КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 757/1376/24 Головуючий у суді першої інстанції - Батрин О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Сукач О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою виконуючої обов`язки начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчин Оксани Сергіївни на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2024 року у справі за скаргою боржника ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Придніпровського (другого) відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренка Євгена Івановича та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Придніпровського (другого) ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Назаренка Є.І. та зобов`язання вчинити дії, в якій просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Придніпровського (Другого) ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Назаренка Є.І. під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 щодо не зняття арешту з усього рухомого майна у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (обтяження 27547724), та з усього нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер запису про обтяження: 35766624 (спеціальний розділ)) та зобов`язати державного виконавця Придніпровського (другого) ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) усунути порушення та зняти арешт з усього рухомого майна ОСОБА_1 (обтяження 27547724), та з усього нерухомого майна (номер запису про обтяження: 35766624 (спеціальний розділ)).

Скарга мотивована тим, що на виконанні у Придніпровського (другого) відділу ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 6-694/12 виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Центр фінансових послуг» коштів в розмірі 24 686,71 грн, в рамках якого накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1

Вказував, що в подальшому, постановою державного виконавця від 27 вересня 2022 року виконавче провадження № НОМЕР_2 було закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

Вказано, що того ж дня, державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів, водночас не вирішено питання щодо зняття арешту з рухомого майна: реєстраційний номер обтяження 27547724, зареєстровано 03 березня 2020 року та з нерухомого майна номер запису про обтяження 35766624 (спеціальний розділ), зареєстровано 03 березня 2020 року.

ОСОБА_1 у скарзі вказував, що він звернувся до Придніпровського (другого) відділу ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про зняття арешту, на що отримав відмову.

Відтак враховуючи, що виконавче провадження, в якому було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно закінчено, борг за цим провадженням повністю сплачений, скаржник був вимушений звернутись до суду із даною скаргою.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2024 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Придніпровського (Другого) ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Назаренка Є.І. під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 щодо не зняття арешту з усього рухомого майна у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (обтяження 27547724), та з усього нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер запису про обтяження: 35766624 (спеціальний розділ)).

Зобов`язано державного виконавця Другого ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) усунути порушення та зняти арешт з усього рухомого майна ОСОБА_1 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (обтяження 27547724), та з усього нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер запису про обтяження: 35766624 (спеціальний розділ)).

Зобов`язано державного виконавця Другого ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання ухвали про її виконання ухвали.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, в.о. начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчин О.С. подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень відносно скаржника ОСОБА_1 зареєстровані ряд виконавчих проваджень з виконання виконавчих листів, виданих в 2003, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2015, 2016, 2023 роках.

Отже, апелянт вважає, що станом на цей час ОСОБА_1 не виконано зобов`язання у повному обсязі, а саме: боржником не сплачено необхідної суми коштів для задоволення вимог усіх стягувачів, а також не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження по ряду виконавчих проваджень.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Таким чином, апелянт доходить висновку, що у випадку несплати виконавчого збору, витрат виконавчого провадження не передбачено застосування наслідків завершення виконавчого провадження, встановлених ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» щодо скасування арешту, накладеного на майно (кошти) боржника, виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Окрім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно зобов`язав Другий ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) зняти арешт з коштів скаржника, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт знімається за рішенням суду без зобов`язання вчинити такі дії.

Враховуючи наведене, в.о. начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчин О.С. просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

19 червня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , однак такий відзив не може бути врахований судом, оскільки в порушення положень ч. 4 ст. 360 ЦПК України до нього не додано доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Апелянт у справі в.о. начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчин О.С., будучи повідомленою про дату час та місце розгляду справи (а.с.132) на апеляційний розгляд справи не з`явилася.

Від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції надійшла заява про розгляд вказаної справи за відсутності заявника та його представника.

Стягувач у вище вказаному виконавчому провадженні № НОМЕР_2 - Кредитна спілка «Центр фінансових послуг», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явився.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подану ОСОБА_3 заяву у повному обсязі суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що арешт на рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 було накладено саме в порядку виконання рішення суду, яке на даний час виконано, виконавче провадження закінчено, а також те, що згідно Єдиного реєстру боржників ОСОБА_1 не являється боржником, тому суд дійшов висновку про задоволення скарги.

Апеляційний суд не може повністю погодитися із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Як вбачається із матеріалів справи на виконанні у Придніпровського (другого) відділу ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 6-694/12 виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Центр фінансових послуг» коштів в розмірі 24 686 грн. 71 коп (а.с. 10).

Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 87820657 від 04.12.2023 року вбачається, що накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_1 , реєстраційний обтяження 27547724, зареєстровано 03.03.2020 на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: НОМЕР_2 від 03.03.2020 року Дніпровський ВДВС м. Черкаси (а.с. 6).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 356897869 від 04.12.2023 року арешт накладено на все нерухоме майно ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 35766624 (спеціальний розділ), зареєстровано 03.03.2020 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_2 виданий 03.03.2020 року Придніпровським ВДВС м. Черкаси (а.с. 20-23).

27 вересня 2022 року постановою головного державного виконавця Придніпровського (другого) відділу ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Назаренка Є.І. закінчено виконавче провадження № НОМЕР_2, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 10-11).

27 вересня 2022 року постановою головного державного виконавця Придніпровського (другого) відділу ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Назаренка Є.І. знято арешт з коштів боржника (а.с. 7-8).

04 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського (другого) відділу державної реєстрації виконавчої служби у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про зняття арешту з рухового майна: реєстраційний номер обтяження 27547724, зареєстровано 03.03.2020 року та з нерухомого майна номер запису про обтяження 35766624 (спеціальний розділ), зареєстровано 03.03.2020 року (а.с. 12-14).

Листом від 27.12.2023 року за № 38853/26.21-47/17017 Другий відділ державної реєстрації виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що відсутня можливість для задоволення заяви про зняття арешту (а.с. 15-19).

Згідно з Інформацією з Єдиного реєстру боржників від 08.01.2024 року ОСОБА_1 не є боржником (а.с. 9).

За правилами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно частин 2, 3 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанови про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

За правилами ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Пунктом 21 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція) визначено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

Таким чином, аналіз зазначених норм дає дійти висновку, що державний виконавець, ухвалюючи постанову про закриття виконавчого провадження НОМЕР_3, повинен був вирішити і питання щодо скасування арешту майна, який був накладений в межах даного виконавчого провадження - НОМЕР_3, але даних заходів не здійснив.

Так, із матеріалів справи вбачається, а саме з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна, яке належить ОСОБА_4 (РНОКПП- НОМЕР_1 ) вбачається, що відносно нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 було накладено обтяження :

- номер запису про обтяження :16170304 (спеціальний розділ), який вчинений 01 вересня 2016 року ОСОБА_5 , Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія номер :51101448 виданий 17 травня 2016 року Придніпровським ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області. Арешт накладено на все нерухоме майно у межах суми звернення стягнення - 17862,63 грн. (а.с. 21) ;

- номер запису про обтяження: 35766624 (спеціальний розділ), який вчинений 03 березня 2020 року ОСОБА_6 , Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія номер :НОМЕР_2 виданий 03 березня 2020 року Придніпровським ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області. Арешт накладено на все нерухоме майно у межах суми звернення стягнення - 17862,63 грн. (а.с. 22) ;

- реєстраційний номер обтяження 10745442, який вчинений 24 січня 2011 року реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про накладення арешту на невизначене майно в межах суми боргу 32003,20 грн., на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 від 10 січня 2011 року виданої Центральним відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції Д.В.Пенчук (а.с. 23).

Таким чином в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно міститься три записи про обтяження.

Разом із тим, заявник звертаючись до суду із скаргою обґрунтовував та доводив факт повного виконання зобов`язання перед стягувачем Кредитна Спілка «Центр фінансових послуг» на суму 24686,71 грн за виконавчим листом №6-694/12, виданим 03 жовтня 2012 року Печерським районним судом міста Києва.

Саме в межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Колісником Яном Ігоровичем, було внесено номер запису про обтяження: 35766624 (спеціальний розділ), який вчинений 03 березня 2020 року на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія номер :НОМЕР_2 виданий 03 березня 2020 року. Арешт накладено на все нерухоме майно у межах суми звернення стягнення - 17862,63 грн (а.с. 22).

Тому саме відносно вказаного обтяження суд вправі був ухвалювати рішення щодо зобов`язання зняття арешту з майна, накладеного 03 березня 2020 року на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

При цьому із матеріалів вказаної справи вбачається, що 27 вересня 2022 року головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Назаренко Є.І. в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав повного фактичного виконання ОСОБА_3 зобов`язань за виконавчим листом №6-694/12 виданого 03 жовтня 2012 року Печерським районним судом м. Києва. Пунктом два вказаної постанови державний виконавець зазначив про припинення арешту майна боржника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є: державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Згідно до п.36 Постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1127 від 25.12.2015 у випадках, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний, приватний виконавець за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав самостійно формує та реєструє заяву в електронній формі, до якої додається необхідний для такої реєстрації оригінал документа в електронній формі з накладенням відповідним державним, приватним виконавцем кваліфікованого електронного підпису. Моментом прийняття заяви вважається дата і час її реєстрації у базі даних заяв. Реєстрація заяв про державну реєстрацію прав в електронній формі проводиться в порядку черговості, у тому числі з урахуванням заяв, що подаються до суб`єкта державної реєстрації прав чи нотаріуса в паперовій формі.

Аналіз вище вказаних норм чинного законодавства свідчить про те, що саме на державного виконавця, як особу, яка виконує функції державного реєстратора покладений обов`язок вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна відомості про накладення/зняття арешту нерухоме майно під час примусового виконання рішення.

Однак, ухваливши 27 вересня 2022 року постанову про зняття арешту із майна в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 головний державний виконавець Придніпровського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Назаренко Є.І. не вніс відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тому доводи викладенні ОСОБА_3 у поданій скарзі в цій частині є обґрунтованими.

Разом із тим, інші записи про обтяження на нерухоме (не визначене) майно, які вчиненні в межах виконавчих проваджень ВП НОМЕР_4 від 10 січня 2011 року, та ВП НОМЕР_5 виданий 17 травня 2016 року не могли бути предметом розгляду суду та відповідно суд не праві був ухвалювати рішення, оскільки із листа №38853/26.21-47/170173 наданого в.о. начальника Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси ЦМРУМЮ України (м.Київ) виконавче провадження ВП НОМЕР_5 виданий 17 травня 2016 року здійснювалося щодо виконання вимоги №Ф-4628-23 виданої 01 березня 2016 року ДПІ у м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 17862,63 грн. боргу на користь держави та фактично не було виконане (а.с. 17), виконавче провадження № 23768838 від 10 січня 2011 року здійснювалося щодо виконання виконавчого листа №6-126 виданого 09 листопада 2010 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Центр фінансових послуг» 32003,20 грн. При цьому рішення в частинні стягнення суми боргу виконано боржником у повному обсязі, а в частині сплати витрат виконавчого провадження у розмірі 1036,50 грн, не виконано.

Таким чином доводи апеляційної скарги в частині помилковості рішення суду щодо зобов`язання головного державного виконавця Придніпровського (Другого) ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Назаренка Є.І. усунути порушення та зняти арешт з усього нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер запису про обтяження: 35766624 (спеціальний розділ)) є частково обґрунтованими.

З врахуванням цього апеляційний суд вважає, що вказана ухвала суду першої інстанції повинна бути скасована та у справі ухвалено нове судове рішення, яким дії головного державного виконавця Придніпровського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Назаренка Є.І. під час винесення 27 вересня 2022 року постанови про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 щодо не зняття арешту з усього рухомого майна у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (обтяження 27547724), та нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта накладеного на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, від 03 березня 2020 року серія номер : НОМЕР_2 виданий 03 березня 2020 року Придніпровським ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області - визнанні неправомірними.

У зв`язку із чим апеляційний суд вважає за необхідне зобов`язати головного державного виконавця Придніпровського (Другого) ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Назаренка Є.І. усунути порушення та зняти арешт з усього рухомого майна ОСОБА_1 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (обтяження 27547724), та з нерухомого майна, накладеного 03 березня 2020 року в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер запису про обтяження: 35766624 (спеціальний розділ)).

Доходячи вказаного висновку апеляційний суд враховує, що застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (у тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції Українита Конвенції.

У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) сформульовано правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

В решті вимог скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Даючи оцінку доводам апеляційної скарги в.о. начальника Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси ЦМРУМЮ України (м.Київ) щодо можливості суду постановити в ухвалі про зняття арешту із вказаного майна в порядку, визначеному ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого арешт з майна може бути знятий за рішенням суду, то колегія суддів вважає зазначити наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином вказаною нормою матеріального права передбачено порядок вирішення спору за звернення іншої особи, яка не є боржником.

Положеннями ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином вищевказаною нормою права передбачено, що саме у вказаному порядку вирішуються спірні питання між боржником та виконавцем.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 2 статті 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та наданим доказам, що призвело до неправильного вирішення питання, тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення поданої скарги.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 447-451 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконуючої обов`язки начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчин Оксани Сергіївни задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2024 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

Скаргу подану ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Придніпровського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Назаренка Євгена Івановича та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Придніпровського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Назаренка Є.І. під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 0312530 щодо не зняття арешту з усього рухомого майна у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (обтяження 27547724), та з нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1 накладеного в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 (номер запису про обтяження: 35766624 (спеціальний розділ)).

Зобов`язати головного державного виконавця Придніпровського (Другого) ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Назаренка Є.І. усунути порушення та зняти арешт з усього рухомого майна ОСОБА_1 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (обтяження 27547724), та з нерухомого майна, накладеного 03 березня 2020 року в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер запису про обтяження: 35766624 (спеціальний розділ)).

В решті частині скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв