Справа № 723/2426/24
Провадження № 2/723/3125/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.

за участю секретаря судових засідань Крупчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Вона проживала в с. Череш, (Сторожинецького) Чернівецького р-ну. Разом з нею проживали та були зареєстровані, ОСОБА_4 чоловік та син ОСОБА_1 , чим фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на земельну ділянку площею 2,61 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧВ № 011597 від 27.05.2002 року.

Однак, оригінал Державного акту було втрачено.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відповідач по справі ОСОБА_2 , звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_4 та було заведено спадкову справу.

В установлений законом шестимісячний строк після смерті матері та батька позивач не звертався в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживав та був зареєстрований з спадкодавцями на час відкриття спадщини.

Єдиним спадкоємцем за законом є відповідач по справі, однак він, спадщину на вказане спадкове майно не оформляв.

Посилаючись на обставини викладені вище позивач просив суд встановити належності правовстановлюючого документу та визнати за ним право власності на земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову.

Визнання позову відповідачем, згідно вимог ч.3 і ч.4 ст.200 та ст.206 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. При цьому суд знаходить, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на земельну ділянку площею 2,61 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧВ № 011597 від 27.05.2002 року. Оригінал Державного акту було втрачено.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відповідач по справі ОСОБА_2 , звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_4 та було заведено спадкову справу.

В установлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавців позивач не звертався в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживав та був зареєстрований з спадкодавцями на час відкриття спадщини.

Єдиним спадкоємцем за законом є відповідач по справі, який позовні вимоги визнав.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Підсумовуючи викладене і зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин, визнання позову відповідачем, суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права на спадкове майно за законом підлягають задоволенню.

Крім того судом встановлено, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 27.05.2002 року було помилково вказано прізвище спадкодавця « ОСОБА_5 » замість правильно « ОСОБА_5 ». Внести зміни у вказаний акт не є можливим, у зв`язку зі смертю спадкодавця.

Вирішуючи вимогу про встановлення даного юридичного факту, суд виходить з того, що відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення вказаного юридичного факту, він має бути встановлений в судовому порядку.

Задоволення вимог про встановлення юридичного факту має юридичне значення для позивача. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених ним та підтверджених документами.

На підставі ст.ст. 1223, 1261, 1269, 1270 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 197, 315, 259, 268, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно за законом, задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документу Державного Акту на право власності на земельну ділянку площею 2,61 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧВ № 011597 від 27.05.2002 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,61 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧВ № 011597 від 27.05.2002 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: