Справа № 158/1947/24
Провадження № 2/0158/540/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

30 липня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Костюкевича О.К.,

з участю секретаря судового засідання Хмілевської І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики.

Позов обґрунтований тим, що 09.05.2024 між ним та відповідачем укладений договір позики. На виконання умов договору ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 16000,00 доларів США, що підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою. Отримані кошти відповідач зобов`язувався повернути до 06.06.2024. Взяті на себе зобов`язання за борговою розпискою відповідач не виконав, грошових коштів у встановлений строк не повернув. При цьому, станом на 08.07.2024 відповідач здійснив часткове повернення суми позики в розмірі 2000,00 доларів США.У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики в сумі 14000,00 доларів США та судові витрати по справі.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.06.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Відтак, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до статті 280 ЦПК України.

Крім того, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 09.05.2024 між позивачем та відповідачем укладений договір позики. На виконання умов договору ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 16000,00 доларів США, що підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою. Отримані кошти відповідач зобов`язувався повернути до 06.06.2024, що підтверджується копією боргової розписки від 09.05.2024, яка міститься в матеріалах справи (а.с.5).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Частини 1, 2 ст. 202 ЦК України передбачають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Факт отримання відповідачем від позивача суми, обумовленої у договорі позики, підтверджується борговою розпискою від 09.05.2024, підписаною відповідачем.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа, кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Таким чином, наявність боргового документа, а саме боргової розписки у позивача свідчить про те, що відповідач не виконав зобов`язання по поверненню боргу.

Відтак, оскільки в обумовлений строк відповідач суми позики добровільно не повернув (лише частково в сумі 2000,00 доларів США), вимога позивача про стягнення з останнього суми боргу в розмірі 14000,00 доларів США є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Судом встановлено, що станом на дату ухвалення рішення (30.07.2024) офіційний курс 1 долара США становить 41,0478 гривень, а тому сума заборгованості за розпискою від 09.05.2024 у гривневому еквівалентні становить 574669,20 грн. (14000 доларів США х 41,0478).

З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 6482 грн. 85 коп., а тому у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 6482 грн. 85 коп..

Керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 82, 141, 247, 263-265, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 574669 (п`ятсот сімдесят чотири тисячі шістсот шістдесят дев`ять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6482 (шість тисяч чотириста вісімдесят дві) грн. 85 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Ківерцівським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич