31.07.2024
Справа № 331/3940/17
Провадження № 6/331/447/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді :Жукової О.Є.

за участю секретаря :Мироненко О.В.

державного виконавця: Ружанської М.М.

розглянувши подання головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ружанської Марини Миколаївни про примусовий привід боржника,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2024 головний державний виконавець Центрального відділу держаної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ружанська М.М. звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ..

В обґрунтування подання головний державний виконавець вказує, що на виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №54749045 з примусового виконання виконавчого листа № 331/3940/17, виданого 19.09.2017 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

За вказаними виконавчими документоми боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статей 3, 4, 24, 26 Закону України Про виконавче провадження, виконавцем 20.09.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови направлено боржнику рекомендованим поштовим відправленням.

Неодноразово державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника було здійснено вихід за місцем реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , двері ніхто не відчинив , для боржника залишалися виклики.

Оскільки боржник не з`являється до Відділу на виклики державного виконавця , відповідно до статті 18 Закону, головний державний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням щодо застосування до боржника примусового приводу.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримав.

Стягувач та боржник до суду не з`явилися, про час та місце розгляду подання були повідомлені належним чином, що згідно ч. 3 ст. 438 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Вислухавши державного виконавця, дослідивши обґрунтування подання державного виконавця, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Подання держаного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність примусовому приводу боржника.

Під час розгляду подання про примусовий привід боржника відповідно до ст. 438 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Пунктом 26 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім`я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання (перебування), роботи, служби чи навчання, підстави застосування приводу, час, коли необхідно особу доставити і місце доставки особи, суб`єкт, якому доручається здійснити привід.

Судом встановлено, що в провадженні Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №54749045 з примусового виконання виконавчого листа № 331/3940/17, виданого 19.09.2017 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Звертаючись до суду з вказаним поданням, державний виконавець послався на те, що боржник не з`явився на виклик державного виконавця від 09.04.2024 , за місцем проживання за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , не знаходиться.

Однак, належних та допустимих доказів того, що боржник ОСОБА_1 отримав виклик державного виконавця від 09.04.2024 про явку до державного виконавця на 18.04.2024 , суду не надано.

Крім того, в матеріалах подання відсутні докази того, що державним виконавцем здійснювався вихід за місцем реєстрації боржника за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ЦПК України не надає суду такого права, як вихід за межі позовних вимог з власної ініціативи, оскільки норми матеріального права не повинні суперечити нормам процесуального права, якими суд керується при вирішенні спору (стаття 3 ЦПК України).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання, оскільки належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 було належним чином викликано до державного виконавця на 18.04.2024 , але він не з`явився без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття, суду не надано.

На підставі вищевикладеного та керуючисьст. 438 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ружанської Марини Миколаївни про примусовий привід боржника- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст ухвали складено 31 липня 2024 року.

Суддя: О.Є. Жукова