Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4867/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2024 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі головуючого судді А.А.Надопта, секретар судового засідання О.М.Стрижак, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся у Виноградівський районний суд із заявою до зацікавленої особи Виноградівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Батько заявника має значні вади здоров`я повязані з неодноразово перенесеними інсультами через, що знерухомлений і потребує постійного підтримуючого лікування та стороннього догляду.

Дружина батька, мати заявника - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дочка батька, рідна сестра заявника ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За останні півтора року стан здоров`я батька значно погіршився та він зараз знаходиться постійно під наглядом та доглядом. Потребує періодичного лікування в умовах стаціонару.

Через свої хронічні захворювання батько заявника має залежність від інших осіб.

Встановлення факту, що має юридичне значення, з ініціативи заявника не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення того факту, що заявник є особою, яка здійснює постійний догляд за своїм батьком ОСОБА_5 , має для заявника юридичне значення, оскільки від цього факту залежить виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про соціальні послуги», у зв`язку з вище викладеним у заявника виникла необхідність для звернення до суду з цією заявою про встановлення факту здійснення ним постійного догляду за ОСОБА_5 .

В судове засідання заявник не з`явився, проте в подав до суду заяву від 31.07.2024р., в якій просив справу розглянути без його участі, свої вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у заяві та просив такі задоволити; зацікавлена особа в судове засідання також не з`явився, про місце і час розгляду справи у суді повідомлений належним чином, проте 31.07.2024р. подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі на підставі наявних у справі доказів, а відтак суд вважає, що розгляд справи можна провести без його участі на підставі наданих сторонами доказів.

Так, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК Україниу зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає заяву підставною та обґрунтованою, яка підлягає до повного задоволення із-за таких міркувань.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950р. кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суди, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя (ст.5 ч.1 ЦПК), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засідання фактів суд констатує, що вони регулюються правовідносинами, визначеними нормами ЦПК України.

Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. '

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. Держава дбає про розвиток фізичної культури і спорту, забезпечує санітарно-епідемічне благополуччя (ст.49).

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 являється батьком заявника, факт родинних відносин яких підтверджується свідоцтвом про народження заявника.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5599 від 31.05.2024 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 поставлено діагноз: наслідки інфаркту мозку у лівій півкулі (2020 р., 2022 р.) з сенсомоторною афазією, вираженим правобічним геміпарезом, вираженим порушенням функції правих кінцівок та хотьби. Паралітична хода на тлі правобічного геміпарезу, Атеросклеротична хвороба серця неуточнених судин. Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця з (застійної) серцевою недостатністю. Виписаний з стаціонару без змін.

Згідно Висновку ЛКК №519 від 20.06.2024 року ОСОБА_2 видано висновок про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійні основі. Рекомендовано соціальні послуги: отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

У зв`язку з тим, що батько заявника потребує постійного стороннього догляду, він вимушений постійно піклуватися про нього та здійснювати за ним догляд.

Ці обставини зумовлюють заявника ОСОБА_1 здійснювати постійний сторонній догляд за ним, а саме: доглядати його, умивати його, купувати необхідні ліки, продукти харчування, годувати його, оплачувати комунальні послуги, вести все господарство, оскільки за станом здоров`я ОСОБА_2 не може самостійно себе обслуговувати. Інших осіб, які б могли та зобов`язані по закону здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 не має. Так, його жінка (та його дочка померли, що підтверджується копіями актових записів. За батьком крім заявника більш нікому вести догляд.

Згідно витягів з реєстру територіальної громади батько ОСОБА_2 та заявник ОСОБА_1 зареєстровані за однією адресою та разом проживають.

Встановлення того факту, що заявник є особою, яка здійснює постійний догляд за своїм батьком ОСОБА_2 , має для заявника юридичне значення, оскільки від цього факту залежить виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про соціальні послуги».

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.89 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.76-88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,78,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Розглядаючи дану заяву суд виходить з того, що в чинному законодавстві відсутня адміністративна послуга з отримання документу, який би підтверджував факт того, що заявник самостійно доглядає та утримує свого батька похилого віку, відповідно даний факт, може бути встановлений виключно рішенням суду, прийнятим в порядку непозовного цивільного судочинства, зокрема, згідно п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.2 ст.8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Статтею першою Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» визначено, що обмеження життєдіяльності це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із значно вираженою важкістю, функціональними порушеннями в організмі, зумовленими професійним захворюванням, травмою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати туалет, потребують допомоги при прогулянках тощо).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися…».

Отже, суд, оцінивши надані докази у їх сукупності вважає, що вказані докази достовірно свідчать про те, що заявник дійсно здійснює утримання та постійний догляд за своїм хворим батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , інвалідом II групи без терміну перегляду, відповідно до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ № 707499, який має характер постійної допомоги, яка надається систематично, він зайнятий самостійним доглядом за своїм батьком, веденням спільного побуту та домашнього господарства, має змогу забезпечувати потреби родича з категорії вразливих груп населення, а інших осіб, які можуть здійснювати догляд за хворим - немає, а відтак, заявник правомірно просить суд встановити зазначений юридичний факт.

На підставі викладеного, відповідно до вимог та керуючись ст.ст.2-5,10,12,13,18,81,144,223,247,293,259,263-265,315 ЦПК України, суд:

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 до зацікавленої особи: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 здійснює постійний догляд за своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який згідно висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я №519 від 20.06.2024 р. виданого КНП «Виноградівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Виноградівської міської ради «Про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійні основі» потребує постійного стороннього догляду вдома, за відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий А. А. Надопта