ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1165/24
провадження № 2/753/3261/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
02 серпня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Лузовою І. В., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справіза позовом ОСОБА_1 , представник позивача: ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , представник відповідача: ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Євтушок Ірина Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Солонько Микола Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
06.06.2024 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення у цивільній справі № 753/1165/24 за позовом ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) до до ОСОБА_3 (далі також - ОСОБА_3 , відповідач) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Вказаним рішенням позов задоволено в повному обсязі. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 15.12.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Євтушок Іриною Олександрівною, зареєстрований у реєстрі за № 1116, про звернення стягнення на належний позивачу транспортний засіб - автомобіль марки RENAULT, модель SCENIC, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2014 року випуску, тип - легковий седан-В, колір - сірий, державний номер НОМЕР_2 . Також на користь позивача з відповідача стягнуто судовий збір в загальному розмірі 1 816,80 грн.
14.06.2024 від позивача в особі його представника ОСОБА_2 надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 35 000 грн (подана на пошту 11.06.2024).
01.07.2024 від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги адвоката до 2 000 грн. Клопотання мотивоване тим, що в укладеному позивачем договорі про надання правової допомоги відсутні умови щодо порядку обчислення, форми та розміру гонорару адвоката, в акті приймання-передачі наданих послуг не зазначено детальний опис таких послуг і їх вартість та не надано доказів сплати коштів за надану правничу допомогу, а заявлені до відшкодування витрати значно перевищують рівень цін на юридичні послуги у м. Києві та Київській області.
З огляду на встановлену нормою частини четвертої статті 270 ЦПК України дискрецію суду щодо порядку розгляду питання про ухвалення додаткового рішення, суд не визнав за необхідне викликати учасників справи в судове засідання.
Вирішуючи питання про судові витрати у даній справі, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.
Відповідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами частини восьмої статті 141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Статтею 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше 20 днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що до ухвалення рішення по суті справи позивач не подавав докази на підтвердження розміру своїх витратна професійну правничу допомогу, проте у позовній заяві зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір таких витрат становить 30 000 грн та вказав, що детальний їх розрахунок і докази понесених витрат будуть надані у встановлений частиною восьмою статті 141 ЦПК України строк.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат (ураховуються): 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини третьої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). ої цієї статті.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Частиною третьою статті 141 цього Кодексу передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Судом установлено, що відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги від 25.12.2023 № 66 адвокат Єремов М. С. прийняв на себе зобов`язання надавати правову допомогу ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 30-32).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 628, частини першої статті 632 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дає визначення договору про надання правничої допомоги як домовленості, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами частини третьої статті 27 цього Закону до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту, при цьому розмір гонорару та порядок його обчислення (фіксований розмір, погодинна оплата), визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Отже за змістом наведених положень матеріального права обов`язковою умовою договору про надання правничої допомоги, що визначена законом, є вартість правових послуг.
Дослідженням змісту укладеного між адвокатом Єремовим М. С. та клієнтом ОСОБА_1 договору про надання правничої допомоги установлено, що у ньому відсутня умова щодо вартості правових послуг. Доказів, які б свідчили про те, що сторони даного договору при укладенні договору або пізніше погоджували дану умову, суду не надано.
Водночас 10.06.2024 адвокат Єремов М. С. та клієнт ОСОБА_1 підписали акт прийому-передачі виконаних робіт за договором пронадання правової (правничої) допомоги від 25.12.2023, відповідно до якого загальна вартість наданих за цим договором послуг (гонорар) становить 35 000 грн(т. 2 а.с. 34), проте всупереч вимог частини третьої статті 137 ЦПК України детальний опис робіт (наданих послуг) у цьому акті відсутній.
На підставі зазначеного акту адвокат виставив ОСОБА_1 рахунок-фактуру на вказану суму (т. 2 а.с. 33).
Як вірно зазначає відповідач, доказів сплати позивачем коштів за договором про надання правничої допомоги суду не надано, проте вказана обставина сама по собі не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, оскільки за змістом положень пункту 1 частини другої статті 137 та частини восьмої статті 141 ЦПК України розподілу за результатами розгляду справи підлягають не лише фактично сплачені стороною витрати на професійну правничу допомогу, а й ті, які мають бути сплачені в майбутньому.
Зважаючи на сукупність наведених обставин, а саме: відсутність у тексті договору пронадання правничої допомоги умов щодо порядку обчислення, форми та розміру гонорару адвоката; ненадання детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); викладені вище доводи відповідача щодо зменшення розміру заявлених позивачем витрат на правову допомогу, суд вбачає підстави для застосуванням своїх дискреційних повноважень та з урахуванням конкретних обставин цієї справи, її перебігу та принципу пропорційності визнає такими, що мають ураховуватись для цілей розподілу судових витрат у цій справі, витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
За положеннями статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача.
Відтак з огляду на результат розгляду справи суд покладає на відповідача визнані обґрунтованими витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, суд
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 .
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя:
Повне додаткове рішення складене 02.08.2023.