Провадження № 6/761/831/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді: Матвєєвої Ю.О.

при секретарі: Каніковського Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ТОВ «ФК Форт», зацікавлені особи ТОВ «ФК «Інвест Хаус», ОСОБА_1 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 р. на адресу суду надійшла заява ТОВ «ФК Форт», зацікавлені особи ТОВ «ФК «Інвест Хаус», ОСОБА_1 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2024 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Матвєєвій Ю.О.

Ухвалою суду від 09.05.2024 року вищевказану заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

23.05.2024 року недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 24.05.2024 року справу призначено до розгляду.

В судове засідання представник заявника не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

З огляду на наведене, суд провів розгляд справи за відсутності учасників справи.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, дослідивши матеріали цивільної справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 01.08.2013 року Шевченківський районний суд м.Києва ухвалив рішення по справі №761/10391/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором № 127/П/84/2008-840 від 07.08.2008р. з гр. ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2020 року було замінено стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ "ФК «Інвест Хаус» у справі №761/10391/13-ц.

05.11.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус», , ТОВ «ФК Форт», (), укладено Договір про відступлення прав вимоги № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №127/П/84/2008-840 від 07.08.2008р. перейшло до ТОВ «ФК Форт»

Згідно з п.2 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Вирішуючи справу, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 20.11.2013 у справі № 6-122цс13, згідно з якою, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону № 606-ХІV, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 19.02.2020 у справі №2-3897/10, відповідно до якої з урахуванням пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Верховний Суд наголосив, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Аналізуючи вказані норми закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що в даному випадку має місце правонаступництво, внаслідок якого права стягувача у справі №761/10391/13-ц, боржником в якій є ОСОБА_1 перейшли до ТОВ «ФК «ФОРТ», а тому посилання заявника на ст. 512 ЦК України та ст. 442 ЦПК України є обґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що для забезпечення виконання рішення суду необхідно замінити сторону стягувача у справі №761/10391/13-ц - ТОВ «ФК «Інвент Хаус» його правонаступником - ТОВ «ФК «ФОРТ».

Щодо підстав поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачу його дубліката необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Аналогічне положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Із урахуванням наведених в обґрунтування поданої заяви обставин, суд визнає поважними причини пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвеція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства Права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п.40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975, п.36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п.37).

Згідно з п. 17.2 Перехідних положень ЦПК України 17.2) оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюється в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи те, що причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа визнано поважною, заява ТОВ «ФК «ФОРТ», як правонаступник ТОВ «ФК «Інвест Хаус» в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо підстав для видачі дублікату виконавчого листа суд зауважує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2013 у справі №761/10391/13-ц у встановленому порядку не оскаржене, отже, воно набуло законної сили та підлягає примусовому виконанню.

Також, суд враховує факт відсутності виконавчого листа на примусовому виконанні, що підтверджується витягом з АСВП.

Отже, факт відсутності виконавчого листа у стягувача та в органах державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №2-6471/06 зазначено, що при розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Враховуючи те, що причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання визнано поважною, у стягувача оригінал виконавчого листа щодо боржника відсутній, на примусовому виконанні він не перебуває, є підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

З огляду на викладене, подану заяву слід задовольнити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 442, 371, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ «ФК Форт», зацікавлені особи ТОВ «ФК «Інвест Хаус», ОСОБА_1 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання - задовольнити.

Замінити сторону стягувача з ТОВ «ФК «Інвест Хаус», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ФОРТ», у виконавчому листі виданому на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/10391/13-ц.

Видати дублікат виконавчого листа по справі № 761/10391/13-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 127/П/84/2008-840 від 07.08.2008р.

Поновити строк для пред`явлення до примусового виконання дубліката виконавчого листа про стягнення заборгованості по справі № 761/10391/13-ц.

Ухвала суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю.О. Матвєєва

01 серпня 2024 року