Справа № 477/891/24
Провадження № 2-н/477/148/24
У Х В А Л А

07 серпня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В., вивчивши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2024 року позивач ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01 жовтня 2021 року по 01 березня 2024 року, за особовим рахунком № НОМЕР_1 , на покази лічильника 18877, станом на 20 лютого 2024 року у сумі 7372,86 грн.

Згідно з частиною 5 статті 165 ЦПК України в порядку досудової підготовки судом 18 квітня 2024 року, повторно 02 травня 2024 року, втретє 29 травня 2024 року, вчетверте 09 липня 2024 року до Первомайської селищної ради Миколаївської області, а також 09 липня 2024 року до Білозірської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області був зроблений щодо місця проживання (перебування) боржника.

З отриманої 06 серпня 2024 року відповіді вбачається, що останнє відоме місце реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 . Місце знаходження особи не відоме. Крім цього, зазначено, що будинок за вказаною адресою давно знаходиться у зруйнованому стані.

Частиною 9 статті 165 ЦПК України встановлено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Крім цього, відповідно до частини 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження - це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

З огляду на отриману відповідь Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області від 30 липня 2024 року № 112 будинок за яким надаються послуги постачання електроенергії давно знаходиться в зруйнованому стані.

З урахуванням викладеного, існують обґрунтовані сумніви щодо постачання та споживання електроенергії боржником, що може свідчити про існування спору про право на предмет вимоги щодо стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, що є також підставою для відмови у видачі судового наказу.

Крім цього, відповідно до пункту 9, пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової допомоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника: документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні. Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до частини 3 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги що вбачається спір, що за правилами пункту 3 частини 1 статті 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Роз`яснити заявнику, що згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 163, 165-166 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня одержання позивачем її копії.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Суддя В.В.Полішко