ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1300/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/1287/24 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Василенко Л.І., Новікова О.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_2 ;

відповідач Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго»;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_2 ;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 09 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» щодо відсутності пропозиції на укладення договору з надання комунальних послуг, визнання договору неукладеним,

в с т а н о в и в:

08.05.2024 року ОСОБА_2 (мешканець АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» (місце знаходження: м. Сміла, вул. Чорновола, 72а) про визнання відсутньою пропозиції на укладання договору з надання комунальних послуг, визнання договору неукладеним.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 09 травня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» щодо відсутності пропозиції на укладання договору з надання комунальних послуг, визнання договору неукладеним - передано за територіальною підсудністю на розгляд до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Ухвала суду мотивована тим, що на територію м. Сміла Черкаської області юрисдикція Черкаського районного суду Черкаської облаті не поширюється, дана позовна заява не підсудна Черкаському районному суду Черкаської області, згідно правил ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 09 травня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до Черкаського районного суду Черкаської області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали. Вказує, що місце проживання позивача та місцезнаходження відповідача знаходяться в Смілянській міській територіальній громаді, що входить до складу територій Черкаського району Черкаської області, територіальна підсудність яких віднесена до Черкаського районного суду.

Вважає, що судом першої інстанції в порушення вимог ч. 5 ст. 28 ЦПК України Черкаським районним судом Черкаської області в реалізації права на подання позову про захист прав споживача за зареєстрованим місцем проживання неправомірно відмовлено.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно із частиною першою статі 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Частиною першою статті 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справ до його юрисдикції (предметної та суб`єктної) та підсудності (територіальної юрисдикції).

Територіальна юрисдикція визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Із матеріалів справи вбачається, що 08.05.2024 року ОСОБА_2 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про визнання відсутньою пропозиції на укладання договору з надання комунальних послуг, визнання договору неукладеним.

Відповідно до клопотання позивача про віднесення позову до територіальної підсудності Черкаського районного суду, ОСОБА_2 обрано підсудність розгляду справи Черкаському районному суду Черкаської області на підставі ч. 5 ст. 28 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання позивача. Крім того, позивач звертає увагу на неможливість розгляду справи суддями Смілянського міськрайонного суду Черкаської області через недовіру до них.

Стаття 28 ЦПК України встановлює правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю. Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Так відповідно до положень ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Одночасно за загальним правилом територіальної підсудності за вимогами ст. 27 ЦПК України позови пред`являються за місцезнаходженням відповідача.

У даному випадку спір у справі виник з приводу надання комунальних послуг та безпосередньо пов`язаний з захистом прав споживача.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Також п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України № 1023-XII передбачено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 зазначив своє місце проживання: АДРЕСА_2 . Адресу відповідача КП «Смілакомунтеплоенерго» вказав вул. Чорновола (Дзержинського) 72 а, м. Сміла, Черкаський район Черкаська область, 20701.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції вірно зазначив, що оскільки обидві сторони проживають/ знаходяться у м. Сміла, Черкаського району, Черкаської області, згідно положень ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 28 ЦПК України даний спір не підсудний Черкаському районному суду Черкаської області.

Що стосується доводів скаржника з приводу того, що згідно Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» в Черкаській області утворено чотири райони: Черкаський, Золотоніський, Звенигородський та Уманський, а тому Смілянського району не існує, у зв`язку з чим даний спір підсудний Черкаському районному суду Черкаської області, колегія суддів зазначає наступне.

Після прийняття Верховною Радою України Постанови «Про утворення та ліквідацію районів» 17 липня 2020 року N 807-IX, більшість населених пунктів увійшли до інших районів, проте відповідно до п.3-1 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року N 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX.

Так як на момент подачі позовної заяви на територію м. Сміла Черкаської області юрисдикція Черкаського районного суду Черкаської області не поширюється, дана позовна заява не підсудна Черкаському районному суду Черкаської області, що було зазначено судом першої інстанції.

Разом з тим, суд першої інстанції вірно зазначив, що нормами ЦПК України не передбачено розгляд справи іншим судом за вибором позивача у разі його недовіри до складу суддів певного суду (що вказує позивач у своїй позовній заяві).

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Згідно зі ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 09 травня 2024 року про передачу справи за територіальною підсудністю на розгляд до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 09 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню у відповідності до статті 389 Цивільного процесуального кодексу України не підлягає.

Судді