ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/546/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.,

з секретарем судового засідання Власенком Д.А.

за участі заявника: ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

представника стягувача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кошарський Олександр Володимирович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання дубліката виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.06.2015 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "РОДОВІД БАНК " в рахунок заборгованості за кредитним договором - 17 057 доларів США 44 центи, в рахунок відшкодування пені - 10 000 гривень, в рахунок відшкодування 3 % річних -5 307.60 грн. 30.06.2024 додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "РОДОВІД БАНК" в рахунок відшкодування судових витрат 3654,00 грн. На підставі рішення суду були видані виконавчі листи, строк пред`явлення до виконання яких становив один рік, тобто до 14.07.2016. Стягувачем вказані виконавчі листи були пред`явлені на виконання до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Державними виконавцями було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 22.02.2016, № НОМЕР_2 від 22.02.2016, № НОМЕР_3 від 22.02.2016, № НОМЕР_4 від 04.10.2016. В подальшому, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.09.2019 було замінено стягувача ПАТ "РОДОВІД БАНК" на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». Оскільки ТОВ «Вердикт Капітал» вчинило стягнення за тим же кредитним договором № 37.3/АА-064.07.2 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С., вказане, на думку заявника є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Крім того, заявник посилається на те, що на підставі подання державного виконавця, було видано дублікати виконавчих листів, які в подальшому також були пред`явлені до виконання. Разом з тим, підставою для видачі дублікатів виконавчих листів державні виконавці вказали та долучили до подання акти від 25.12.2020 та від 01.04.2021 про втрату оригіналу виконавчого листа. Дублікат виконавчого листа не відповідає оригіналу, оскільки в ньому зазначений інший номер, інша дата набрання рішенням законної сили та інший строк пред`явлення до виконання. Таким чином, стягувач повторно пред`явив на виконання інший виконавчий лист (дублікат), який не підлягає виконанню у зв`язку зі спливом строку для його пред`явлення. Посилаючись на викладені обставини, заявник категорично не згоден з тим, що оскаржуваний виконавчий лист було прийнято до виконання, оскільки він не відповідає вимогам чинного законодавства та порушені строки його подання, а тому просить задовольнити його заяву та визнати таким, що не підлягає виконанню дублікат виконавчого листа № 2-5217/14, виданий 21.04.2021 Дарницьким районним судом м. Києва.

29.07.2024 до суду надійшли заперечення представника заінтересованої особи ТОВ «Вердикт Капітал» на заяву. У даних запереченнях представник заінтересованої особи вважає, що виконавчий лист (дублікат) відповідає вимогам ЗУ "Про виконавче провадження" та пред`явлений до виконання в межах строку, встановленого чинним законодавством. Також, представник заінтересованої особи зауважив, що рішення суду не виконано. Посилаючись на викладене, представник заінтересованої особи просив відмовити в задоволенні заяви.

31.07.2024 року до суду надійшла заява приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського О.В., в якій він заперечує проти доводів, викладених у заяві ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Разом із заявою направлено до суду копії матеріалів зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_5.

В судовому засіданні заявник та його представники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заяву підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на доводи, що у ній викладені.

Представник заінтересованої особи ТОВ «Вердикт Капітал» Змієвська Т.П. заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість.

Заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кошарський О.В. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи обставини справи, наявність копії матеріалів виконавчого провадження, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутність приватного виконавця.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.1ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.06.2015 у справі № 753/22671/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "РОДОВІД БАНК" в рахунок заборгованості за кредитним договором - 17 057 доларів США 44 центи, в рахунок відшкодування пені - 10 000 гривень, в рахунок відшкодування 3 % річних -5 307.60 грн. В задоволення решти заявлених позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.06.2015 у справі № 753/22671/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "РОДОВІД БАНК" в рахунок відшкодування судових витрат 3654,00 грн.

На виконання вищевказаного судового рішення 20.07.2015 Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчі листи із зазначенням терміну пред`явлення до виконання до 14.07.2016 відповідно до чинної на той час редакції ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.09.2019 замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» його правонаступником - ТОВ «Вердикт Капітал» по виконанню рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26.06.2015 у справі № 753/22671/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 , на користь кредитора заборгованості за кредитним договором № 37.3/АА-064.07.2 від 27.06.2007.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дем`янової Л.О. від 13.05.2021 було повернуто стягувачу виконавчий лист № 753/22671/14-ц виданий 20.07.2015 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "РОДОВІД БАНК " боргу в сумі 17 057 доларів США 44 центи.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.09.2019 задоволено подання старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дем`янової Л.О. про видачу дубліката виконавчого документа та видано дублікат виконавчого листа за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2015 р. у цивільній справі № 753/22671/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вказана ухвала суду набрала законної сили.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.06.2021 виправлено помилку у виконавчих листах №753/22671/14-ц, виданих на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.06.2015 у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом зазначення номеру справи «753/22671/14-ц».

21.04.2021 Дарницьким районним судом м. Києва було видано три дубліката виконавчих листів у справі 753/22671/14-ц, зокрема: про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід банк»» заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 057,44 доларів США; про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід банк»» в рахунок відшкодування пені - 10000,00 грн.; про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід банк»» в рахунок відшкодування 3 % річних - 5307,60 грн. (т. 2 а.с. 16-17, 24-27).

Разом з тим, в мотивувальній частині ухвали від 23.09.2019 суд прийшов до висновку, що державний виконавець довів факт втрати оригіналу виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва 753/22671/14-ц від 20.07.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід банк»» заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 057,44 доларів США., а тому були наявні підстави для видачі його дубліката.

Таким чином дублікати виконавчих листів № 753/22671/14-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» в рахунок відшкодування пені -10000 гривень та про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» в рахунок відшкодування 3 % річних - 5 307,60 гривень, видані 21.04.2021 Дарницьким районним судом м. Києва помилково, а тому відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України наявні підстави для визнання їх такими, що не підлягають виконанню.

Вказане, зокрема підтверджується й тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського О.В. перебуває оригінал виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва 753/22671/14-ц від 20.07.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід банк»» в рахунок відшкодування 3 % річних - 5307,60 грн., що вбачається із копії матеріалів зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_6.

З копії матеріалів зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_6 також вбачається, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавчий лист (дублікат) № 753/22671/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід банк»» заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 057,44 доларів США.

Заявник просить визнати вказаний виконавчий лист (дублікат) таким, що не підлягає виконанню, оскільки він не відповідає оригіналу. Крім того, заявник, як на підставу визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилається на те, що стягувачем пропущені всі строки, в рамках яких виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання.

Що стосується посилань заявника на невідповідність дубліката виконавчого листа його оригіналу, що на його переконання, є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню, то їх слід відхилити.

Суд погоджується, що дублікат виконавчого листа № 753/22671/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід банк»» заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 057,44 доларів США містить помилки (невірно зазначено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, дату набрання рішенням законної сили, найменування стягувача), разом з тим, такі помилки можуть бути виправленні судом, який видав виконавчий лист, за заявою стягувача або боржника.

Даючи оцінку доводам заявника про порушення строку пред`явлення вказаного виконавчого документа (дубліката листа) до виконання, слід зазначити наступне.

Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження». Указаний Закон є спеціальним законом, яким державний та приватний виконавці керуються при примусовому виконанні рішень суду та інших органів (посадових осіб).

Матеріалами справи встановлено, що станом на день набрання рішенням законної сили та видачі 20.07.2015 Дарницьким районним судом м. Києва виконавчого листа № 753/22671/14-ц діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV зазначено, що строк для виконання судових рішень встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Водночас 05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), яким збільшено строк пред`явлення виконавчих документів до виконання до трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили (частини перша, друга статті 12 Закону №1404-VIII).

Частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У пункті 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VІІІ виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Отже, законодавець збільшив до трьох років після набрання рішенням законної сили строк пред`явлення до виконання як виконавчих листів суду, виданих після набрання чинності цим законом (05.10.2016), так і виконавчих листів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 та строк пред`явлення яких до виконання не сплинув станом на 05.10.2016.

У статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

У постанові Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року у справі № 910/18165/13 (провадження № 6-698гс16) зроблено висновок, що «після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується».

Отже, враховуючи, що виконавчий лист № 753/22671/14-ц, виданий Дарницьким районним судом м. Києва, був повернутий стягувачу ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі п. 1, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» 13.05.2021, саме з цього часу заново розпочався перебіг строку для пред`явлення його до виконання і вказаний виконавчий лист (дублікат) був пред`явлений до виконання 24.09.2021, тобто в межах строку встановленого законом.

У справі «Soering vs UK» Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

З огляду на викладене, враховуючи те, що обов`язок боржника ОСОБА_1 за виконавчим листом №753/22671/14-ц про стягнення на користь ПАТ «Родовід банк»» заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 057,44 доларів США не припинився, виконання боржником рішення суду від 26.06.2015 в зазначеній частині судом не встановлено, вищевикладені доводи заявника та обставини, викладені в поданій заяві не можуть бути правовою підставою для визнання виконавчого листа (дубліката) таким, що не підлягає виконанню.

Жодних підстав, як матеріально-правових, так і процесуально-правових, для визнання виконавчого листа (дубліката) №753/22671/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід банк»» заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 057,44 доларів США таким, що не підлягає виконанню судом не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80, 259, 353-355, 431, 432 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню дублікат виконавчого листа № 753/22671/14-ц, виданий 21.04.2021 на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.06.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» в рахунок відшкодування пені -10000 гривень.

Визнати таким, що не підлягає виконанню дублікат виконавчого листа № 753/22671/14-ц, виданий 21.04.2021 на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.06.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» в рахунок відшкодування 3 % річних - 5 307,60 гривень.

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 06.08.2024.

Суддя Мицик Ю.С.