ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3889/24 Справа № 212/6454/23 Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І.Б. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Бондар Я.М., Корчистої О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №212/6454/23 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року, ухвалене у складі судді Чайкіна І.Б., -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 37403,36 грн. та судового збору в розмірі 2684 грн.

В обґрунтування позовних вимог заначив, що 09.07.2021 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим станом на 24.07.2023 року має заборгованість в розмірі 37403,36 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 27351,49 грн., заборгованості за відсотками по користуванню кредитом - 10051,87 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» відмовлено.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням позивач АТ «Акцент-Банк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що підписавши Анкету-заяву, відповідач ознайомився і погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг в А-Банку та прийняв зобов`язання про їх дотримання. Звертає увагу, що до позовної заяви долучено підписаний відповідачем паспорт споживчого кредитування, у якому визначено умови кредитування, у тому числі відсоткова ставка. Наданий паспорт споживчого кредиту за формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки сторони досягли домовленості щодо всіх істотних умов договору позики (кредиту): погодили строк дії, умови повернення кредиту, відсоткову ставку, відповідальність за порушення виконання зобов`язань тощо. В обґрунтування своєї позиції посилається на постанову Верховного Суду від 02 грудня 2020 року по справі №284/157/20. Сумніви щодо розрахунку заборгованості є необґрунтованими, на підтвердження додатково надав банківську виписку.

Також скаржник зазначає, що пунктом 9 розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05.11.2014 року № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

При перевірці звернення відповідача було встановлено, що він здійснив перехід за фішинговим посиланням під виглядом компенсації та фактично самостійно передав конфіденційні дані (фінансовий номер, пін-код картки та отп-пароль для входу). Авторизація була проведена через ВЕБ-версію сайту та кошти виведені на картку Монобанку, дані дії свідчать, що саме відповідач сприяв здійсненню даної операції. Звернення до поліції жодним чином не доводить вину банку, без наявності рішення по кримінальній справі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна у позову у даній справі складає 37403,36 грн., що є меншим ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому дану справу слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що 09.07.2021 між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку. Своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в А-Банку та згоду, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, становлять між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з умовами договору про надання банківських послуг до його укладення, екземпляр договору про надання банківських послуг погодився отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www. a-bank.com.ua та зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті www.a-bank.com.ua, про що свідчить підпис відповідача у анкеті-заяві (а.с.11).

ОСОБА_1 відкрито в АТ «Акцент-Банк» рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 , строком дії до червня місяця 2027 року; № НОМЕР_3 - строком дії до березня місяця 2028 року (а.с.14).

Згідно довідки за лімітами клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , за кредитним договором б/н від 09.07.2021 року, старт карткового рахунку відбувся 09.07.2021 року, встановлено кредитний ліміт в сумі 27400 (а.с.15).

Відповідно до розрахунку долученого до позовної заяви, заборгованість відповідача за кредитним договором б/н від 09.07.2021 року станом на 24.07.2023 року дорівнює 37403,36 грн., та складається з заборгованості: за кредитом - 27351,49 грн., заборгованості за відсотками по користуванню кредитом - 10051,87 грн. (а.с.9, 10).

Згідно виписки по картці, виданої на ім`я ОСОБА_1 , за період з 09.07.2021 року по 24.07.2023 року сума витрат складає 63865,71 грн., сума зарахувань - 27318,39 грн., сума комісії - 992,19 грн., баланс на кінець періоду - 37403,36 грн.( а.с5-8).

16.10.2021 року о 18.58 годині відбулося зарахування коштів за сервісом «Розстрочка миттєва» на суму 18355,80 грн., також 16.10.2021 року о 19.01 годині відбулось перерахування з картки 18180 грн..

ОСОБА_1 18.10.2021 року звернувся із заявою про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію в якій просив вжити заходів щодо притягнення до відповідальності невстановленої особи, яка взломала профіль А-Банку та взяла кредит на суму 18355 гривень (а.с.68).

Відділенням поліції №3 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області повідомлено ОСОБА_1 , що його заяву зареєстровано в ЖЄО №27023 від 18.10.2021 року та було розглянуто керівництвом сектора дізнання і за результатами якого у відповідності до ст.214 КПК України вказані матеріали не були внесенні до ЄРДР (а.с.69).

08.11.2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до ч/ч Відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області з письмовою заявою про притягнення невідомих осіб, які 16.10.2021 року в різних фінансових установах оформили кредити на його ім`я (а.с.70).

29.11.2021 року Відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області направлено повідомлення ОСОБА_1 про те, що в ході розгляду матеріалів особа правопорушника та фактичне місце знаходження правопорушника встановлюються (а.с.71).

