Справа № 2-364/11
Провадження № 6/204/110/24 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», зацікавлені особи: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання, виданих по заочному рішенню Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2011 року у цивільній справі № 2-364/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулося Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», зацікавлені особи: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання, виданих по заочному рішенню Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2011 року у цивільній справі № 2-364/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заяви зазначено, що 13.10.2011 року за результатами розгляду справи № 2-364/11 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська ухвалив рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (поточне найменування АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК») до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі, солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором №0 від 05.05.2008 року у розмірі 201048,21 грн., судовий збір у розмірі 1700 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн., а всього 202868 (двісті дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. 21 коп. На підставі зазначеного рішення Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська 11.06.2012р. видав виконавчі листи № 2-364/11 відповідно до якого AT «УкрСиббанк» є Стягувачем, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - Боржниками. Виконавчий лист 2-364/11 від 11.06.2012р виданий Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська було направлено на примусове виконання до Чечелівського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області та відкрито 18.08.2016 року виконавче провадження 51849154. Згідно відомостей котрі містяться в АСВП (Доступ сторін до виконавчого провадження) за критеріями пошуку ПІБ та дата народження виконавче провадження № 51849154 стан виконавчого провадження: Завершено. Представник стягувача, звертався до ВДВС із клопотаннями щодо повідомлення про місцезнаходження виконавчого документу, підтвердженням є клопотання від 18 листопада 2021 року, від 30 листопада 2022 року проте відповіді з ВДВС на адресу Банку не надходило. Лише 12.12.2023р. Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), надано відповідь на звернення № 1031/23 від 07 листопада 2023 року представника AT «УКРСИББАНК». Згідно відповіді було повідомлено:«...За результатами розгляду та з приводу порушеного питання, повідомляємо, що відповідно до інформації, наданої Другим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у вказаному відділі ДВС в період з 18.08.2016 по 24.12.2019 перебувало виконавче провадження № 51849154 з примусового виконання виконавчого листа №2-364/2011, виданого 11.06.2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, яке завершено з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», про що державним виконавцем 24.12.2019 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, копія якої разом із виконавчим документом супровідним листом за вих. № 105490 від 22.12.2020 року надіслані на адресу стягувача (02002, м. Київ, вул. Є.Сверстюка 11-Б, а/с 15) з урахуванням ч. 1 cm. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, надати докази (номер рекомендованого поштового відправлення) надсилання процесуальних документів на адресу ПАТ «Укрсиббанк» неможливо, оскільки пунктом 128 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, передбачено, що строк зберігання реєстрів на відправлену кореспонденцію становить 1 рік. Перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавчий лист № 2-364/2011, виданий 11.06.2012, Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 201048,21 грн, судового збору у розмірі 1700,00 грн, витрат на інформаційно - технічне забезпечення по справі у розмірі 120,00 грн, повторно до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надходив та на теперішній час, на виконанні не перебуває.....». Але станом на сьогодні оригінал виконавчого документу разом із зазначеною постановою про повернення ні на поштову адресу, ні на адресу для листування стягувана не надходили. Перевіркою журналів реєстрації вхідних документів AT «УКРСИББАНК» було встановлено, що за період з 22.12.2021 року по теперішній час, вищевказані виконавчі документи по справі на адресу банку не надходили. Зокрема, ДВС не надано копій доказів направлення вищезазначених документів. А ні копії чеку поштового відправлення, а ні поштового повідомлення про вручення ДВС не надано. Згідно наданого номеру відправлення не вдається за можливе встановити дату відправки, дату отримання, адресата, на яку саме адресу та зміст відправлення. Таким чином на думку представника заявника виконавчий лист № 2-364/11 від 11.06.2012 року виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 було втрачено шляхом пересилки засобом поштового зв`язку. Зокрема, факт направлення виконавчого листа за належністю є відповідний фіскальний чек оператора поштового зв`язку про направлення поштового повідомлення, а факт вручення підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяву просив розглянути без участі представника.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

В судовому засіданні було встановлено, що заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2011 року у цивільній справі № 2-364/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - було задоволено позовні вимоги позивача, а саме:

-Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк заборгованість за кредитним договором №0 від 05.05.2008 року у розмірі 201048,21 грн., судовий збір у розмірі 1700 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн., а всього 202868 (двісті дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. 21 коп. (а.с. 69-70).

Вказане рішення суду скасоване не було і набрало законної сили.

На підставі вищевказаного рішення суду, Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було видано відповідні виконавчі листи, які було отримано представником ПАТ «УкрСиббанк» 13.07.2012 року особисто, що підтверджується матеріалами справи (на звороті обкладинки).

Стягувачем за даними виконавчими листами є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Заявник вказав, що зазначені вище виконавчі листи втрачені, у зв`язку з чим він просив видати їх дублікати і поновити строк для пред`явлення їх до виконання.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, аналізуючи підпункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

Крім цього, за змістом статті 1 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження», чинного на день ухвалення рішення суду (далі - Закон № 606-XIV), виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до положень пункту 2 частини першої, пункту 1 частини другої статті 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону № 606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, встановленим Законом № 606-XIV, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, відповідно до частини першої статті 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 5 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений в постановах Верховного Суду у від 28 березня 2018 року у справі №905/6977/13, від 02 травня 2018 року у справі №5016/149/2011(17/6), від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі №521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі №344/19847/18, від 16 вересня 2020 року у справі №242/2375/16-ц, від 15 жовтня 2020 року у справі №202/20331/13-ц.

Разом з тим згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 23 Закону №606-XIV у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (частина друга статті 23 Закону № 606-XIV).

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (частина третя статті 23 Закону № 606-XIV).

Аналогічні приписи містяться у частинах четвертій, п`ятій статті 12 Закону № 1404-VIII.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Зазначене право стягувача також було закріплено у частині другій статті 24 Закону України № 606-XIV.

Відповідно до правового висновку ВП ВС, який викладений у постанові від 21.08.2019 по справі N 2-836/11 (14-308цс19), стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відтак, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування, тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

У відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як свідчать матеріали справи, що виконавчий лист на виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2011 року АТ УКРСИБАБАНК був пред`явлений вчасно, проте відповідно до пункту сьомого частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» вказаний виконавчий лист без виконання був повернутий стягувачу.

Строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання сплив, заявником АТ «УКРСИББАНК» не доведено наявність поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з чим відсутні підстави для його поновлення, а тому суд дійшов правильного висновку, що вимоги заявника щодо видачі дубліката виконавчого документу та поновлення строку пред`явлення його до виконання задоволенню не підлягають, оскільки дублікат виконавчого листа видається лише в межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, то відмова у поновленні строку є підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

За загальними правилами поважні причини пропуску строку законом не передбачені, ці обставини оцінюються судом в залежності від конкретної справи та з урахуванням основних положень цивільного судочинства.

Врахувавши вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказані представником заявника причини є неповажними, та сам позивач мав достатньо часу для вчинення дій як з подання до виконання виконавчого документу, так і для звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку, однак не скористався таким правом.

За таких обставин, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає необхідним відмовити Акціонерному товариству «УКРСИББАНК» у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 76, 77, 81, 182-183, 258-261, 352-355, 433, п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», зацікавлені особи: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання, виданих по заочному рішенню Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2011 року у цивільній справі № 2-364/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова