Дата документу 09.08.2024 Справа № 334/1318/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/1318/24 Головуючий у суді І інстанції: Новікова Н.В.
Провадження № 22-ц/807/1762/24
У Х В А Л А

09 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду:

головуючого Полякова О.З.,

суддів Кухаря С.В.,

Трофимової Д.А.,

під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Луценка Юрія Володимировича на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідністю «Місто для людей Запоріжжя» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідністю «Місто для людей Запоріжжя» заборгованості з надання житлово-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2024 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Луценка Ю.В. про скасування судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2024 року. Скасовано судовий наказ Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2024 року у справі №334/1318/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» заборгованості з надання послуг ЖКГ на загальну суму 11283,02 грн. У стягненні з ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат в сумі 11621,12 грн, що складаються з 121,12 грн суми сплаченого судового збору та 11500 грн витрат на професійну правничу допомогу, відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Луценка Ю.В. подав апеляційну скаргу.

Однак, вказану апеляційну скаргу слід повернути скаржнику з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України передбачено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

У вказаному переліку відсутня ухвала суду першої інстанції про скасування судового наказу.

Отже, ухвала суду першої інстанції про скасування судового наказу не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Разом з тим, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції про визначення розміру судових витрат належить до ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, проте колегія суддів зауважує, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2024 року розмір судових витрат не визнався. Цією ухвалою тільки відмовлено у задоволені частини вимог заяви про скасування судового наказу, які не передбачені процесуальним законом.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Таким чином, єдина вимога, яка може бути вирішена судом в ухвалі про скасування судового наказу за клопотанням боржника, є питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 ЦПК України. Права боржника заявити клопотання про стягнення судових витрат в межах цієї статті не передбачено.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а ч. 1 ст. 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу, що не передбачає розгляду позовних вимог.

Положеннями ч. 1 ст. 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, натомість відповідно до ч. 2 ст. 42 ЦПК України, при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, а норми ЦПК України, які є імперативними, в силу принципу змагальності сторін, покладають обов`язок доведення саме на сторони у справі.

З огляду на вищевикладене, можна дійти висновку, що нормами ЦПК України не передбачено можливості розгляду вимог про відшкодування боржникові судових витрат зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу адвоката в рамках розгляду заяви про скасування судового наказу.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18), у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 522/18296/14-ц (провадження № 14-62цс19).

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2019 року в справі № 754/7038/17 (провадження № 61-40444св18), на яку заявник послалась у касаційній скарзі.

Таким чином, вказана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, оскільки відсутня в переліку ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги у відповідності до частини 1 статті 353 ЦПК України.

Відповідно до положень пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Луценка Юрія Володимировича на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2024 рокуслід повернути.

Керуючись ст.ст. 353, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Луценка Юрія Володимировича на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідністю «Місто для людей Запоріжжя» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідністю «Місто для людей Запоріжжя» заборгованості з надання житлово-комунальних послуг повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: