ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 650/2503/23 Головуючий в суді І інстанції Сікора О.О. Провадження № 22-ц/819/238/24 Доповідач Кутурланова О.В.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Кутурланової О.В.,

суддів:Воронцової Л.П., Майданіка В.В.,

секретар Олійник К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області у складі судді Сікори О.О. від 19 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В обґрунтування вимог ОСОБА_2 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

У визначенні законом строки він, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності йому відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на спадкове майно за спадкодавцем, у зв`язку з чим просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, визнано за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В порядку ч.1 ст. 352 ЦПК України ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу на зазначене рішення суду, посилаючись на те, що ухваленим у справі рішенням порушено її спадкові права, а також на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та просила скасувати ухвалене у справі рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що вона є рідною онукою спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті бабусі в 2003 році її батько (син спадкодавця) - ОСОБА_4 разом зі своїм рідним братом - позивачем по справі ОСОБА_2 звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Державним нотаріусом заведено спадкову справу, однак спадкоємцям відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадкове майно у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлючого документу на нього. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого вона у передбачені законом строки прийняла спадщину. В січні 2024 року нею знайдено оригінал правовстановлючого документу на спірний будинок, однак оформити своє право на частку у спірному майні вона позбавлена можливості, оскільки позивач не повідомив суд про наявність інших спадкоємців і рішенням суду право власності на весь будинок визнано за позивачем.

Письмових відзивів на скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

На розгляд справи до суду апеляційної інстанції сторони не з`явился, хоча належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань не подавали.

Відповідно до ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Цивільне-процесуальне законодавство встановлює обов`язок учасників процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи (ч.1 ст.131).

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 року у справі № 759/14068/19 наголосив, що попре те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З матеріалів справи вбачається, що учасники судового розгляду належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, будь-яких клопотань не подавали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, що не з`явились, оскільки їх явка у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце її розгляду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ст.18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення або оспорювання саме її прав (ст.4 ч.1, ст.19 ЦПК України), зазначене стосується як права на позов, так і права на апеляцію.

Згідно з ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Однак з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитися в повній мірі з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 18.04.1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Великоолександрівської с/ради від 15.04.1988 року № 67, ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (а.с.11, 8-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14.02.2006 року, про що складено відповідний актовий запис за № 33 (а.с.6).

З довідки №82/01-09 від 24.01.2024 року, виданої Великоолександрівською державною нотаріальною конторою Херсонської області, вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведена спадкова справа. З заявами про прийняття спадщини звернулися її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям не видавалося (а.с.23).

З долучених до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , рідного брата позивача по справі ОСОБА_2 (а.с.43-46) і онукою спадкоємиці ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , батько апелянта, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.11.2015 року, про що складено відповідний актовий запис за № 128 (а.с.48).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 04.03.2016 року приватним нотаріусом заведено спадкову справу №19/2016 після смерті ОСОБА_4 (а.с.49). Спадкоємцем у даній справі є ОСОБА_1 .

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Приймаючи до уваги, що батько апелянта у передбаченому законом порядку прийняв спадщину, а після його смерті ОСОБА_1 є його спадкоємцем за законом, яка також відповідно до закону прийняла належну йому спадщину, тому саме вона, а не Великоолександрівська селищна військова адміністрація Бериславського району Херсонської області є належним відповідачем у цій справі.

Як роз`яснено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі№ 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

При цьому, суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року справі №461/6793/15-ц (провадження № 61-15551св18).

. Судом першої інстанції не з`ясовано кола спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , що призвело до порушення ухваленим у справі рішенням спадкових прав апелянта.

Згідно з п. 4 ч. 3. ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Зважаючи на те, що даний позов пред`явлено до неналежного відповідача, це є безумовною підставою для відмови у його задоволенні.

При цьому в апеляційного суду відсутні повноваження щодо залучення до розгляду справи співвідповідачів у порядку ст. 51 ЦПК України, а відтак, виходячи з повноважень апеляційного суду, визначених ст. 374 ЦПК України, рішення суду першої інстанції слід скасувати, як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права, та ухвалити по даній справі нове судове рішення про відмову в задоволенні позову, що не перешкоджає позивачу звернутися з новим позовом, правильно визначивши суб`єктний склад сторін.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Апелянтом за подання апеляційної скарги сплачено 1 816,80 грн. судового збору, тому дана сума підлягає стягненню з позивача на користь апелянта.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 квітня 2024 року скасувати та постановити нове судове рішення.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 816,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 2 серпня 2024 року.

Головуючий О.В.Кутурланова

Судді: Л.П.Воронцова

В.В.Майданік