КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 369/3995/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/9796/2024Головуючий у суді першої інстанції - Волчко А.Я. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Коротею Романом Олександровичем на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 12 березня 2024 року про відмову у забезпеченні позовупо цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення зобов`язань,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про припиненнязобов`язань.

Одночасно зі зверненням до суду з позовом, позивачі просили його забезпечити шляхом встановлення заборони будь-яким особам, в тому числі ОСОБА_3 вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно земельної ділянки кадастровий номер: :01:007:0281 та будинку, що знаходиться на цій земельній ділянці АДРЕСА_1 .

Вимоги заяви позивачі обґрунтовували тим, що ними було подано позовну заяву про визнання припиненим зобов`язання, яке визначено в кредитному договорі №014/2563/81/60232 від 05.07.2007 та визнання припиненою іпотеки, яка виникла на підставі договору іпотеки б/н від 05.09.2007, предметом іпотеки з яким була земельна ділянка площею 0,1233 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Кредитний договір №014/2563/81/60232 за яким відбулось відступлення прав вимоги, підписувався 05.09.2007 між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і в забезпеченні зазначеного кредитного договору цього ж дня був укладений договір іпотеки, предметом іпотеки за яким виступила зазначена вище земельна ділянка, яка належить на праві власності позивачам.

13.08.2021 р. між ТОВ «Фк Фінтайм капітал» та ОСОБА_3 були укладені договори відступлення прав вимоги за зазначеним кредитним та іпотечним договорами, за якими права вимоги були відступлені на ОСОБА_3 .

Зазначає, що вказані заходи забезпечення позову необхідно застосувати оскільки якщо це не зробити, то ОСОБА_3 як зареєстрований іпотекодержатель буде здійснювати дії по реєстрації або продажу предмета іпотеки, оскільки він вже про це попередив своєю вимогою, де він зазначив, що якщо грошові кошти у розмірі 128 352,99 доларів США йому сплачені не будуть, то він або зареєструє за собою предмет іпотеки або продасть іпотечне майно третім особам.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.03.2024 заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_4 , через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість та незаконність даної ухвали, просить її скасувати та ухвали нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити та в порядку забезпечення позову заборонити будь-яким особам, в тому числі ОСОБА_3 вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно земельної ділянки кадастровий номер :01:007:0281 та будинку, що знаходиться на цій земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що мотиви суду, які вказують на те, що незастосування заходів забезпечення не вплине на ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту та поновлення прав позивача не відповіщають обставинам справи, оскільки, позивачі посилаються на припинення кредитного та іпотечного зобов`язань - тобто на відсутність обов`язків за цими зобов`язаннями, при тому як відповідач просить виконати ці зобов`язання і попереджає, що у разі невиконання їх, предмет іпотеки вибуде із власності позивачів.

Відзивів від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник Коротя Р.О. підтрималиподану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК Україниколегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Залишаючи заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачі в своєму позові просять визнати відсутнім (припиненим) обов`язок ОСОБА_1 щодо виконання Кредитного Договору №014/2563/81/60232 від 05.09.2007 та відповідно визнати припиненим зобов`язання, яке визначено в Кредитному Договорі №014/2563/81/60232 від 05.09.2007, що був підписаний між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та визнати припиненою іпотеку, яка виникла на підставі Договору іпотеки б/н від 05.09.2007, що був укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М. та зареєстрований в реєстрі за №3476, предметом іпотеки за яким була земельна ділянка, то у разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, а тому відсутні підстави вважати, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду. Такі заходи забезпечення позову не відповідають змісту порушеного, на думку заявника, права, та не будуть співмірними із заявленими вимогами.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів, і в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, одним із видів такого забезпечення є заборона вчиняти певні дії.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від22.12.2009 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи по суті, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено, чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник реальний спір.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Зізміступред`явленихпозовнихвимогвбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 в якомупросятьвизнативідсутнім (припиненим) обов`язок ОСОБА_1 щодовиконання Кредитного Договору №014/2563/81/60232 від 05.09.2007 та відповідновизнатиприпиненимзобов`язання, яке визначено в Кредитному Договорі №014/2563/81/60232 від 05.09.2007, щобувпідписанийміж ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступникомякого є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та визнати припиненою іпотеку, яка виникла на підставі Договору іпотеки б/н від 05.09.2007, що був укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М. та зареєстрований в реєстрі за №3476, предметом іпотеки за яким була земельна ділянка площею 0,1233 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :01:007:0281).

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, що у разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, а тому відсутні підстави вважати, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, а отже, такі заходи забезпечення позову не відповідають змісту порушеного, на думку заявника, права, та не будуть співмірними із заявленими вимогами.

Беручи до уваги, що накладення арешту шляхом встановлення заборони будь-яким особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно земельної ділянки не є видом забезпечення позову, яке належним чином забезпечить позивачу ефективне виконання можливого судового рішення, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду є помилковими.

Отже, судом не встановлено існування обставин, які можуть призвести до ускладнення або неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснення судом, зокрема, з урахуванням співмірності та співвідношенням прав (інтересів), про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову постановлена з додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому апеляційний суд залишає її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Судові витрати відповідача по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню, оскільки суд залишає апеляційну скаргу без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Коротею Романом Олександровичем залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня їїприйняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст складено 29 липня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді