У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сініциної Оксани Петрівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей із батьком, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Степанецької сільської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Степанецької сільської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей із батьком, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Степанецької сільської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Степанецької сільської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області.

05 серпня 2024 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій остання просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони матері дітей, ОСОБА_2 , та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам, змінювати місце проживання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають в АДРЕСА_1 , на час розгляду справи і до набранням законної сили рішення суду.

Необхідність вжиття такого заходу представник позивача мотивує тим, що на сьогоднішній день діти сторін проживають разом з позивачем та його батьками в с. Мельники Черкаської області. Діти навчаються за місцем фактичного проживання. Вказує, що після фактичного припинення сімейних відносин відповідачка вчиняє психологічний та фізичний тиск на позивача, а також спільних дітей, що призводить до негативних наслідків для психологічного стану дітей, та загрожує відібранням дітей та силовою зміною фактичного їх місця проживання, як позивачеві так і його батькам. А тому, позивач має обґрунтовані підстави вважати, що відповідачка має можливість самоправно у будь-який час змінити місце проживання, у випадку задоволення судом позовних вимог може як унеможливити виконання рішення суду так і створюватиме ризики повторного звернення до суду з вимогами про відібрання дітей та повернення їх за місцем фактичного проживання, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись із вказаною заявою.

Вивчивши подані матеріали заяви про забезпечення позову, суддя вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та матеріали додані до зазначеної заяви, оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, судом встановлено наступне.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом, заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити, унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, чи поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Так, мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог позивача є визначення в місця проживання дітей із батьком.

У заяві про забезпечення позову представник позивача просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони матері дітей, ОСОБА_2 , та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам, змінювати місце проживання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають в Черкаській області, с. Мельники, разом із батьком.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази в сукупності із положеннями діючого законодавства, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Так, заявлені заходи забезпечення позову за змістом є тотожними із позовними вимогами, що суперечить ч. 10 ст. 150 ЦПК України.

Такий вид забезпечення позову ініційований позивачем фактично є вирішенням позовних вимог поза межами судового засідання без встановлення обставин та ухвалення рішення по справі, а також суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Враховуючи викладене, необґрунтованість вимог заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність відмови в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 152,153, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сініциної Оксани Петрівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей із батьком, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Степанецької сільської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Степанецької сільської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Леся БУДЗАН