Справа №760/9573/23 2-др/760/102/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

додаткове

31 травня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гніздовської Ганни Михайлівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції від 08 квітня 2022 року № 735 о/с по особовому складу про звільнення по Управлінню патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_1 , старшого статистика відділу адміністративної практики, з 08 квітня 2022 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого статистика відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 08 квітня 2022 року. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 298 793,28 гривень, моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень, витрати по оплаті судового збору в розмірі 85,90 гривень.

20 травня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн.

Мотивуючи подану заяву, зазначає, що у позові позивачем було наведено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які на той момент становили 15 000 грн, однак суд не вирішив питання щодо їх стягнення.

Зазначає, що між позивачем та адвокатським об`єднанням «ЮРІС ФЕРРУМ» було укладено договір про надання правової допомоги № 08-09/22 від 08 вересня 2022 року, предметом якого є надання правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, по судовій справі щодо поновлення порушених прав клієнта як працівника, що розглядатиметься у Солом`янському районному суді міста Києва, Київському апеляційному суді за участі клієнта.

Відповідно до пункту 4.1 договору, загальна сума гонорару за цим договором складається з гонорарів за надання правової допомоги в судах першої та апеляційної інстанції. У відповідності до пункту 4.2 договору, клієнт зобов`язаний виплатити частину гонорару у вигляді авансу впродовж 5 робочих днів з дня укладення цього договору на підставі наданого адвокатським об`єднанням рахунку на оплату. Сума авансу становить 5 000 грн без ПДВ. Згідно з пунктом 4.3 договору, залишок гонорару у сумі 10 000 грн без ПДВ клієнт зобов`язаний виплатити після подання позовної заяви до суду.

Доданими до позовної заяви виписками по рахунку адвокатського об`єднання «Юріс Феррум» підтверджується сплата позивачем гонорару у повному обсязі в сумі 15 000 грн.

За результатами надання правової допомоги було складено акт надання правової допомоги № 2 від 15 травня 2024 року, в якому вказано обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги та її вартість, наведено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Враховуючи викладене, витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами, є обґрунтованими та пропорційними до предмета спору з урахуванням значення справи для позивача, тому представник просила заяву задовольнити.

23 травня 2024 року до суду надійшло клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому представник зазначив, що адвокат не надав жодного підтверджуючого документу (платіжного доручення, квитанції, платіжної інструкції) щодо сплати позивачем на рахунок Адвокатського об`єднання 15 000 грн понесених витрат щодо розгляду даної справи, а також детального опису робіт та обґрунтованості заявленої суми.

Крім того, проаналізувавши зроблений позивачем розрахунок, враховуючи складність справи (справа незначної складності), критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат на правову допомогу, відповідач вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у розмірі 15 000 грн.

23 травня 2024 року представник позивача подала заперечення на клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в яких зазначила, що стороною позивача належними доказами доведено розмір витрат на професійну правничу допомогу, а саме: витягом з Договору про надання правової допомоги № 08-09/22 від 08 вересня 2022 року; оригіналом виписки по рахунку АО «Юріс Феррум» від 08 вересня 2022 року, що підтверджує сплату позивачем суми авансу розміром у 5 000 гривень; оригіналом виписки по рахунку АО «Юріс Феррум» від 01 березня 2023 року, що підтверджує сплату позивачем суми залишку гонорару розміром у 10 000 гривень; копію квитанції № ПН1141 від 08 вересня 2022 року; Акт надання правової допомоги № 2 від 15 травня 2024 року.

Крім того, Департамент патрульної поліції у своєму клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу не надав жодних доказів того, що розмір гонорару адвоката є неспіврозмірним.

Позивач переконана в тому, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є розумним, виправданим та співмірним зі складністю даної справи і обсягом наданої правової допомоги, у зв`язку з чим, твердження відповідача про ніби-то необґрунтованість та неспіврозмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

З огляду на вищевикладене, клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката не підлягає задоволенню.

Сторони по справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили, що не є перешкодою для розгляду даної заяви, у відповідності до вимог частини четвертої статті 270 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки учасники в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши зміст поданої до суду заяви, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, позивачем у позовній заяві було зазначено, що докази понесених нею судових витрат будуть подані до суду після ухвалення рішення відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, та у встановлений законодавством 5?денний строк звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, до якої додала відповідні докази.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131 св 19.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Як вбачається з матеріалів заяви 08 вересня 2022 року між Адвокатським об`єднанням «Юріс Феррум», в особі голови Гніздовської Г. М. та ОСОБА_1 був укладений договір № 08-09/22 про надання правової допомоги. Відповідно до пункту 1.1. договору клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, по судовій справі щодо поновлення порушених прав клієнта як працівника, що розглядатиметься у Солом`янському районному суді міста Києва, Київському апеляційному суді за участі клієнта у якості позивача, а клієнт зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, прийняти та оплатити належним чином згідно умов даного договору надану правову допомогу. Сторони домовилися, що від адвокатського об`єднання на виконання доручення за цим договором призначено адвокатів Гніздовську Г. М., Гніздовську Н. М. та ОСОБА_3 (пункт 1.2 договору).

