Номер провадження № 2/521/5754/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 серпня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Шевчук Н.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати з матір`ю

ВСТАНОВИВ:

24.06.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати з матір`ю.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 10.07.2024 року справу було передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеса.

08.08.2024 року справу було отримано Малиновським районним судом міста Одеси.

Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку щодо залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно із ч. 4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 та п.п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п. 3 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, зі змінами, внесеними згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII, які набрали чинності 01.09.2015 року, розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.).

Згідно з п.п. 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, зі змінами, внесеними згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII, які набрали чинності 01.09.2015 року, розмір ставки судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З позовної заяви вбачається, що позивачем у позові заявлено дві вимоги, а саме вимога про розірвання шлюбу та вимога немайнового характеру, а саме вимога про встановлення місця проживання дитини.

Також, з матеріалів позовної заяви вбачається, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. тільки за вимогу про розірвання шлюбу.

Таким чином, позивач повинен сплатити судовий збір ще за одну вимогу немайнового характеру, а саме за вимогу щодо встановлення місця проживання дитини, в розмірі 1211 грн. 20 коп. за реквізитами для сплати судового збору до Малиновського районного суду м. Одеси (https://ml.od.court.gov.ua/sud1519/gromadyanam/tax/) та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Крім того, з позовної заяви вбачається, що позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу, проте прохальна частина, окрім вимоги про розірвання шлюбу, містить ще вимогу про визначення місця проживання дитини із позивачкою.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви не вбачається можливості встановити про наявність такого спору між сторонами взагалі, оскільки за текстом позовної заяви позивач обґрунтовує лише підстави розірвання шлюбу та не вказує, що існує спір щодо подальшого проживання дитини разом з матір`ю.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

До того ж, відповідно до ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні.

Разом з тим, під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою (частина четверта статті 19 Сімейного кодексу України).

Постановою Верховного Суду від 15.01.2020 року по справі №200/952/18 визначено, що позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Окремо слід зазначити, що позивачем не обґрунтовано доцільність розгляду заявлених вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, оскільки вимога про розірвання шлюбу розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а вирішення вимоги про визначення місця проживання дитини проводиться в загальному позовному провадженні.

Відповідно до відповіді з відділу адресно-довідкового бюро ГУДМС України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 07.06.1993 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та з яким у талоні значаться проживати діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що неповнолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає з нею, як і доказів що вони спільно перебувають наразі в місті Торонто, приймаючи відповідь з відділу адресно-довідкового бюро ГУДМС України, якою повідомлено що місцем проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначено зареєстроване місце проживання батька.

Таким чином, позивачу належить уточнити позовні вимоги, а саме щодо визначення місця проживання дитини з позивачем. Зазначена вимога може розглядатись судом лише при наявності спору між сторонами. В цьому разі позивач має викласти в позовній заяві обставини та обґрунтування вимоги про визначення місця проживання дитини з позивачем, зазначити докази на підтвердження таких обставин, вказати відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Виходячи з вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 подана з порушення вимог ст. 175 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, Малиновський районний суд міста Одеси

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати з матір`ю залишити без руху.

ОСОБА_1 усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки та надати суду докази сплати судового збору за вимогу немайнового характеру, а саме за вимогу щодо встановлення місця проживання дитини, в розмірі 1211 грн. 20 коп., протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а також уточнити вимоги позовної заяви.

Суд вважає, що позовна заява, подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху, з наданням позивачці строку на усунення недоліків, шляхом подання в суд позовної заяви, яка повинна відповідати нормам ЦПК України.

Роз`яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями 175,177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3ст.185 ЦПК України).

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Шевчук