Справа № 333/6459/24
Провадження 2-о/333/424/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючої судді Наумової І.Й., за участю секретаря судового засідання Кунець В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою КОМУНАЛЬНОЇ УСТАНОВИ «ІНКЛЮЗИВНО-РЕСУРСНИЙ ЦЕНТР» ВЕСЕЛІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ, заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій рф території, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в порядку окремого провадження, яка обґрунтована наступним.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала з 27.09.2019 р. в трудових відносинах із заявником.

Наказом комунальної установи від 30.12.2022 року № 01-09/12 «Про оголошення простою для фахівців (консультантів) Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Веселівської селищної ради з 01 січня 2023 року оголошено простій.

25.06.2024 року на телефон директора комунальної установи ОСОБА_2 через месенджер Viber з номера мобільного телефону, який належав практичному психологу ОСОБА_1 , надійшов дзвінок від жінки, яка представилася матір`ю ОСОБА_1 . Жінка повідомила, що її донька ОСОБА_1 мала онкологічне захворювання молочної залози, внаслідок загострення хронічної хвороби 15.06.2024 року о 09:32 год. померла за місцем свого постійного проживання у смт. Веселе про що надіслала відповідні документи.

В зв`язку зі смертю працівниці ОСОБА_1 на тимчасово окупованій рф території та проживанням її близьких родичів на цій території, в останніх відсутня можливість належним чином зареєструвати факт її смерті у відповідності до вимог законодавства України.

ОСОБА_1 на момент своєї смерті перебувала у трудових відносинах з Комунальною установою «Інклюзивно-ресурсний центр» Веселівської селищної ради та станом на 15.06.2024 року дані трудові відносини залишились неприпиненими.

Пунктом 82 частини 1 статті 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору є смерть працівника, визнання його судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Комунальна установа «Інклюзивно-ресурсний центр» Веселівської селищної ради є заінтересованою особою у встановленні факту смерті її працівниці, оскільки це впливає на оформлення належним чином припинення трудових відносин між ними.

На підставі вищевказаного, заявник просить суд:

1. Встановити факт смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: смт. Веселе, Мелітопольського району, Запорізької області.

2. Встановити факт припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та Комунальною установою «Інклюзивно-ресурсний центр» Веселівської селищної ради з 15.06.2024 року у зв`язку зі смертю.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2024 р. відкрито провадження у справі та призначений її розгляд на 30.07.2024 р.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2024 р., на підставі заяви заявника, заявлені вимоги про встановлення факту припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та Комунальною установою «Інклюзивно-ресурсний центр» Веселівської селищної ради з 15.06.2024 року у зв`язку зі смертю, залишені без розгляду.

В судовому засіданні представниця заявника в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справ за її відсутності.

Представник заінтересованої особи, який повідомлений своєчасно та належним чином про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги заявникапро встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ст. 293 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.ст. 315, 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала з 27.09.2019 р. в трудових відносинах із заявником, перебуваючи на посаді практичного психолога, що підтверджується копіями її трудової книжки, наказу про призначення на посаду.

Наказом директора КУ «ІНКЛЮЗИВНО-РЕСУРСНИЙ ЦЕНТР» ВЕСЕЛІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ від 30.12.2022 р., з 01.01.2023 р. оголошено простій для працівників цієї установи, в зв`язку з війною в Україні.

З копії паспорту громадянина України, копії документів «свідоцтво про смерть» та «довідки про смерть» (в перекладі з російської мови), виданих органом, який знаходиться на тимчасово окупованій рф території селищі Веселе Мелітопольського району Запорізької області, Україна, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Веселе, Мелітопольського району, Запорізької області, померла громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, причини смерті: кахексія, злоякісне новоутворення правої молочної залози.

Статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства Юстиції України 18 жовтня 2010 р. № 52/5 (з відповідними змінами та доповненнями) підставою для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

В судовому засіданні встановлено, що надані заявником документи на підтвердження факту смерті ОСОБА_1 , видані установою, що знаходиться на тимчасово окупованій рф території, що свідчить про їх недійсність.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 р. «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]».

Враховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки») в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування) тощо.

Встановлення факту смерті ОСОБА_1 необхідно заявнику для оформлення припинення з неї трудових відносин.

Враховуючи, вищевикладене, суд дійшов до висновку про задоволення даної заяви про встановлення факту смерті, що є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Керуючись ст. 263-265, 293, 315, 317, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву КОМУНАЛЬНОЇ УСТАНОВИ «ІНКЛЮЗИВНО-РЕСУРСНИЙ ЦЕНТР» ВЕСЕЛІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ, заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій рф території, задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Веселе Мелітопольського району Запорізької області, громадянки України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, останнє місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Причини смерті ОСОБА_1 - кахексія, злоякісне новоутворення правої молочної залози.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.Й. Наумова