справа № 208/5922/24
№ провадження 2-с/208/204/24
УХВАЛА

31 липня 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області Савранський Т.А., розглянувши заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за № 208/5922/24 від 17 липня 2024 року виданого за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі», суд

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг по оплаті за теплопостачання, судового збору.

17.07.2024 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_1 , на користь КП КМР «Центральні тепломережі» 33 286, 81 гривні заборгованості по оплаті за теплопостачання, та судовий збір у розмірі 302, 80 гривень.

29.07.2024 року боржник ОСОБА_1 , звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою про скасування судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за № 208/5922/24 від 17 липня 2024 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що 19.07.2024 року отримала судовий наказ в канцелярії суду.

В заяві про скасування судового наказу боржник зазначає, що вимогами стягувача вона незгодна. Вважає, що судовий наказ необґрунтованим та безпідставним, таким що підлягає скасування, також зазначила що не була повідомлена про дату та місце розгляду справи, тому була позбавлена можливості надати свої заперечення, також в заяві на скасування зазначила, що заборгованість була стягнута поза строками позовної давності. Окрім того ОСОБА_1 , зазначено що, за адресою: АДРЕСА_1 , вона не є єдиною повнолітньою зареєстрованою особою.

Просить скасувати судовий наказ.

Ознайомившись із заявою про скасування судового наказу, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. В заяві відповідно до п. 5 ч.3 цієї статті, боржник зазначає про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Згідно ч.6 зазначеної статті, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду.

Аналізуючи правила розгляду заяви про скасування судового наказу визначені ЦПК України можна констатувати, що зазначаючи про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача, боржник не зобов`язаний подавати докази на підтвердження наявності чи відсутності тих фактів, які обґрунтовують його заперечення проти вимог заявника.

Разом з тим, при поданні заяви про скасування судового наказу, боржник зобов`язаний підтвердити існування спору про право і як наслідок неможливість розглядати справу у наказному порядку.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 266 ЦПК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Згідно довідки за послуги з централізованого опалення КП КМР «Центральні тепломережі», виникнення боргу в межах строку для подання заяви про стягнення заборгованості.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширення коронавірусної хвороби (Covіd-19)» до Цивільного кодексу України такого змісту : «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (Covіd-19), строки визначенні статтями 257, 258, 362, 559, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу, продовжуються на строк дії карантину.

Постановою КМУ від 27.06.2023 року № 651 «Про відміну на всій території Україн карантину, встановленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби (Covіd-19)» скасовано з 30 червня 2023 року, на всій території України.

24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні було введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому, відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» неодноразово були внесені зміни щодо продовження строку дії воєнного стану в Україні та проведення мобілізації

На дату розгляду справи п. 19 викладений у наступній редакції: П.19. у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

В матеріалах заяви КП КМР «Центральні тепломережі» про видачу судового наказу, наявний типовий договір заключний 14.09.2017 року з ОСОБА_1 , з якого вбачається, що КП КМР «Тепломережі» - є виконавцем цього договору, а саме надає послуги споживачеві- ОСОБА_1 .

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII передбачено два способи укладання договору про надання комунальних послуг. Відповідно до п.4 абзацу 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги визначається порядок укладання договору за ініціативою надавача послуг

На підставі вищезазначених норм, КП КМР «Тепломережі» виступило з пропозицією укладання договору про надання комунальних послуг, надавши письмово другій стороні (споживачу) проект договору, складений згідно з типовим договором, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, що підтверджует листом від 19.09.2017р. № 1231/11.

Споживач отримавши проект договору не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього. Споживач вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання послуг централізовано опалення.

Правова позиція заявника узгоджується з висновком Великої Палати Верховнего Суду що міститься у постанові від 05.06.2018 року по справі № 338/180/17 (п.47) де зазначено, що згідно з частиною другою статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір. у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Таким чином, договір №.б/н від 14.09.2017р. направлений КП КМР «Гепомерсі споживачу (боржнику) вважається укладеним в розумінні ст.ст. 640, 642. Цивільного кодек України.

Згідно ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України - Кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов?язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Між КП КМР «Тепломережі» та КП КМР «Центральні тепломережі» керуючись рішенням Кам?янської міської ради № 2008-44/VII від 09.07.2020 року, положеннями ст.ст. 512- 519 Цивільного кодексу України, було укладено договір № 16 від 02 листопада 2020 року про відступлення права вимоги, згідно якого КП КМР «Тепломережі», передало КП КМР«Центральні тепломережі» право вимоги до споживачів теплової енергії (послуг з централізованого опалення) і обслуговування (ремонту) внутрішньобудинкових мереж (копії документів щодо відступлення права вимоги додаються).

На момент утворення боргу та підписання договору за послуги теплопостачання, ОСОБА_1 була єдиною повнолітньою особою, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 20 Закону в редакції до 01.05.2019 року передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Аналогічні обов`язки передбачені п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, згідно яких власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції з 01 травня 2019 року (далі Закон в редакції з 01.05.2019 року) передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону в редакції з 01.05.2019 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 9 Закону в редакції з 01.05.2019 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання у частині оплати заборгованості не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право».

В постанові ВС від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20 зазначено, що спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Виходячи з наведених правових позиції та змісту ЦПК України, спір про право являє собою суперечність, зовнішній вияв неспівпадіння в правових переконаннях сторін щодо існуючих прав та обов`язків.

В порядку наказного провадження можуть вирішуватись тільки вимоги які безумовно підтверджуються наявністю невиконаного зобов`язання, строк виконання по якому наступив.

Матеріали справи містять розрахунки КП КМР «Центральні тепломережі» заборгованості боржника.

Само по собі не бажання боржника сплачувати суми заборгованості за комунальні послуги, не є підставою виникнення спору про право, не є підставою скасування рішення суду у формі наказу, так як така «легкість» повністю знищує саму суть наказного провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Оскільки боржником не наведено даних про необґрунтованість вимог стягувача, не доведено в чому полягає сутність спору про право, суд вважає за необхідне залишити заяву без розгляду та повернути її боржнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 170, 171 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за № 208/5922/24 від 17 липня 2024 року виданого за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі», залишити без розгляду та повернути її боржнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому копія ухвала судді не була вручена у день складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали судді

Суддя Т.А. Савранський