ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2101/24 Номер провадження 22-ц/814/2811/24Головуючий у 1-й інстанції Просіна Я.В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Кузнєцової О.Ю., Пікуля В.П., за участі секретаря Буйнової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 травня 2024 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Укрліктрави» заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Укрліктрави» на її користь заробітну плату в сумі 13145,60 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 29245,44 грн., а також 302,80 грн сплаченого судового збору.

Ухвалою Лубенського районного суду Полтавської області від 24 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Укрліктрави» заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку направлено до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю.

Не погодившись з вказаною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права просила, ухвалу районного суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що районний суд направляючи справу для розгляду до суду за місцезнаходженням боржника не звернув уваги на те, що заяву про видачу судового наказу про стягнення заробітної плати може бути подана за правилами альтернативної підсудності, а саме за зареєстрованим місцем проживання або перебування позивача (заявника).

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що заяву про видачу судового наказу не належить до підсудності даного суду, оскільки місцезнаходження відповідача знаходиться на території Шевченківського району м. Києва, а заявник не навів підстав для розгляду такої заяви за її місцем проживання.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з вимогами статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Територіальна юрисдикція (підсудність) цивільних справ визначена в параграфі 3 глави 2 ЦПК України та поділяється на: загальну (за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача) стаття 27 ЦПК України; альтернативну (за вибором позивача) стаття 28 ЦПК України; виключну стаття 30 ЦПК України.

Правила загальної підсудності цивільних справ визначені в частині 1 статті 27 ЦПК України, згідно з якою позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У той же час законодавець визначив підсудність справ за вибором позивача, зокрема, частина перша статті 28 ЦПК України передбачає, що позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача (п.1). Позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням (п.7).

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачу надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Отже, за змістом наведеного можна дійти висновку, що, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

При цьому суд не має права обмежувати вибір позивача (заявника) для розгляду справи у конкретному суді.

Таким чином, позови (заяви), що виникають із трудових відносин можуть бути подані як за зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача (боржника), так і за зареєстрованим місцем проживання (перебування) позивача (заявника)за вибором останнього.

Частина 1 статті 162 ЦПК України передбачає, що заява про видачу судового наказу подається саме за загальними правилами підсудності, а не за правилами загальної підсудності, тому при визначенні підсудності такої заяви можливо застосувати не лише правила загальної підсудності, тобто частину 1 статті 27 ЦПК України, а й визначені частиною 1 статті 28 ЦПК України правила альтернативної підсудності за вибором позивача (щодо наказного провадження - за вибором заявника).

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, чим порушив норми процесуального права що призвело до обмеження права заявника на доступ до правосуддя

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.368, 369, 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,- задовольнити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 травня 2024 року,- скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Укрліктрави» заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку- направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 25 липня 2024 року.

Головуючий суддя : _________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _________________ О.Ю. Кузнєцова ______________В.П. Пікуль