Справа № 441/67/24 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/229/24 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
УХВАЛА

31 липня 2024 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Копняк С.М., розглянувши в порядку письмового провадження питання про відвід судді Приколоти Тетяни Іванівни від розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 6 червня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Городоцької міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про виділ із частки, що перебуває у спільній частковій власності та користуванні, визнання права власності на нерухоме майно, припинення права спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Приколоти Тетяни Іванівни від розгляду справи.

В обґрунтування заявленого відводу заявник посилається на те, що супровідний лист суду, адресований ОСОБА_1 . Вказує, що помічник судді, який виконав цей лист - вказано ОСОБА_6 , однак згідно українського правопису «Мар`яна» пишеться з апострофом. Зазначає, що в апеляційному суді справи розглядає колегія суддів, а не один суддя. Стверджує, що її ( ОСОБА_1 ) не попередили про розгляд справи та позбавили можливості захищати свої права. Посилається на те, що ухвала від 8 липня 2024 року отримана нею (заявником) 24 липня 2024 року, однак апеляційну скаргу нею подано особисто 3 липня 2024 року. Вважає, що судом прострочено терміни винесення ухвали та повідомлення заявника. В тексті ухвали зазначається, що апеляційну скаргу подала ОСОБА_1 В ухвалі також зазначено, що заявником не надано документів про підстави звільнення від сплати судового збору, однак таку підставу вона ( ОСОБА_1 ) зазначила в клопотанні. Посилається на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі». Вказує, що згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України суд може ухвалою розстрочити сплату судового збору або відстрочити сплату такого до винесення судового рішення, якщо судовий збір перевищує 5% доходу за рік. Проте суд, зазначивши, що були надані довідки про доходи ОСОБА_1 , призначив сплатити судовий збір ОСОБА_1 в сумі 5 450,40 грн, однак не зазначив калькуляцію саме такої суми збору та не аргументував її, проте детально описує процес сплати по квитанції, що не є в компетенції суду та не відповідає передбаченим чинним законодавством вимогам до ухвали. При цьому вказує також, що прожитковий мінімум з 1 січня 2024 року на одну особу становить 2 920 грн. Вважає, що у суду не було підстав вимагати сплату судового збору в розмірі 5 450,40 грн при пенсії на сьогодні 2 700 грн. Зазначає, що згідно довідки дохід за період з червня 2023 року по травень 2024 року складає 30 855 грн, а 5% від цього доходу становить 1 542, 75 грн. Суд апеляційної інстанції постановив ухвалу, яка не стосується її ( ОСОБА_1 ) прізвища та її звернення. Печатка, яка знаходиться на звороті копії ухвали, є нечіткою, незрозуміло якої установи, що не відповідає правилам документообігу. Посилається на те, що ці обставини викликають у неї (заявника) сумніви щодо об`єктивності та неупередженості осіб, причетних до судового провадження (суддя, помічник судді). Стверджує, що ухвалою суду від 8 липня 2024 року її ( ОСОБА_1 ) позбавлено можливості розтермінувати сплату судового збору, проігноровано Міжнародні Конвенції, які мають юридичну силу в Україні. Судом чиняться їй (заявниці) перешкоди у розгляді справи, порушено норми процесуального права та очевидний конфлікт інтересів.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 30 липня 2024 року визнано необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід судді Приколоти Тетяни Іванівни від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 6 червня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Городоцької міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про виділ із частки, що перебуває у спільній частковій власності та користуванні, визнання права власності на нерухоме майно, припинення права спільної часткової власності.

Вирішення питання про відвід судді Приколоти Тетяни Іванівни передано іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2024 року, для розгляду питання про підставність заявленого ОСОБА_1 відводу судді Приколоти Тетяни Іванівни визначено суддю Копняк Світлану Миколаївну .

За вимогами частини сьомої статті 40 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України також передбачено вирішення судом питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявленого відводу, суддя дійшла таких висновків.

Підстави для відводу судді визначені статтею 36 ЦПК України.

Згідно частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення від 09 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Також ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу. Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані «справа Гаусшильдта» (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188).

Крім цього, сумніви мають бути застосовані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

ОСОБА_1 у поданій заяві не навела обґрунтованих обставин, які б свідчили про упередженість судді Приколоти Тетяни Іванівни під час постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги, поданої заявницею, без руху, а її твердження щодо незнання помічником судді українського правопису, несвоєчасного надіслання процесуальних документів, невірного обрахунку судового збору не можуть бути підставою для відводу саме судді, оскільки не підтверджують наявність об`єктивних сумнівів у її неупередженості

Загалом доводи заяви про відвід зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням, що також не може бути підставою для задоволення відводу.

Враховуючи викладене, доходжу висновку, що у задоволенні відводу, заявленого ОСОБА_1 судді Приколоті Тетяні Іванівні, слід відмовити.

Керуючись стятями 36, 40 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні заявленого ОСОБА_1 відводу судді Приколоті Тетяні Іванівні від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 6 червня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Городоцької міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про виділ із частки, що перебуває у спільній частковій власності та користуванні, визнання права власності на нерухоме майно, припинення права спільної часткової власності.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.М. Копняк