Справа № 490/5473/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті зустрічного позову

06 серпня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Вознюк Д.І.

за участі відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника адвоката Маркіна С.І., представника позивача адвокатки Балабан Н.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Миколаєві клопотання відповідачів та їх представника адвоката Маркіна С.І. про прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення площі кожної частини земельної ділянки , що перебувають у спільному користуванні кожного співвласника та визначення порядку користування земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 та об`єднання до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить усунути перешкоди в користуванні будинком , який належить їй на праві власності , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_6 перенести огорожу відповідно до експертизи від 10 червня 2013 року (або перенести на відстань).

В обгрунтування позову посилається на те, співвласники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поставили огорожу , заступили на проїжджу частини двору і звузили проїзд до 2,50 метрів , починаючи від забору входу на 10,6 довжини двору- чим зменшили частину двору загаьного корситування . Проте відповідно до рішення суду, яким було вирішено спір між тими ж співвласниками 17.12.2013 року, частину двору від воріт ( загального користування) має ширину 3,25 м.

Протокольною ухвалою суду від 26 січня 2021 року закрито підготовче провадження у справі за участі представника відповідчаів адвокатки Данилової К.В., представником відповідача надано відзив на позов.

Ухвалою суду від від 09 липня 2021 року , залишеною без змін Постановою від 14 вересня 2021 року Миколаївського апеляційного суду, призначено у справі судову земельно-технічну експертизу.

Ухвалою суду выд 03.04.2024 року призначено у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою повторну судову земельно-технічну експертизу.

17.05.2024 року поновлено провадження у справі за повідомленням експертної установи про неможливість провести експертизу.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, протягом 2021-2024 років в справі відбувалося багато судових засідань за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх представників, які є фахівцями у галузі права-адвокататми, розгляд справи розпочався, сторони надавали пояснення по суті спору, провадилася численні процесуальні дії.

Відповідно до положень ст.197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд зокрема вирішує питання прийняття зустрічного позову, якщо це питання не було вирішено раніше.

Згідноп.3ч.2ст.49ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Положеннями статті 193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ст.120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом

Згідно із ч.7 ст.178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як визначено ч.2 ст.187 ЦПК України, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Статтею 191 ЦПК України передбачено, що у строк,встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження усправі,відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За положеннями ч. 3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на викладене, відповідачами пропущено визначений судом строк для подачі зустрічного позову більше, ніж на 3 роки.

Положеннями ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином встановлений судом процесуальний строк, може бути тільки продовжений за заявою сторони, за умови, що така подана до закінчення відповідного строку та за наявності поважних причин.

Щодо клопотання позивачів за зустрічним позовом про поновлення строку на подання зустрічного позову, то таке до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

По-перше, щодо посилання на стан здоров`я відповідачів, то такі обставини викникли лише в 2022 році , тобто більше ніж через рік після закриття підготовчого провадження по справі. Тим більше стан їх здоров`я не перешкоджав їм бути присутніми в судових засіданнях в цей час, подавати до суду численні клопотання та заяви, багаторазово знайомитися з матеріалами справи.

По-друге, необхідність подання зустрічної позовної заяви обгрунтовується фактично незгодою з первісними позовними вимогами , неможливістю проведення експертизи у обраній саме відповідчаами експертною установою , зміною обставин життя сторін за ці роки, що потягло за собою , на думку позивачів, необхідність у обранні ними нового способу захисту порушеного права у вигляд подання зустрічного позову - що взагалі жодним чином не відноситься до можливих поважних причин для понволення пропущеного строку на вичнення відповідних процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Формою такого звернення є подання до суду позовної заяви, у якій позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.194 ЦПК України, законодавець визначив, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогамстатей 175 і 177цього Кодексу.

Аналізуючи наведені положення процесуального законодавства, слід дійти висновку, що зустрічна позовна заява, за своєю суттю є позовною заявою, у якій вже не позивач а, навпаки відповідач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування до позивача, та така заява може бути подача у межах чітко визначених процесуальних строків, а саме у строк, який був визначений для подання відзиву.

Відповідно до положень ст.196 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання, в якому суд зокрема з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Отже саме після звернення з позовом до суду, на стадії підготовчого засідання, суд сприяє сторонам по справі, у межах визначених процесуальним законом, в отриманні доказів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, зокрема тих доказів, на які відповідач посилається у відзиві, та обгрунтовує свою правову позицію заперечуючи позовні вимоги позивача.

Відповідно до вимог статті 83 ЦПК України, позивач (позивач за зустрічним позовом) повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (зустрічної позовної заяви), та у випадку неможливості подання такого доказу у встановлений законом строк з об`єктивних причин, письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Таким чином, законодавець жодним чином не пов`язує перебіг строку для подання зустрічного позову із можливістю проведення експертизи в межах заявленого первісного позову.

З огляду на викладене, судом не встановлено поважних причин пропуску відповідачами строку для подання зустрічного позову.

Відповідно до положень ст. 126 ЦПК України, законодавець визначив, що право навчинення процесуальноїдії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 що повернення зустрічного позову не позбавляє їх права звернутися до суду із відповідним позовом у загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 193, 194 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у поновленні строку для подання зустрічного позову та відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 до ОСОБА_9 ,м, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення площі кожної частини земельної ділянки , що перебувають у спільному користуванні кожного співвласника тап визначення порядку користування земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 та повернути зустрічний позов заявникам - відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Роз`яснити їх право на звернення до суду з позовом на загальних підставах, передбачених ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Суддя Гуденко О.А.