Криворізькою Північною окружною прокуратурою Дніпропетровської області 26.12.2022 року надано повідомлення ОСОБА_1 , за результатами його звернення 16.12.2022 року, та за результатами розгляду 26.12.2022 року підрозділом дізнання Відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, внесені відомості до ЄРДР за №0000564 за ч.1 ст.190 КК України за фактом шахрайських дій невстановленої особи, яка приблизно у жовтні 2021 року оформила на ім`я ОСОБА_1 онлайн кредит на загальну суму 106619 грн. (а.с.83).

На виконання ухвали суду першої інстанції Відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області надано копії матеріалів кримінального провадження №0000564 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.190 КК України де потерпілим визнано ОСОБА_1 .

При дослідженні даних матеріалів, судом першої інстанції встановлено, що дізнавач СД ВП № 3 КРУП ГУНП В Дніпропетровській області Кузьмичова Олена Сергіївна звернулась до суду із клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Ухвалою слідчого судді від 11.01.2023 року вказане клопотання задоволено та надано тимчасовий доступ до речей та документів, зобов`язано ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надати відповідну інформацію щодо факту шахрайських дій невстановлених осіб з картки ОСОБА_1 ( а.с.116-125).

Відповідно до листа ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» повідомлено, що на ім`я позичальника за номером мобільного телефону НОМЕР_5 зареєстрований та належним чином укладений договір про відкриття кредитної лінії №0823-6937 від 16.10.2021 року (а.с.125-127). Витягом з реєстрів банків щодо видачі кредиту №0823-6937 від 16.10.2021 року ОСОБА_1 16.10.2021 року отримав кредит в розмірі 20000 грн., на платіжну карту № НОМЕР_6 (а.с.128).

В ході досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_3 , яка вказала, що її сину ОСОБА_1 16 жовтня 2021 року приблизно в період часу з 17.45 год. до 18.00 год., надійшло на мобільний номер телефону НОМЕР_5 смс-повідомлення від ПрАТ «Київстар» в якому мався текст зі змістом про те, що його сім-картку треба перевипустити та зазначено, що для цього потрібно було зробити певні дії, виконавши які, у нього мобільний зв?язок припинив працювати. Після чого, ОСОБА_1 прийшов додому, де зателефонував з мобільного номеру телефону НОМЕР_7 , який належить сину ОСОБА_1 , на гарячу лінію «Київстар», з метою заблокувати його сім-карту, однак оператор повідомив, що у зв?язку із тим, що номер телефону не приватизований, тобто не має прив?язку до паспорту, оператор зробити вказаних дій не може. Крім того, він цього ж дня, з вищевказаного мобільного номеру ОСОБА_4 , зателефонував у банки АТ КБ «Приватбанк» та «А-Банк», де являвся клієнтом та попросив оператора заблокувати банківські платіжні картки, які на той час перебували у його користуванні. 17 жовтня 2021 року у зв?язку із тим, що мобільний зв?язок мобільного номеру телефону НОМЕР_5 не відновився та був відсутній всю ніч, ОСОБА_1 , звернувся до відділення «Київстар», де йому заблокували вищевказаний номер сім картки. Пізніше ОСОБА_1 зробив витяг з «Українського Бюро кредитних історій», де побачив, в яких кредитних установах, в якій кількості та на які суми на його ім?я було оформлено кредитні договори. У період часу з 16 жовтня 2021 року по 19 жовтня 2021 року на нього було оформлено кредитні договори у різних кредитних установах на загальну суму 106619 грн.

На виконання вимог ухвали суду першої інстанції позивачем надано інформацію про те, що 16.10.2021 року було здійснено віддалене керування рахунком з ІР адреси НОМЕР_8 , телефон НОМЕР_9 з різних мобільних терміналів були здійснені 3ds операції в інтернеті. Договір було підписано електронним підписом, погоджено використання удосконаленого електронного підпису шляхом підписання ОТР-паролю (цифрова послідовність символів, що надсилається Банком Клієнту на Фінансовий номер мобільного телефону, який прийняв пропозицію щодо укладання з Банком будь-якого договору, підписання будь-якого документа тощо, який є дійсним тільки для одного сеансу автентифікації (а.с.108).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, які безспірно доводять, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу, або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Фактично банком не спростовано, що всі спірні операції можна було виконати заволодівши фінансовим мобільним номером відповідача, при цьому вказавши, що операцію було підтверджено ОТР паролем, тобто надісланим паролем на телефон.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (стаття 1073 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що держатель електронного платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу. Електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. Переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Платіжна система - платіжна організація, учасники платіжної системи та сукупність відносин, що виникають між ними при проведенні переказу коштів. Проведення переказу коштів є обов`язковою функцією, що має виконувати платіжна система. Платник - особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів. Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів. Отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Згідно з пунктом 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач платіжної системи зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

Згідно з пунктом 2 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Положення №705), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Емітент під час видачі електронного платіжного засобу за наявності можливості змінити ПІН користувачем зобов`язаний проінформувати користувача про це право та запропонувати змінити ПІН. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення №705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: 1) повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; 2) забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем; 3) реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством України для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банку; 4) банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.

Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення №705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705).

Пунктом 6 Розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» передбачено, що користувач після, виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Згідно з пунктами 7, 8 розділу VI Положення №705 емітент, або визначена ним юридична особа, під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення №705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Зазначені правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №537/3312/16-ц (провадження №61-17629св18), від 24 липня 2019 року у справі №753/16954/16-ц (провадження №61-24323св18), від 01 липня 2020 року у справі №712/9107/18 (провадження №61-9877св19), від 21 квітня 2021 року у справі №751/6050/18 (провадження №61-18544св19).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15, тлумачення наведених норм дозволяє зробити висновок, що підставою відповідальності особи-користувача платіжної картки за здійснення несанкціонованих платіжних операцій з її рахунку є її дії чи бездіяльність, що сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера, або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. В разі недоведеності таких обставин, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні спірних грошових коштів.

Таким чином, в разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи 16.10.2021 року о 18.58 годині відбулося зарахування коштів за сервісом «Розстрочка миттєва» на суму 18355,80 грн., також 16.10.2021 року о 19.01 годині відбулося перерахування з картки 18180 грн.

ОСОБА_1 18.10.2021 року звернувся із заявою про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію в якій просив вжити заходів щодо притягнення до відповідальності невстановленої особи, яка взломала профіль А-Банку та взяла кредит на суму 18355 гривень (а.с.68).

Відділенням поліції №3 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області повідомлено ОСОБА_1 , що його заяву зареєстровано в ЖЄО №27023 від 18.10.2021 року та було розглянуто керівництвом сектора дізнання і за результатами якого у відповідності до ст.214 КПК України вказані матеріали не були внесенні до ЄРДР (а.с.69).

08.11.2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до ч/ч Відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області з письмовою заявою про притягнення невідомих осіб, які 16.10.2021 року в різних фінансових установах оформили кредити на його ім`я на загальну суму 106 619 грн. (а.с.70).

29.11.2021 року Відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області направлено повідомлення ОСОБА_1 про те, що в ході розгляду матеріалів особа правопорушника та фактичне місце знаходження правопорушника встановлюється (а.с.71).

Криворізькою Північною окружною прокуратурою Дніпропетровською обласною прокуратурою 26.12.2022 року надано повідомлення ОСОБА_1 за результатами його звернення 16.12.2022 року та за результатами розгляду 26.12.2022 року підрозділом дізнання Відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР за №0000564 за ч.1 ст.190 КК України за фактом шахрайських дій невстановленої особи, яка приблизно у жовтні 2021 року оформила на ім`я ОСОБА_1 онлайн кредит на загальну суму 106619 грн. (а.с.83).

Відповідно до заяви А-Банку повідомлено про те, що 16.10.2021 року було здійснено віддалене керування рахунком з ІР адреси НОМЕР_8 , телефон НОМЕР_9 з різних мобільних терміналів були здійснені 3ds операції в інтернеті. Договір було підписано електронним підписом, погоджено використання удосконаленого електронного підпису шляхом підписання ОТР-паролю (цифрова послідовність символів, що надсилається Банком Клієнту на Фінансовий номер мобільного телефону, який прийняв пропозицію щодо укладання з Банком будь-якого договору, підписання будь-якого документа тощо, який є дійсним тільки для одного сеансу автентифікації) (а.с.108).

Таким чином, позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання ПАТ КБ «Акцент-Банк» на ту обставину, що відповідач порушив Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, суд відхиляє, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Позивач не довів того, що ОСОБА_1 сприяв незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі №537/3312/16-ц (провадження №61-17629св18) зазначено, що: «сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Суд також враховує звернення позивача, а так само його звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно нього шахрайських дій. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у позивача була дійсно відсутня воля на вчинення такого перерахування, а банком не спростовано факту його звернення з вимогою про скасування цієї транзакції.

За таких обставин правові висновки суду є правильними, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існуютьу державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення по суті позовних вимог, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду справи, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді: