Справа №751/4378/24
Провадження №2/751/1242/24
07 серпня 2024 р. місто Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді - Павлова В.Г.,
при секретарі - Овдій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя -
І. Виклад позиції учасників справи.
Адвокат Новик М.С. звернувся з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що зазначене в позовній заяві майно було придбано в період перебування в шлюбі з відповідачем по справі, а відтак є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не подала.
ІІ. Заяви (клопотання) та пояснення учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання також не з`явилась, не повідомила про поважні причини неявки в судове засідання, хоча про дату, час і місце судового засідання, з огляду на ст.128 ЦПК України повідомлялась належним чином.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 16.05.2024 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу в підготовче судове засідання /а.с.16/.
Ухвалою суду від 01.07.2024 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду /а.с. 29/.
Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2016 року. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19.02.2024 року шлюб між сторонами розірвано /а.с.5/.
Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 4 квітня 2019 року ТОВ «ОСНОВА-БУД-7» передали у власність ОСОБА_2 , квартиру АДРЕСА_1 . Продаж квартири вчинено за суму 272250 грн. 00 к. /а.с.7-9/.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 /а.с.9-10/.
Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 03.05.2024 року вартість квартири АДРЕСА_1 становить 1 462 644,90 грн /а.с.6-7/.
V. Оцінка Суду.
Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно ч.2 ст.71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.
За правилом статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи; вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб; у випадку, коли під час розгляду вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).
Згідно з частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу або виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст.69 Кодексу.
Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст.364 ЦК України).
Суд звертає увагу, що зміст позовних вимог позивача ОСОБА_1 , зводиться лише до поділу спільного майна подружжя з відповідачем ОСОБА_2 .
За таких обставин, з урахуванням вирішених судом позовних вимог в частині поділу спільного сумісного майна подружжя, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на той факт, що відповідач позовних вимог не заявляла та не уповноважувала позивача представляти її інтереси в судових засіданнях, підстав для визнання за нею права власності на частину спірної квартири суд не вбачає.
VІ. Розподіл судових витрат.
За змістом ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме - 50% від заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 656 грн. 61 коп.
Керуючись ст.ст.13,81,89,141,263-265,268,280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 656 /три тисячі шістсот п`ятдесят шість/ грн 61 к. судового збору.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2
Суддя В.Г.Павлов