КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 489/5905/23
Провадження № 2/488/590/24 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

06.08.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі судового засідання - Волошиної Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.09.2018 року в розмірі 50194,96 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 06.09.2018 року.

Позивач свої зобов`язання перед відповідачкою відповідно до договору виконав у повному обсязі. Відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 50000,00 грн. Для користування кредитним картковим рахунком ОСОБА_1 отримала кредитну картку.

У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 23.08.2023 року має заборгованість у розмірі 50194,96 грн., з яких: 40450,00 грн. - заборгованість за кредитом; 9744,96 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 00,00 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Ухвалою судді від 30.10.2023 року відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Копія даної ухвали разом із позовом та доданими до нього матеріалами була направлена відповідачці, та роз`яснено її право на подання відзиву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

20.03.2024 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що матеріали справи не містять підтверджень, що вона була ознайомлена з витягом з Умов та Правил, Тарифів. Надані Банком на підтвердження позовних вимог витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", Умов та правил надання банківських послуг її підпису не містять. Крім того, відповідачка вказує, що відповідно до її розрахунків нею використано кредитних коштів на загальну суму 147172,98 грн., сплачено - 161724,63 грн. та позивачем було нараховано та списано спірних відсотків, розмір та сплата яких погоджена не була. А отже це свідчить про те, що у ОСОБА_1 відсутня заборгованість за кредитним договором. На підставі вищевикладеного просить відмовити в задоволенні позову.

Від АТ КБ "Приватбанк" до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказва, що відповідачкою було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідачка ознайомилася та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено, що відповідачці було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з якими засвідчується власним підписом в заявці про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднується і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи викладене, заява про приєднання до Умов та правил з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку, складають Договір про надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декільках документах: в заяві позичальника, Умовах та правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, підписавши Анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що вона була ознайомлена з умовами кредитування та погодилася з ними, що засвідчила власним підписом. Стосовно наданого відповідачкою власного розрахунку зазначає, що вона не має спеціальних знань, та належної освіти в даній сфері для компетентного розрахунку заборгованості за кредитом. На підставі вищенаведеного позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник АТ КБ "Приватбанк" в позові просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 06.09.2018 року. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку" складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг.

Згідно довідки ОСОБА_1 було видано кредитну картку № НОМЕР_1 , дата відкриття 06.09.2018 року, термін дії до 07/22, тип картки: Картка "Універсальна".

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки розмір кредитного ліміту по кредитній картці, оформленій на ім`я ОСОБА_1 , 06.09.2018 року встановлено 1 000,00 грн., в подальшому (29.04.2021 року) кредитний ліміт збільшено до 50 000,00 грн., а 08.12.2022 року зменшено до 40 490,00 грн.

Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 06.09.2018 року містить лише анкетні дані відповідачки, її контактну інформацію. Сама ж заява не містить жодних даних про умови кредитування. Зокрема, вона не містить строків здійснення періодичних платежів, відомостей щодо розміру процентів за користування кредитними коштами, пені тощо. Крім цього у Анкеті - заяві відсутні відомості з якими саме Умовами та Правилами ознайомлена і погоджується відповідачка, підписуючи Анкету-заяву.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06.09.2018 року, загальний розмір боргу ОСОБА_1 перед АТ КБ "ПриватБанк" становить 50 194,96 грн., з яких: 40 450,00 грн. - заборгованість за кредитом; 9 744,96 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Із виписки за договором № б/н в період з 06.09.2018 року по 30.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала операції за картковим рахунком, тобто відповідачка користувалася карткою та відповідно грошовими коштами.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок розірвання договору.

Згідно із частинами 1-2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, в разі укладення договору, кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 06.09.2018 року процентна ставка не зазначена.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором та довідки про умови кредитування, посилається на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщених на сайті: www.privatbank.ua, як невід`ємні частини договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачка розуміла, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо відсотків, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Також суд вважає, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Тарифив, розміщених на сайті: www.privatbank.ua, не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06.09.2018 року шляхом підписання Анкети-заяви.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, нарахованих на прострочений кредит, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що сторони обумовили та погодили розмір процентів, які мала сплачувати відповідачка за користування кредитними коштами. А тому суд відмовляє в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідачки 9744,96 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Крім того, судом встановлено, що згідно виписки за договором № б/н, наданої позивачем за період з 06.09.2018 року по 30.08.2023 року, ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та частково виконувала свої зобов`язання щодо їх повернення.

Згідно розрахунку заборгованості на підставі виписки за договором № б/н за період з 06.09.2018 року по 30.08.2023 року вбачається, що відповідачкою використано кредитних коштів на загальну суму 130615,84 грн., внесено в рахунок погашення заборгованості 160321,48 грн., при цьому з відповідачки списано за рахунок кредитного лімиту відсотки на загальну суму 20248,27 грн.

Оскільки сторони договору не передбачили нарахування та стягнення з відповідачки процентів, то дії банку щодо їх нарахування та списання за рахунок кредитного ліміту є неправомірними, а тому вказана сума повинна бути зарахована на погашення тіла кредиту, що перекриває суму позовних вимог, заявлених позивачем.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитом, тому відмовляє в задоволенні позову.

Оскільки судом в позові відмовлено, сплачений судовий збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя Л.І. Селіщева