Провадження № 2/761/3027/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

за участі представника позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

07.08.2023 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 229 775,19 грн.; моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

Вимоги позову обгрунтовані тим, що 16.04.2022 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Hyundai, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та Honda, номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності позивачу під керуванням ОСОБА_4 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль позивача.

Так як внаслідок дорожньо-транспортної пригоду було спричинено шкоду здоров`ю пасажира автомобіля Hyundai, номерний знак НОМЕР_1 , було розпочато кримінальне провадження №0000946 від 17.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

26.10.2022 року Шевченківським районним судом м.Києва у справі №761/14177/22 винесено ухвалу про звільнення підозрюваного ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням підозрюваного із потерпілим.

Таким чином вказаним рішенням суду встановлено факт винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, однак останнього звільнено від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Hyundai, номерний знак НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована ПАТ Страхова компанія «Українська страхова група» згідно з полісом №ЕР-206640457.

Страхова компанія визнала випадок страховим та 13.01.2023 року на рахунок позивача були перераховані кошти в розмірі 130 000,00 грн. Таким чином страхова компанія виконала свій обов`язок в повному обсязі.

Згідно із протоколом (актом ) огляду колісного транспортного засобу №27с/12/22 від 21.12.2022 та ремонтною калькуляцією №ДКЦВ-27323 від 29.12.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 297 050,54 грн.

Позивач не здійснював відновлювальний ремонт автомобіля.

Позивач вважає, що з відповідача на користь позивача на підставі статті 1194 ЦК України має бути стягнута матеріальна шкода в розмірі 167 150,54 грн. (297 050,54 грн. - 130 000,00 грн.).

Також позивач вказує, що їй внаслідок незаконних дій відповідача, була спричинена моральна шкода, яку вона оцінила в сумі 20 000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не направив.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи судом, суд на підставі положень статей 223 та 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, автомобіль Honda, номерний знак НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності НОМЕР_3 .

Автомобіль Hyundai, номерний знак НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

16.04.2022 о 20:45 годині у м. Київ на перехресті вул.Олени Теліги та вулиці Івана Гонти відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Hyundai, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та Honda, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 26.10.2022 року (справа №761/14177/22) звільнено ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілим. Кримінальне провадження № 0000946 від 17.04.2022 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрито. Речові докази: автомобіль марки «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 - передано ОСОБА_3 , а автомобіль «Honda» д.н.з. НОМЕР_2 - передано ОСОБА_4 .

Як зазначено в ухвалі, ОСОБА_3 , 16.04.2022, приблизно о 20 год. 45 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Hyundai» державний номерний знак НОМЕР_1 рухався у м. Києві в крайній правій смузі руху по вул. Олени Теліги зі сторони вул. Дорогожицька в напрямку вул. Довженка та наближався до регульованого світлофорними об`єктами перехрестя вул. Олени Теліги та вул. Івана Гонти в м. Києві.

Грубо порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 8.7.3.(е), 8.10 Правил дорожнього руху, ОСОБА_3 невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, не відреагував на червоний сигнал світлофору, що забороняє рух та не зупинився перед перехрестям і продовживши рух допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля з правою боковою частиною автомобіля «Honda» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який в результаті зіткнення перекинувся на лівий бік.

Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_3 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху, пасажир автомобіля «Hyundai» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 в результаті зіткнення транспортних засобів отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правого плеча та правого передпліччя: перелом шийки правої плечової кістки (без ознак зміщення), перелом уламковий (з істотним зміщенням уламків) середньої третини тіла правої ліктьової кістки, які відносяться згідно висновку судово-медичної експертизи до середнього ступеню тяжкості.

Крім того, відповідно до висновку автотехнічної експертизи в діях водія автомобіля «Hyundai» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. п. 8.7.3.(е), 8.10 Правил дорожнього руху України.

Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «Hyundai» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 порушив п. п. 2.3 «б», 8.7.3.(е), 8.10 Правил дорожнього руху України.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Ухвала набрала законної сили.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність власника транспортного засобу Hyundai, номерний знак НОМЕР_1 була застрахована згідно з полісом №ЕР-206640457 за яким страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

ПАТ Страхова компанія «Українська страхова група» визнало випадок страховим та 13.01.2023 року на рахунок позивача перерахувало страхове відшкодування в сумі 130 000,00 грн.

Таким чином, вбачається, що страхова компанія в повному обсязі виконала власні зобов`язання за полісом №ЕР-206640457.

ОСОБА_2 замовила у Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України проведення судової автотоварознавчої експертизи, зокрема щодо визначення матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля Honda, номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно із Висновком експерта від 26.12.2023 року, встановлено, що відновлення автомобіля є економічно недоцільним, автомобіль вважається фізично знищеним, розмір матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (16.04.2022 року) складає 359 775,19 грн.

За складання Висновку позивач сплатила 11 472,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №0.0..1 від 20.11.2023 року.

Крім того, для можливості огляду автомобіля експертом позивач сплатила за послуги вантажного автомобільного перевезення 2 800,00 грн., що підтверджується копією чека від 13.12.2023 року.

Таким чином витрати позивача на проведення експертизи склали 14 272,00 грн. (11 472,00 грн. + 2 800,00 грн.).

Відповідач в судове засідання не з`явився, не надав доказів на спростування розміру спричиненої шкоди.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, отриманого страхового відшкодування не достатньо для відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої позивачу, з огляду на викладене суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача, різниці між фактичним розміром матеріальної шкоди та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком, що становить 229 775,19 грн. (359 775,19 грн. - 130 000,00 грн.).

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 11 472,00 грн. сплачені за складання висновку та 2 800,00 грн. за послуги вантажного автомобільного перевезення, загалом з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 14 272,00 грн. (11 472,00 грн. + 2 800,00 грн.).

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з частиною третьою статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Отже, враховуючи що судом встановлена вина відповідача у пошкодженні автомобіля, який належить на праві власності позивачу, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. При визначенні розміру завданої позивачу моральної шкоди суд враховує, що внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль, що позбавило позивача можливості вести звичний спосіб життя та користуватися власністю, тривалість душевних страждань, враховуючи час, протягом якого позивач не має можливості користуватись власним автомобілем для власних потреб, а також виходячи із вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 15 000,00 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір - пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 229 775 (двісті двадцять дев`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять) гривень 19 копійок, моральну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок, витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 14 272,00 грн. та судовий збір в розмірі 2 397,59 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 18 липня 2024 року

Суддя: Н.Г. Притула