Справа № 507/453/24
Провадження № 2/507/139/2024
Номер рядка звіту 40
РІШЕННЯ
"05" серпня 2024 р. Любашівський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді - Дармакуки Т.П.
при секретарі судового засідання Копищик М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Станом на 01.12.2023 року відповідач борг та нараховані відсотки не погасила, наявне прострочення за договором споживчого кредитування № 3399912 від 19.01.2023 року.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «УМ Факторинг» у зв`язку з невиконанням умов договору на суму 149401 грн., з яких 18 300,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 131 101 грн. сума заборгованості за відсотками. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь «УМ Факторинг» загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 149 401 грн та судові витрати.
Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи належним чином повідомлена, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судового відправлення, до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи у її відсутність.
розумний баланс інтересів сторін. Умови договору щодо відсотків, включаючи ціну договору є несправедливими, а тому таке положення повинно бути змінено або визнано недійсним.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 17 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку (а.с.35).
Ухвалами від 20 травня 2024 рок витребувано докази (а.с.58-59).

Ухвалою від 14 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.79).

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 19 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3399912. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

За вказаним договором (п.1.2, 1.3, 1.4.1, 1.4.2 позивач зобов`язався надати відповідачці кредит у розмірі 18300 грн. строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1% від суми кредиту за кожен день користування - знижена процентна ставка та 1,99% від залишку суми кредиту за кожен день - стандартна процентна ставка (а.с.13-21). Згідно п.1.6 договору сторонами узгоджено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 149401 грн. 20 коп. (п.1.6.1), за стандартною процентною ставкою з врахуванням періоду застосування зниженої ставки 139 022 грн. 36 коп.

Відповідно до п.п.2.1 кредитного договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту.

Згідно з п.п.2.4 кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 кредитного договору.

Свої зобов`язання ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» перед ОСОБА_1 виконав і надав її кредитні кошти.

Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 17.06.2024 №523 ТОВ «Універсальні платіжні рішення», 19.01.2023 здійснено переказ коштів в сумі 18300 грн. на рахунок клієнта номер картки № НОМЕР_1 (а.с.

Із виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 , який надано АТ КБ «Приват Банк» вбачається, що 19 січня 2023 року на карту, що належить ОСОБА_1 зараховано 18 300 грн.

За договором факторингу № 10112023 від 10 листопада 2023 року, ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги ТОВ «УМ Факторинг» за кредитними договорами (а.с.6 -10).

Згідно з п.2.1 договору факторингу ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується відступити ТОВ «УМ Факторинг» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «УМ Факторинг» їх прийняти та передати грошові

кошти в розпорядження ТОВ «Лінеура Україна» за плату на умовах, визначених договором.

Згідно з п.2.2. договору факторингу ТОВ «УМ Факторинг» набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

10 листопада 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» підписано реєстр прав вимог №1, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 3399912 від 19.01.2023, де боржником є ОСОБА_1 (а.с.11).

З копії платіжної інструкції № 487 від 13.11.2023 вбачається, що ТОВ «УМ Факторинг» сплатив ТОВ «Лінеура Україна» 206140 грн. 44 коп. згідно договору факторингу №10112023 від 10 листопада 2023 року та реєстру прав вимоги №1 від 20.07.2023 (а.с.12).

Відповідач умови договору №3399912 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19.01.2023 щодо повернення коштів не виконала, а тому відповідно до умов договору позивач застосовав стандартну процентну ставку - 1,99 % на строк 360 днів та згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача становить 149 401 грн., яка складається із наступного: заборгованість за наданим кредитом 18300 грн., заборгованість за відсотками - 131 101 грн.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, між ТОВ «Лінеура УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 3399912 на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді, яким передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на платіжну картку позичальника.

Отже, підписавши вищевказану угоду електронним підписом, відповідач добровільно погодився у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та порядок та розмір сплати відсотків за користування кредитом.

За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними, ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої зобов`язання за договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, отримавши кредитні кошти, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернув.

За кредитним договором № 3399912 від 19.01.2023 року, укладеним між ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА`та Плохотнюк М.Д., утворилася заборгованість внаслідок невиконання останньою його умов, а докази про те, що відповідачем погашалась заборгованість первісному кредитору відсутні, а також, що до позивача на підставі договору факторингу № 10112023 від 10 листопада 2023 року перейшло право вимоги за кредитним договором до ОСОБА_1 .

Доводи позивача про те, що відповідачем неправомірно застосовано до заборгованості відповідача завищену відсоткову ставку 1,99% та проценти нараховано в завищеному розмірі, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Згідно п. 1.4 кредитного договору№ 3399912 від 19.01.2023 року стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту вказаного в п. 1.3 договору. Згідно п.1.6 договору сторонами узгоджено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 149401 грн. 20 коп. (п.1.6.1), за стандартною процентною ставкою з врахуванням періоду застосування зниженої ставки 139 022 грн. 36 коп.

Пунктом 9.9 договору передбачено, що підписуючи цей договір, споживач підтвердив, що: перед укладенням цього договору йому було в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) вказана в ч.1,2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Вебсайті; б) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту)

відповідно до ст.9 Закону України "Про споживче кредитування» він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, ідентифікаційного коду, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності.

Таким чином, умови кредитного договору чіткі та зрозумілі.

У даній справі спору про визнання договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19 січня 2023 року № 3399912 недійсним як оспорюваного не порушено.

Відповідачкою не надано, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів виконання відповідачкою кредитного договору № 3399912 щодо повернення кредиту та сплати процентів. Відтак, позивач, на виконання кредитного договору № 3399912 від 19.01.2023 року правомірно застосував до відповідача стандартну процентну ставку на рівні 1,99% за день.

Згідно розрахунку заборгованості, який наведено в позовній заяві заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Лінеура УКРАЇНА» становить 149 401 грн. , з яких: заборгованість за кредитом 18300,00 грн. та заборгованість за відсотками 131 101 грн. (18300 грн. х 1,99 % х 360 днів = 131101 грн.)

Правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Враховуючи те, що згідно договору факторингу № 10112023 від 10 листопада 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги ТОВ «УМ Факторинг» за договором № 3399912 до відповідача, у позивача наявне право на пред`явлення позову про стягнення заборгованості за цим договором.

З огляду на вимоги вище зазначених норм закону та умов договору, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ «УМ Факторинг» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно дост. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що у зв`язку з задоволенням позовних вимог, на підставіст. 141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати понесені позивачем, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 3028 грн а також витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн., підлягають стягненню з відповідача, оскільки стороною позивача надано належні, допустимі та достатні докази витрат позивача на професійну правничу допомогу по даній справі, а саме договір №15/12/2023 надання правової допомоги від 01.12.2023 року, укладений між адвокатом і ТОВ

"УМ Факторинг", акт приймання-передачі наданих послуг №18 від 08.12.2023 до договору №15/12/2023 про надання правової допомоги, платіжну інструкцію №571 від 12.12.2023року на суму 6000 грн.

Підстави для негайного виконання рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.

На підставі викладеного , керуючись ст.133, 141, 258259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» заборгованість в розмірі 149 401 грн., судові витрати в загальному розмірі 9028 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», юридична адреса 04060 м.Київ, вул. Ризька,73-Г, оф. 7/1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т.П. Дармакука