Пунктом 4.1. договору визначено, що загальна сума гонорару за цим договором становить 15 000 грн без ПДВ, за надання правової допомоги в судах першої та апеляційної інстанції. Відповідно до пункту 4.2 договору, клієнт зобов`язаний виплатити частину гонорару у вигляді авансу впродовж 5 робочих днів з дня укладення цього договору на підставі наданого адвокатським об`єднанням рахунку на оплату. Сума авансу становить 5 000 грн без ПДВ. Згідно з пунктом 4.3 договору, залишок гонорару у сумі 10 000 грн без ПДВ, клієнт зобов`язаний виплатити після подання позовної заяви до суду.

За результатами надання правової допомоги складається акт, який підписує кожна Сторона. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги та її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатським об`єднанням факсимільним зв`язком, поштою або надається клієнту особисто (пункт 4.6 договору).

З Акта надання правової допомоги № 2 від 15 травня 2024 року, що є додатком до договору про надання правової допомоги, підписаного позивачем та адвокатським об`єднанням «Юріс Феррум», вбачається, що у період з 26 квітня 2023 року по 15 травня 2024 року працівниками адвокатського об`єднання була надана наступна правова допомога: аналіз законодавства, судової практики, розроблення правової позиції у цивільній справі стосовно визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, складання переліку необхідних для подання до суду доказів, надання клієнту консультацій щодо отримання доказів, здійснення дій для отримання доказів та їх належного оформлення; підготовка та подання до Солом`янського районного суду міста Києва позовної заяви про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди; формування та надсилання на адресу Солом`янського районного суду міста Києва адвокатського запиту щодо надання відомостей про стан розгляду цивільної справи № 760/9573/23; підготовка та подання до Солом`янського районного суду міста Києва заяв та клопотань з процесуальних питань в межах цивільної справи № 760/9573/23; підготовка та подання до Солом`янського районного суду міста Києва відповіді на відзив на позовну заяву в межах цивільної справи № 760/9573/23. Гонорар за зазначену правову допомогу, що була надана працівниками адвокатського об`єднання, становить 15 000 грн без ПДВ. Сторони підтверджують, що клієнт виплатила вказаний гонорар у вигляді авансу у сумі 5 000 грн та залишок гонорару у сумі 10 000 грн без ПДВ у повному обсязі.

З наданих представником позивача виписки по рахунку адвокатського об`єднання «Юріс Феррум» за 08 вересня 2022 року, квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН1141 від 08 вересня 2022 року, виписки по рахунку адвокатського об`єднання «Юріс Феррум» за 01 березня 2023 року, вбачається, що позивачем ОСОБА_1 було сплачено вартість наданої правничої допомоги за договором про надання правової допомоги № 08-09/22 від 08 вересня 2022 року в сумі 15 000 грн.

Згідно з пунктами 2 ,4 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ,зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, а також дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На необхідність врахування розумності розміру відшкодування судових витрат вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії", у якому зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Про пропорційність і співмірність витрат йдеться і у Постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, відповідно до висновку якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 757/29103/20-ц (провадження № 61-11792св21) зазначено, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи.

Проаналізувавши подані представником позивача витяг з договору № 08-09/22 про надання правової допомоги, акт надання правової допомоги № 2, виписки по рахунку, квитанцію, суд вважає, що сторона позивача довела понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Посилання відповідача на те, що стороною позивача не було подано належних доказів витрат на правничу допомогу є безпідставними та не відповідають дійсності, оскільки суду відповідно до умов договору було надано акт надання правової допомоги, з якого вбачається обсяг наданих послуг та їх вартість, а також виписки по рахунку та квитанція, що підтверджують сплату позивачем гонорару адвокату в повному обсязі.

З огляду на викладене, ураховуючи принцип пропорційності задоволених вимог при покладенні на сторін судових витрат, критерії співмірності зазначених витрат зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, зважаючи на те, що позов задоволено частково, витрати на правничу допомогу позивачеві належить компенсувати в сумі 7 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 133, 137, 141, 142, 258-261, 270, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяви задовольнити частково.

Ухвалити по цивільній справі № 760/9573/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, додаткове рішення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , понесені судові витрати в сумі 7 000 грн (сім тисяч гривень).

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3;

третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5.

Суддя Л. М. Ішуніна