ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 серпня 2024 року

м.Харків

справа № 953/8507/23

провадження № 22-ц/818/1398/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку ст.369ЦПК України в м.Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячої водиза апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Авілової Олени Михайлівни на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2023 року, постановлене суддею Власовою Ю.Ю.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячої води. Просило стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячої води за період з 01.11.2017 року по 31.01.2022 року в розмірі 53137,54 грн та судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2023 року позов комунального підприємства «ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі заборгованість за послуги з теплопостачання та гарячої води за період 01.09.2020 року по 31.01.2022 року в розмірі 23856 гривень 07 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі судовий збір в рівних частках по 602 гривні 49 копійок з кожного.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Авілова Олена Михайлівна просить рішення суду першої інстанції в частині суми стягнення заборгованості змінити, зменшивши суму стягнення до 6 991,40 грн.

Посилаються на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції невірно проведений розрахунок заборгованості та не взяті до уваги суми погашення за наданні послуги.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» посилається на той факт, що судом першої інстанції неправомірно проігноровано вимоги п.12.19 Перехідних положень ЦК України, а тому невірно визначений розмір заборгованості в межах строку позовної давності.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог не оспорюється, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. З урахуванням тієї обставини, що відповідачами реалізовано право, визначене ч. 4 ст. 267 ЦК України, шляхом подання клопотання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, і судом обставини, визначені позивачем у якості причин для її поновлення визнані неповажними, порушене право позивача підлягає захисту у межах строку, визначеного статтею 257 ЦК України. Відтак, заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води підлягає стягненню на користь КП «ХТМ» за період з 01.09.2020 року по 31.01.2022 року в розмірі 23856,07 грн.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячої води, які надає позивач КП «ХТМ».

За вказаною адресою КП «ХТМ» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я відповідача ОСОБА_2 .

Як убачається з наданої позивачем відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, заборгованість відповідачів за послуги, які надає КП «ХТМ» за період з 01.11.2017 року по 31.01.2022 року становить 53137,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що за адресою: АДРЕСА_1 , мешкають відповідачі, яким надаються послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг за період з 01.11.2017 року по 31.01.2022 року становить 53137,54 грн,що утворилась станом на 01.02.2022 року.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п.п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

При цьому правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено обов`язок з оплати вартості отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Матеріали справи підтверджено, що відповідачі не виконували свої обов`язки з оплати послуг теплопостачання, які фактично були надані КП «Харківські теплові мережі».

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.09.2020 року по 01.02.2022 року є обґрунтованим, однак судова колегія не погоджується з розміром стягнення, оскільки судом стягнута сума без врахування перерахунку та сплачених коштів відповідачами на погашення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з вказаним позовом 13.09.2023 року. Тобто у межах трирічного строку позовної давності з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за період з 01.09.2020 року по 31.01.2022 року в сумі 16 828,71 грн, яка складається з: 22 963,67 грн - заборгованість за надані послуги; 4 000,00 сплачені кошти відповідачами на погашення заборгованості; 2 134,96 грн зроблений КП «ХТМ» перерахунок, який вбачається з наданих відповідачами, до суду першої та апеляційної інстанції, довідок про нарахування та оплату за послуги з постачання теплової енергії.

Дані довідки сформовані та надані відповідачам підприємством.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума заборгованості за послуги з теплопостачання у межах трирічного строку давності та з урахуванням внесених сум на погашення заборгованості і зробленого підприємством перерахунку(за період з 01.09.2020 року по 31.01.2022 року) та складає 16 828,71 грн.

Посилання представника апелянта на погашення відповідачами заборгованості, що підтверджується довідками про нарахування та оплату за послуги з постачання теплової енергії, починаючи з 01.02.2022 року, судовою колегією не приймаються, оскільки дане питання не було предметом позовних вимог під час розгляду справи в суді першої інстанції, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення, убачається, що в його мотивувальній частині відсутні висновки суду про стягнення заборгованості з відповідачів на користь позивача, починаючи з 01.02.2022 року. Відсутні такі висновки і у резолютивній частині оскаржуваного судового рішення.

З огляду на викладене, судова колегія вважає необхідним апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Авілової Олени Михайлівнизадовольнити частково, рішення змінити в частині визначення розміру заборгованості, стягнувши солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги за період з 01.09.2020 року по 31.01.2023 року в розмірі 16 828,71 грн.

Посилання представника позивача у відзиві на апеляційну скаргу щодо порушення судом першої інстанції вимог п.12, п.19 Перехідних положень ЦК України, судова колегія не приймає, оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині розміру задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості. В частині відмови в задоволенні позовних вимог, рішення суду першої інстанції, оскаржено не було.

Тому рішення суду першої інстанції в цій частині не переглядається.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вказаного рішення суду першої інстанції слід змінити, а позовні вимоги - задовольнити частково.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Так, з матеріалів справи вбачається, що КП «Харківські теплові мережі», звертаючись до суду з позовом, сплатило 2 684,00 грн судового збору.

Позовні вимоги задоволено на 31,67 %.

Таким чином, з відповідачів необхідно стягнути на користь КП «Харківські теплові мережі» 850,02 грн, тобто по 425,01 грн з кожного за подачу позивачем позову до суду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі, звертаючись до суду з апеляційною скаргою на судове рішення, сплатили 1 807,47 грн судового збору.

Оскільки апеляційна скарга відповідача також підлягає частковому задоволенню, а саме: на 68,33 %, тому з КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 235,04 грн (68,33 % від 1807,47 грн).

Керуючись ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Авілової Олени Михайлівни задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2023 року- змінити.

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання- задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги за період з 01.09.2020 року по 31.01.2023 року в розмірі 16 828,71 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 850,02 грн, тобто по 425,01 грн з кожного.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 235,04 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Ю.М. Мальований

Н.П. Пилипчук