколаєва не може з`явитися до суду, просив перенести розгляд справи до закінчення воєнного стану в країні. Повідомив, що його представник також є внутрішньо переміщеною особою та не перебуває у м. Миколаєві проте, доказів на підтвердження таких обставин суду не надав.

В матеріалах справи міститься відзив відповідача ОСОБА_1 , в якому останній не визнав позовні вимоги з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Бушинський Є.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення позову заперечував у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Враховуючи вказані обставини, приймаючи до уваги те, що сторони скористалися своїми правами на подачу відзиву, заперечень та клопотань, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, встановив наступне.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім того, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності) в інтересах яких заявлено вимоги (принцип диспозитивності цивільного судочинства).

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання заданим договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору.

На підставі поданих позивачем документів судом встановлено, що 05.03.2008 р. між ВАТ СЕБ Банк (правонаступником якого внаслідок зміни найменування є ПАТ ФІДОБАНК на підставі рішення Загальних зборів Акціонерів від 07.06.2012 р.) та ОСОБА_1 (Відповідач 1) укладений кредитний договір № 1095, згідно з умовами якого останній отримав 25 000,00 доларів США з цільовим використанням кредиту: рефінансування споживчого кредиту в МФ ТОВ Укрпромбанк; будування будинку на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 12-16).

У розділі 1 Базові умови кредитування вказаного договору сторони узгодили між собою вид відсоткової ставки та порядок її розрахунку, періодичність сплати відсотків, а також строк кредитування відповідно до якого датою остаточного повернення кредиту є 05.03.2028 рік.

Пунктом 2.9. розділу № 2 даного кредитного договору сторони узгодили між собою умови дострокового виконання боргових зобов`язань за ініціативою банку.

Так, згідно з підпунктом 2.9.1, пункту 2.9. вказано, що незважаючи на інші положення цього Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником чи/та Поручителем чи/та Майновим поручителем своїх Боргових та інших зобов`язань за цим Договором (в тому числі але не виключно встановлених п.2.4, 2.5,та ст.З цього Договору) або у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником чи/та Майновим поручителем умов Договору іпотеки чи/та Договору іпотеки (майнової поруки). При цьому дострокове виконання Боргових зобов`язань повинне бути проведене Позичальником протягом 7 (семи) Банківських днів з дати надіслання Банком відповідної вимоги.

Вказаний підпункт також має застереження згідно з якими сторони визначили, що реалізація положень п. 2.9.1. не буде розглядатися Сторонами як одностороння зміна умов цього Договору та порушення ч.10 ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів". Реалізація положень п. 2.9.1. є одним із способів виконання Боргових зобов`язань, встановлених за взаємною домовленістю Сторін.

Під час розгляду судом також встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 , 05.03.2008 р. між ВАТ СЕБ Банк та ОСОБА_2 (Відповідач 2) був укладений Договір поруки (а.с. 23).

Відповідно до підпункту 2.1. розділу 2 Боргові (забезпечені) зобов`язання вказаного Договору поруки сторони узгодили між собою, що порукою за цим Договором забезпечуються вимоги Кредитора щодо сплати Боржником кожного і всіх його Боргових Зобов`язань за Кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у Кредитному договорі. Зокрема, порукою забезпечуються вимоги Кредитора щодо:

(а) Повернення основної суми кредиту, наданого Боржнику, що дорівнює 25 000,00

доларів США 00 центів. Боржник зобов`язаний повернути Кредитору повну суму отриманих Боржником кредитних коштів не пізніше „05 березня 2028 року.

(б) Сплати відсотків за користування кредитом. Боржник зобов`язаний сплатити відсотки за користування отриманими ним кредитними коштами, наданими згідно з Кредитним договором, в розмірі, в терміни і в порядку, що передбачені в Кредитному Договорі.

(в) Сплати пені за прострочення повернення кредиту та сплати відсотків, а також штрафу за нецільове використання кредиту.

Застереження: порукою за цим Договором забезпечено виконання боржником боргових зобов`язань також в разі їх дострокового виконання у випадках, встановлених Кредитним договором.

Згідно з підпунктом 3.2. розділу 3 Права та обов`язки Сторін Договору поруки, поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитором за Кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому Кредитором. Погашення здійснюється поручителем протягом 7-ми (семи) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Кредитора шляхом перерахування відповідної суми на рахунок Кредитора, яка буде повідомлена Поручителю додатково.

Обов`язок Поручителя виконати боргові зобов`язання виникає при отриманні від Кредитора письмової вимоги, зазначеної в п.3.2. цього Договору. Така вимога вважається отриманою Поручителем, якщо Кредитор надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому Договорі (п.п. 3.4. Договору поруки).

З матеріалів позовної заяви вбачається, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань за кредитним договором станом на 14.11.2016 р. утворилася заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 19 028,13 доларів США, з яких: 2 684,11 дол.США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 68 794,81 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 14 136,63 дол.США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 362 327,47 грн. - строкова заборгованість за тілом кредиту; 2 178,89 дол.США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 55 845,82 грн. - прострочена заборгованість по сплаті відсотків; 28,50 дол.США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 730,47 грн. - строкова заборгованість по сплаті відсотків. Також позивач просив стягнути з відповідачів пеню у національній валюті за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у розмірі 43 468,95 грн.

Отже, судом встановлено, що відповідач був ознайомлений, прийняв усі умови договору та зобов`язувався їх виконувати. Неналежне виконання останнім своїх зобов`язань за кредитним договором призвело до порушення прав позивача.

Як вже було встановлено судом, умовами кредитного договору № 1095 сторони передбачили умови дострокового виконання кредитних зобов`язань як за ініціативою позичальника, так і за ініціативою банку, зокрема п.п. 2.9.1. надає право банку вимагати достроково виконання боргових зобов`язань у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх обов`язків, про що банк повинен повідомити позичальника завчасно шляхом надсилання відповідної вимоги. В свою чергу позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування протягом семи днів з дати надіслання банком відповідної вимоги.

Проте, матеріали справи не містять відомостей про надсилання позивачем такої вимоги на адресу відповідача ОСОБА_1 , як і не містять таких відомостей і про надсилання її на адресу поручителя ОСОБА_2 . Жодна із сторін під час розгляду справи не підтвердила як факту надсилання вимоги банку про дострокове виконання боргових зобов`язань, так і отримання такої вимоги. Отже з названого вбачається порушення з боку позивача умов кредитного договору, зокрема п.п. 2.9.1 п. 2.9 розділу 2 Кредитного договору № 1095, а також те, що позивачем не вживалися заходи для спонукання відповідача виконати свої зобов`язання за кредитним договором.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні.

Відповідно до Закону України Про споживче кредитування споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Споживач - фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит.

Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

З аналізу положень законодавства (в тому числі яке діяло на час виникнення спірних відносин) та кредитного договору № 1095 від 05.03.2008 р. суд доходить висновку, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника ОСОБА_1 , а кредитний договір укладений між позивачем та відповідачем є договором про споживчий кредит.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування»(стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній з 10 червня 2017 року). Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України «Про захист прав споживачів». З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України «Про захист прав споживачів». Наведені приписи дають підстави виснувати, що частина десята статті 11 зазначеного Закону у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року, встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.

Суд доходить переконання, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.

Установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, суд має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, в якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.

Така думка суду узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові по справі № 638/13683/15-ц від 26 травня 2020 року.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що порушення позивачем визначеного кредитним договором порядку направлення юридично значимих повідомлень, факт надсилання та/або отримання яких матеріалами справи не підтверджений, не може мати наслідком покладення на відповідачів тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитним договором.

Якщо кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника і кредитодавець звертається до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, не виконавши вимоги, чинної на час виникнення спірних правовідносин (до 10 червня 2017 року) частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яка передбачала обов`язкове направлення позичальнику повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту, то в позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а в суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову в частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.

Згідно з статтями 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Крім того, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 12, 13, 141, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Спектрум Ессетс, як правонаступника Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Спектрум Ессетс, , адреса: м. Київ, Кловський узвіз, буд. 7, приміщення 51;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Я. А. Чернявська