Справа № 603/459/24
Провадження №2/603/182/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2024 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

за участі: секретаря судового засідання - Сандалюка О. В.

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Андрусенко Ігор Ярославович

відповідач: Монастириська міська рада

предмет позову: визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

Представник позивача адвокат Андрусенко І. Я. звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області в інтересах ОСОБА_1 до Монастириської міської ради, з позовом, в якому просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме на:

- Земельну ділянку площею 0.3712 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:2152, що розташована на території Задарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №048326.

- Земельну ділянка площею 0.4386 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництв, кадастровий номер :01:001:2221, що розташована на території Задарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №048438.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки, а саме на:

- Земельну ділянку площею 0.3712 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:2152, що розташована на території Задарівської сільської ради Мопасіириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №048326.

Вказану спадщину прийняв син спадкодавця - ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом першої черги та проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем, проте за життя не оформив своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний брат позивача - ОСОБА_3 . Після його смерті залишилось спадкове майно, до якого входить:

- Земельна ділянка площею 0.3712 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:2152, що розташована на території Задарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №048326.

-Земельна ділянка площею 0.4386 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництв, кадастровий номер :01:001:2221, що розташована на території Задарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №048438.

Вказану спадщину прийняв позивач - ОСОБА_1 (брат спадкодавця), оскільки проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем та відноситься до спадкоємців за законом другої черги.

ОСОБА_1 , звернувшись до нотаріальної контори для того щоб оформити спадкові права на вказане майно, нотаріусом при розгляді представлених документів, було встановлено, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, внаслідок їх втрати. У зв`язку із чим нотаріус рекомендував позивачу звернутись до суду.

ІІ. Процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 15.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

ІІІ. Позиції сторін.

Представник позивача вважає, що саме позивач повинен успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за законом другої черги, спадщину належним чином прийняв, оскільки проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем.

ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явився, проте представник позивача в позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач - представник Монастириської міської ради в підготовче засідання не з`явився, суду подав заяву в якій вказав, що з обставинами викладеними в заяві погоджується, просить розгляд справи проводити у відсутності представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У відповідності ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 року в с. Сеньків Монастириського району Тернопільської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №21, виданого повторно 16.02.2024 року.

Ще за життя померлому належала:

-Земельна ділянка площею 0.3712 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:2152, що розташована на території Задарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №048326, що підтверджується копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-024, сформованого 03.06.2024 року.

Вказану спадщину прийняв син спадкодавця - ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом першої черги та проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем.

Родинні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується:

-копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №2, сформованого 18.06.2024 року, згідно із яким батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_2 ;

Факт проживання ОСОБА_3 із спадкодавцем ОСОБА_2 до дня смерті та на час відкриття спадщини підтверджується довідкою, виданою Монастириською міською радою 10.06.2024 року №418, відповідно до якої ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований за адресою проживання та реєстрації ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 .

В зв`язку з наведеним, ОСОБА_3 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 44 років в с. Сеньків Монастириського району Тернопільської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №7, виданого повторно 16.02.2024 року.

Ще за життя померлому належали:

- Земельна ділянка площею 0.3712 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:2152, що розташована на території Задарівської сільської ради Мопасіириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №048326, що підтверджується копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-024, сформованого 03.06.2024 року, яку він фактично прийняв після смерті ОСОБА_2 ;

- земельна ділянка площею 0.4386 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:2221, що розташована на території Задарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №048438, що підтверджується копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-024, сформованого 03.06.2024 року.

Позивач вважає, що він відноситься до спадкоємців за законом другої черги після смерті свого брата ОСОБА_3 , оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджується:

-копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_3 виданого 01.06.1965 року, згідно з яким батьком позивача є ОСОБА_2 .

З аналізу вищевказаних правовстановлюючих документів про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_3 встановлено, що їхнім батьком є ОСОБА_2 , а тому вони є рідними братами.

Факт проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 до дня смерті та на час відкриття спадщини підтверджується довідкою Монастириської міської ради від 10.06.2024 року №417, згідно з якою на час смерті ОСОБА_3 з ним за адресою АДРЕСА_1 , проживав без реєстрації його брат ОСОБА_1 .

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Окрім зазначеного судом встановлено, що оригінали Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ТР №048326 та серії ТР №048438, виданих на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - втрачено, що підтверджується повідомленням в засобах масової інформації, а саме газеті «Свобода» № 41 (485) від 24.07.2024 року.

В зв`язку з втратою вищевказаних оригіналів Державних актів, нотаріусом Монастириської державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій із-за відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.07.2024 року №282/02-3.

У відповідності до відповіді державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори від 31.07.2024 року № 303/01-16 вбачається, що згідно з даними Спадкового реєстру не заводилось спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, в зв`язку з відсутністю вищевказаних правовстановлюючих документів ОСОБА_2 не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно.

V. Джерела права й акти їх застосування.

Визначаючись із заявленою вимогою щодо права позивача ОСОБА_1 на спадкове майно після смерті його брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд враховує таке.

Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

В першу чергу, відповідно до ст. 1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Беручи до уваги вищевказане суд дійшов висновку, що брат позивача - ОСОБА_3 згідно із ст. 1261 ЦК України мав право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом першої черги та син спадкодавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкове майно ОСОБА_3 фактично прийняв, оскільки був сином ОСОБА_2 та проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем, проте за життя не зареєстрував за собою спадкове майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Щодо належності спадкового майна спадкодавцю, який за життя не зареєстрував спадкове майно суд зазначає таке.

По-перше, цивільна правоздатність фізичної особи має чіткі часові рамки існування і припиняється у момент смерті (ст. 346 ЦК України). Відповідно, померлій особі не може належати будь-яке право, у тому числі право власності.

По-друге, для спадкових правовідносин важливе значення мають положення ч. 5 ст. 1268 ЦК України про належність спадщини спадкоємцю з моменту її відкриття, незалежно від часу її прийняття. Тому незалежно від того, зареєстрував спадкоємець за собою спадкове майно за життя, воно вважається таким, що належить йому, а значить, має властивість переходити вже до його спадкоємців у порядку спадкування, що виключає необхідність судового визнання права власності за померлим.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 , згідно ст. 1262 ЦК України має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті брата - ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом другої черги та є рідним братом спадкодавця.

Спадкове майно ОСОБА_1 , у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняв, оскільки проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів - Державних актів на право власності на земельні ділянки, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Як слідує з матеріалів справи оригінали Державних актів були втрачені.

На даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи припинена у момент його смерті, а отримати дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку міг лише її власник.

З 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Згідно з п.4.19 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту України від 22.02.2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

VІ. Висновки за результатами розгляду справи.

Отже судом встановлено, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стали причиною неможливості оформлення позивачем спадкових прав на земельні ділянки згідно із законом після смерті його брата ОСОБА_3 в нотаріальній конторі.

На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності на земельні ділянки.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1262, 1268, 1296 ЦК України, 81 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача адвоката Андрусенка Ігоря Ярославовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , до Монастириської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно а саме, на:

- Земельну ділянку площею 0.3712 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:2152, що розташована на території Задарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №048326.

- Земельну ділянку площею 0.4386 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництв, кадастровий номер :01:001:2221, що розташована на території Задарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №048438.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення чи ухвалення рішення за відсутності учасників справи або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.08.2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Андрусенко Ігор Ярославович (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №701 від 27.04.2012 року, Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1077135 від 20.05.2024 року), адреса робочого місця: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Монастириська міська рада, (Код ), юридична адреса місцезнаходження відповідача: вул. Шевченка, №19, м. Монастириська Чортківський район Тернопільська область.

Суддя І. М. Галіян