Справа № 645/7050/23
Провадження № 2/645/599/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сілантьєва Е.Є.

за участю секретаря судових засідань - Ятлової Ю.В.,

за участю:

представника відповідача за первісним позовом - адвоката Моргун Наталії Ігорівни, яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5256 від 31.10.2018

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника відповідача про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні з боку матері по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , через свого представника - адвоката Тимошенко Л.В. через підсистему «Електронний суд»звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 27.06.2014 року між нею та ОСОБА_1 , зареєстрований Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 258.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 19 грудня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

19.01.2024від відповідача ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Моргун Н.І. надійшла зустрічна позовна заява, згідно якої відповідач просить зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні з дочкою та надати ОСОБА_3 можливість вільно спілкуватися у вільний від школи час з Позивачем за допомогою засобів зв*язку.

16.04.2024 від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Моргун Н.І. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні з боку матері та визначення місця проживання дітей. В обґрунтування заяви зазначено, що сторона позивачів вважає, що позовна заява підлягає поверненню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правила загальної підсудності визначають компетенцію суду з розгляду справи залежно від місцезнаходження відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК позови до фізичної особи пред`являються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Разом з тим, згідно зустрічного позову, відповідачка ОСОБА_2 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до території Немишлянського району м. Харкова, а відтак територіальної юрисдикції Фрунзенського районного суду м. Харкова. Проте зустрічна позовна заява не містить виклад обставин та мотивів, з огляду на які необхідно розглядати зустрічний позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, спору по якому немає саме в цьому провадженні. Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Зі змісту позовної заяви ОСОБА_4 вбачається, що позивач заявив вимогу: про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Ця вимога не є основною та похідною, тобто, вирішення позовної вимог про усунення перешкоди у спілкуванні з дитиною не залежить від вирішення питання розірвання шлюбу. Крім того, діючими нормами процесуального права передбачений різний порядок позовного провадження у справах за такими вимогами. Так, розгляд позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні з боку матері передбачається в порядку загального позовного провадження, а розірвання шлюбу - в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, слід звернути увагу на те, що два позови не можуть бути розглянути в одному провадженні (розірвання шлюбу, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною), оскільки відсутня спільність предмету позову, позовні вимоги не однорідні. У справах про розірвання шлюбу передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі, що в свою чергу не передбачено при розгляді справи про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною і може призвести до безпідставного затягування розгляду позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки залучено не було, що говорить про те, що відповідач має намір затягувати розгляд справи. Також, вимоги про усунення перешкод ту спілкуванні з дитиною та ту її вихованні з боку матері можуть залишатися невирішеними тривалий час, а вимоги про розірвання шлюбу повинні розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, при розгляді такого спору обов`язковим є залучення органу опіки та піклування та надання ним відповідного висновку, тобто збільшується обсяг учасників процесу, що ускладнює вирішення справи в цілому. Таким чином, в порушення вимог ст. 193 ЦПК України, у позовній заяві не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає доцільність спільного розгляду і яким чином задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та усунення перешкод к спілкуванні з дитиною, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу, не залежить від правильності позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні з боку матері. Крім того, як вже зазначено вище, строки розгляду позовних вимог про розірвання шлюбу і позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, є різними.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Моргун Н.І. просила прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним.

До судового засідання позивач та її представник не з`явились, про день та час слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, надали заяву з проханням проводити судові засідання за їх відсутності.

Суд вивчивши матеріали справи та зустрічну позовну заяву, заслухавши думку сторін, суд приходить до наступного.

Статтею 193 ЦПК України встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За ч. 3 ст.193 ЦПК вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Суд наголошує, що прийняття зустрічного позову дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їхніх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Однак, вирішуючи питання про прийняття до розгляду зустрічного позову, слід виходити з такого.

У своїх постанові від 27.01.2021 у справі №908/1688/20, у постанові Великої Палати від 13.03.2019 № 916/3245/17 Верховний Суд зазначав, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним, при цьому взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах.

Так, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу стосуються прав подружжя.

Вивчення змісту зустрічного позову вбачається, що вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні з боку матері стосуються дитини та її інтересів, що свідчить про те, що фактично вони обґрунтовані різними підставами, предмет доказування є різним.

Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Суд звертає увагу, що задоволення зустрічного позову в даному випадку не доводить відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову, який за наявності визначених законом підстав, також може бути задоволеним. Так само і відмова в задоволенні одного з позовів не свідчитиме про наявність підстав для автоматичного задоволення іншого позову. Ухвалення рішень за кожним з позовів залежатиме від того, чи будуть доведені сторонами обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Тому ризик ухвалення суперечливих або взаємовиключних рішень в даному випадку відсутній.

Отже суд доходить висновку, що в даному випадку об`єднання вимог за первісним та основним позовами може ускладнити розгляд справи.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено взаємопов`язаності позовів та доцільності їх спільного розгляду, а також можливості виключення задоволення первісного позову у разі задоволення зустрічного /ч.2 ст.193 ЦПК/, зустрічний позов підлягає поверненню позивачеві.

В свою чергу повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє позивача за зустрічним позовом подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 193, 194, 197 суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні з боку матері - відмовити та повернути позов позивачеві.

Копію зустрічної позовної заяви залишити в матеріалах справи.

Роз`яснити право ОСОБА_1 на звернення до суду з позовом на загальних підставах, передбачених ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 06.08.2024.

Головуючий суддя -