Справа № 681/947/24
Провадження 2/681/443/2024
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

"30" липня 2024 р. м.Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А., вивчивши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення ідеальної частки вартості відчуженого майно,

в с т а н о в и л а:

29.07.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Обрання правильного способу захисту порушеного права є принципово важливим.

В обгрунтування позову позивачка ОСОБА_1 зазначає, що в період шлюбу за спільні кошти нею та відповідачем у справі ОСОБА_2 було придбано нежитлову будівлю, яка є правом спільної сумісної власності подружжя. У 2021 році позивачка звернулася до суду з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання за нею права власності на частини цієї нежитлової будівлі. Однак, 18.02.2022 відповідач ОСОБА_2 , незважаючи на те, що справа розглядається в Одеському апеляційному суді, без її згоди, умисно з метою привласнення коштів, продав цю будівлю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Позивачка вказує, що оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є добросовісними набувачами спірної частини нежитлової будівлі, то вона може витребувати спірне майно, шляхом подання до суду позову з вимогами до сторін правочину, відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України або про стягнення грошової компенсації ринкової вартості її частки з ОСОБА_2 , як колишнього члена подружжя, зазначаючи, що право вибору способу захисту належить позивачці, яка вказує, що обирає можливість заявити позов до ОСОБА_2 про стягнення ідеальної частки вартості відчуженого майна в загальній сумі 1775049 грн.

У своєму позові, як на підставу для задоволення позовних вимог, позивачка ОСОБА_5 посилається на норми ч. 1 ст. 388 ЦК України.

В позовній заяві позивачка ОСОБА_1 вказує, що право вибору способу захисту належить позивачу та зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, вона може стягувати грошову компенсацію еквівалентну вартості майна, проте не зазначає, якими саме нормами національного законодавства передбачений такий спосіб захисту порушено права. Зазначена ч. 1 ст. 388 ЦК України містить лише вичерпний перелік підстав, коли власник має право витребувати від набувача майно і взагалі не містить ніякого посилання про альтернативу «витребування майна або стягнення грошової компенсації». Тобто, норми ч. 1 ст. 388 ЦК України не можуть застосовуватись як підстава для задоволення позову про стягнення грошової компенсації, а лише на вимогу щодо витребування майна.

Тому, позивачці ОСОБА_1 слід конкретизувати та вказати, якими нормами законодавства вона обґрунтовує свої позовні вимоги.

Згідно з ч. 6 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Таким чином, суд зауважує, що позовна заява має містити нормативно-правове обґрунтування позовних вимог - норми права, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, які в сукупності дають право особі звернутися до суду саме з такими вимогами до відповідача.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 не зазначила у своїй позовній заяві поштові індекси позивача та відповідача, район та область місця проживання сторін, а також не вказано відомі номери засобів зв`язку, зокрема, відповідача.

З огляду на викладене, позивачці слід усунути вищевказані недоліки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259, 260 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення ідеальної частки вартості відчуженого майна залишити без руху, надавши позивачці строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачці, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Горгулько