БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1695/24
Провадження № 2-н/497/180/24
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

29.07.24 суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши в залі суду в м.Болград заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Віта-ДМ" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

17.07.2024р. до суду з вищезазначеною заявою звернувся представник заявника, якою просить стягнути з боржника - гр. ОСОБА_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 - заборгованість з оплати житлово-комунальної послуги в розмірі 13406,5грн. та 302,8рн. судових витрат - в розмірі сплаченого заявником судового збору, а саме, - заборгованість за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Ознайомившись з матеріалами заяви, суд дійшов висновку, що заява не підсудна Болградському районному суду Одеської області, у зв`язку з чим підлягає направленню за підсудністю до іншого -належного суду, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надання їй житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , а тому, за правилами виключної підсудності, заява підлягає розгляду судом, юрисдикція якого розповсюджується на цю адресу.

Так, вдповідно до ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим кодексом.

Проте, згідно вимог чинного законодавства та судової практики підсудність позовів щодо нерухомого майна - є виключною, оскільки, за правилами ст.30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Так, постановою Пленуму №3 від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ зазначив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. В разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Таким чином, у даному випадку, застосовуються правила виключної підсудності, оскільки предметом заяви є стягнення витрат, пов`язаних з утриманням нерухомого майна, і відповідно до положень ст.ст.30,162 ЦПК України заява має розглядатися судом за місцем розташування нерухомого майна.

Відповідно до п.9ч.1ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Однак, оскільки справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Болградського районного суду Одеської області, - заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Віта-ДМ" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 - підлягає направленню для розгляду за підсудністю до Київського районного суд м.Одеси - за місцем розташування нерухомого майна відповідно до п.1ч.1ст.31 ЦПК України, - згідно якого суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись ст.31, 32, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Передати для розгляду за належною територіальною підсудністю заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Віта-ДМ" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , - до Київського районного суду м.Одеси (65080, м.Одеса, вул.Варненська,3б, ).

Копію ухвали невідкладно направили заявнику для відому.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії до Одеського апеляційного суду, та, відповідно до ст.261 ЦПК України, оскільки постановлена судом у судовому засіданні без повідомлення (виклику) учасників справи, - набирає законної сили в момент підписання її суддею.

Суддя А.В. Кравцова