УХВАЛА

02 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 560/904/15-ц

провадження № 61-7549св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Нікольченка Бориса Борисовича, про зупинення виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 07 травня 2024 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Публічне акціонерне товариство «Омега Банк», про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання недійсним кредитного договору, іпотечного договору, договорів поруки та застосування правових наслідків недійсності правочинів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулося з позовом, позовні вимоги якого у квітні 2016 року уточнив та збільшив, та просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість станом на 10 березня 2016 року у загальному розмірі 21 215,97 дол. США.

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив:

визнати порушеним його право - споживача фінансових послуг банку;

визнати недійсними:

кредитний договір від 15 квітня 2008 року № 1703/0408/55-004;

іпотечний договір від 15 квітня 2008 року № 1703/0408/55-004-Z-1;

договір поруки від 15 квітня 2008 року № 1703/0408/55-004-Р-1;

договір поруки від 15 квітня 2008 року № 1703/0408/55-004-Р-2;

скасувати заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 , накладену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стафійчук С. Є., зареєстровану в реєстрі за №709 та іпотеку, шляхом виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 грудня 2023 року позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 400 470,62 грн. В іншій частині первісного позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 07 травня 2024 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») задоволено частково.

Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 грудня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитом у розмірі 15 653,57 дол. США, за відсотками - 961,70 грн, пеню - 11 087,98 грн.

В іншій частині первісного позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

У травні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Нікольченка Б. Б., на постанову Рівненського апеляційного суду від 07 травня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи № 560/904/15.

У липні 2024 року до суду касаційної інстанції надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Нікольченка Б. Б., про зупинення виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 07 травня 2024 року.

Заява обґрунтована тим, що органом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у вказаній справі, звернуто стягнення на доходи боржника, вчинено арешт коштів боржника, а тому у разі виконання оскаржуваного судового рішення, поворот його виконання буде утрудненим та/або практично неможливим.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання або дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання або дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Законом не визначений перелік підстав, за наявності яких суд має право зупинити виконання оскарженого рішення суду або його дію. Свобода суддівського розсуду не є необмеженою, оскільки такі дії суд вчиняє після набрання рішенням законної сили, а однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України). Тому зупинення виконання (дії) рішення суду допускається лише у виняткових випадках.

Заявник має обґрунтувати та довести, що не зупинення дії рішення або його виконання може мати незворотні наслідки.

Проста незгода з мотивами ухваленого рішення не є достатньою підставою для зупинення його виконання (дії), оскільки правильність застосування норм права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи судові рішення по суті, а не на стадії відкриття касаційного провадження.

Відповідно до сформованої судової практики суд при вирішенні питання про зупинення виконання (дії) рішення враховує такі обставини: ймовірності утруднення повторного розгляду справи або неможливість здійснення повороту виконання рішення внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки, негайне виконання може завдати значної шкоди (призвести до знищення майна, втрати репутації) або призвести до інших негативних наслідків, які не можна буде виправити. Таке питання вирішується за заявою учасника справи або за ініціативою суду з урахуванням конкретних обставин справи.

Зупинення дії (виконання) рішення є винятковим заходом і має застосовуватися лише у випадках, коли це дійсно необхідно для запобігання негативним наслідкам, які не можна буде виправити в майбутньому у разі скасування судового рішення.

Водночас наведені ОСОБА_1 доводи не свідчать про наявність підстав для зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, заявником не наведено жодних ризиків, підтверджених доказами, що не зупинення виконання постанови апеляційного суду може призвести до негативних наслідків, клопотання не містить інших обґрунтованих обставин відповідно до зазначених вище критеріїв, а зводяться до мотивів касаційної скарги щодо незаконності оскаржуваного судового рішення апеляційного суду.

Враховуючи наведене, відсутні правові підстави для задоволення заяви про зупинення виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 07 травня 2024 року.

Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Нікольченка Бориса Борисовича, про зупинення виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 07 травня 2024 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян