Справа № 214/3097/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Малаховської І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Лопушенко Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, скаргу адвоката Авраменка Артема Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса), акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» про визнання протиправною та скасування постанови, -

Встановив:

Представник скаржника звернувся до суду зі скаргою в якій просить суд визнати бездіяльність Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса), що полягає у не знятті арешту з усього нерухомого майна ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження № ВЗ-1156 неправомірною; зобов`язати Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № ВП ВЗ-1156/11 від 19.05.2011 року, обтяження зареєстровано 19.05.2011 року.

В обґрунтування скарги вказує представник заявника вказує, що ним в інтересах ОСОБА_1 була отримана інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 324103677 від 27.02.2023 року. В інформаційній довідці зазначено відомості щодо накладення арешту на нерухоме майно належне ОСОБА_1 . Підстав накладення арешту постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Обтяжувач: Дзержинський ДВС Криворізького міського управління.

16.03.2023 рок на його електрону адресу надійшла відповідь на його запит від 27.02.2023 року, відповідно до якої «згідно інформації з журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю за 2011 рік № 1156 виконавчий документ з примусового виконання судового наказу № 2н-62 від 19.01.2010 року виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» боргу у розмірі 16 018,37 грн. Державним виконавцем 10.10.2011 року керуючись п. 10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження » винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлення постанову з оригіналом виконавчого документу до Апостолівського ВДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса)».

27.03.2023 року ним була подана заява про зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , за зареєстрованим номером № 11189413 від 19.05.2011 року.

12.04.2023 року на його електронну адресу надійшло повідомлення, що для зняття арешту майна не має правових підстав. У зв`язку з чим він звернувся до суду з даною заявою.

Від заінтересованої особи державного виконавця Боровської Є. надійшов відзив на скаргу, з якого вбачається, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що згідно довідки з адресного столу, боржник ОСОБА_1 проживає в Апостолівському районі Дніпропетровської області та закінчено виконавче провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» та виконавчий документ направлено за належністю до Апостолівського РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області. Стягнення заборгованості за даним документом не проводилося.

Станом на день написання відзиву до Саксаганського відділу ДВС у місті кривому Розі криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції ( м. Одеса) на надано доказів сплати боргу за виконавчим документом, не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Заявник, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився. До початку судового засідання представник заявника ОСОБА_3 надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути скаргу за його та заявника відсутності, скаргу підтримують в повному обсязі та просив її задовольнити.

Крім того, представником заявника 11.07.2024 року подано клопотання про витребування від Апостолівського районного відділу ДВС інформацію щодо подальших виконавчих дій з примусового виконання наказу №2н-62 від 19.01.2010 р.

Зазначене клопотання судом залишено без задоволення оскільки заявником не надано доказів, що самостійно отримати зазначену інформацію він позбавлений можливості. Долучений скрін з електронної пошти представника заявника не дає підстав встановити факт направлення запиту до Апостолівського районного ВДВС.

Представники заінтересованих осіб до зали судового засідання також не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надали.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесену Дзержинським ВДВС Криворізького міського управління (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 успадкував від свого батька ОСОБА_4 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , кадастровий номер 0-01-049-0008 ( а.с. 7).

Відповідно до листа Металургійного відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького Дніпропетровської області від 16.03.2023 року № 20053 державним виконавцем 10.10.2011 року керуючись п. 10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено з оригіналом виконавчого документу до Апостолівського ВДВС ( а.с. 16).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час винесення постанови про арешт майна) державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно зі статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно зі статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно зі статтею 48 цього Закону.

Відповідно до пункту 22 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки закінчення виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Згідно з частиною першою статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З урахуванням викладеного, направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді зняття арешту.

Відповідно до частини першої статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Такі правові висновки викладені в ухвалі Верховного Суду від 02 червня 2023 року у справі №2н-1184/2010.

Таким чином враховуючи, що постановою державного Металургійного відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) 10.10.2011 виконавчий документ направлено за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" ( чинного на момент винесення постанов) тобто фактично виконавче провадження не було закінченим, у державного виконавця Металургійного відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса), були відсутні підстави для зняття накладеного арешту.

Доказів того, що виконавче провадження, як зазначає заявник у скарзі, було закінчено внаслідок повернення виконавчого листа без виконання стягувачу, суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заявник та його представник своїми процесуальними правами розпорядилися на власний розсуд, будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів у скарзі суду не надали, жодних клопотань перед судом не заявляли та заявлені вимоги у скарзі не уточнювали.

Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи на те, що на день розгляду скарги у Металургійному відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса), не перебуває виконавче провадження відносно ОСОБА_1 , у суду відсутні підстави для зобов`язання саме даний відділ державної виконавчої служби, як просить заявник та його представник, зняти арешт з майна боржника, накладений постановою № ВЗ-1156/11 від 19.05.2011 року.

З огляду на викладене, враховуючи межі заявлених вимог, у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

У задоволенні скарги адвоката Авраменка Артема Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса), акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Б. Малаховська