ПОСТАНОВА

іменем України

23 липня 2024 року м. Кропивницький

справа № 384/432/23

провадження № 22-ц/4809/1043/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач Голованівська окружна прокуратура Кіровоградської області, яка діє в інтересах держави,

відповідачі Вільшанська селищна рада Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської областіна рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2024 року у складі судді Галицького В.В.,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року Голованівська окружна прокуратура Кіровоградської області, яка діє в інтересах держави, звернулася до суду із позовом до Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення в частині затвердження проєкту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га, пасовища, кадастровий номер :02:000:1164, та скасування державної реєстрації права власності.

В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що пунктами 1.3. та 2.3. рішення позачергової двадцять четвертої сесії VIII скликання Вільшанської селищної ради від 14 січня 2022 року №644 «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, в межах та за межами с. Добрянка» затверджено проєкт землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га, пасовища, кадастровий номер :02:000:1164, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Вільшанської селищної територіальної громади за межами с. Добрянка. На підставі вказаного рішення ради 09.02.2022 державним реєстратором Виконавчого комітету Вільшанської селищної ради здійснено запис №46721841 про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:000:1164. Вказала, що пункти 1.3. та 2.3. рішення від 14 січня 2022 року №644 Вільшанської селищної ради суперечать вимогам закону, у зв`язку з чим рішення ради підлягає визнанню недійсним в цій частині. Оскільки державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, відповідний запис формально наділяє відповідача певними юридичними правами щодо земельної ділянки і одночасно позбавляє відповідних прав законного власника. Відповідно до абз.2 ч.3 ст.26 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому п.1 ч.7 ст.37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати недійсними п.п.1.3. та 2.3. рішення позачергової двадцять четвертої сесії VIII скликання Вільшанської селищної ради від 14 січня 2022 року №644 «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, в межах та за межами с.Добрянка», в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га, пасовища, кадастровий номер :02:000:1164, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Вільшанської селищної територіальної громади, за межами с. Добрянка; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1164 площею 2,0000 га, здійснену 09 лютого 2022 року державним реєстратором на підставі рішення Вільшанської селищної ради від 14 січня 2022 року №644 із вчиненням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності: 46721841, припинити речове право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 020 - земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1164.

Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2024 року позов задоволено. Визнано недійсними п.п.1.3. та 2.3. рішення позачергової двадцять четвертої сесії VIII скликання Вільшанської селищної ради від 14 січня 2022 року №644 «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, в межах та за межами с. Добрянка», в частині затвердження проєкту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га, пасовища, кадастровий номер :02:000:1164, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Вільшанської селищної територіальної громади, за межами с. Добрянка. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1164, площею 2,0000 га, здійснену 09 лютого 2022 року державним реєстратором, на підставі рішення Вільшанської селищної ради від 14 січня 2022 року №644, із вчиненням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності: 46721841; припинено речове право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 020 - земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1164. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Вільшанська селищна рада Голованівського району Кіровоградської областіподала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області.

Голованівська окружна прокуратура Кіровоградської областінаправила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила заочне рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області- без задоволення. Вважала, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідачаОСОБА_1 адвокат Оніщук В.І. підтримав доводи апеляційної скарги, поданої Вільшанською селищною радою Голованівського району Кіровоградської області, просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач Вільшанська селищна рада Голованівського району Кіровоградської області свого представника у судове засідання апеляційного суду не направила. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності відповідача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що рішенням позачергової двадцять четвертої сесії VIII скликання Вільшанської селищної ради від 14 січня 2022 року №644 «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, в межах та за межами с. Добрянка» затверджено проєкт землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га, пасовища, кадастровий номер :02:000:1164, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Вільшанської селищної територіальної громади, за межами с. Добрянка (а.с.53-54).

09 лютого 2022 державним реєстратором Виконавчого комітету Вільшанської селищної ради на підставі вказаного рішення ради здійснено запис №46721841 про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:000:1164 (а.с.55-56).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що пункти 1.3. та 2.3. рішення Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області від 14 січня 2022 року №644 суперечать вимогам закону, а тому рішення ради підлягає визнанню недійсним щодо спірної земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:1164, яким її передано у власність ОСОБА_1 .Крім того, для забезпечення ефективного захисту Держави щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1164 суд дійшов висновку про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку, здійснену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до ст.3 Земельного кодексу України (далі по тексту - ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Частиною першою статті 19 ЗК України визначено, що землі за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст віднесено передачу земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про особисте селянське господарство» особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму. Для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом (ст.2 вказаного Закону).

Частиною першою статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Отже, судом правильно встановлено, що до повноважень відповідача належить розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передача таких земельних ділянок у власність або користування у порядку, передбаченому ст. 118, 123 ЗК України.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульований ст.123 ЗК України.

Згідно з ч.1 ст.123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Відповідно до ч. 15 ст. 123 ЗК України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Судом також встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 2 га, щодо якої затверджено проект землеустрою та її передано у власність ОСОБА_1 для цілей ведення особистого селянського господарства, до та після її відведення є земельним угіддям за Класифікатором видів земельних угідь (КВЗУ) 002.02 - пасовища. Цільове призначення земельної ділянки до відведення визначене як землі запасу (Класифікатор видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) 16.00), після відведення - для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03).

Відповідно до Переліку угідь згідно з Класифікацією видів земельних угідь (КВЗУ) - Додаток 4 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, підгрупа пасовища включає сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для випасання худоби, рівномірно вкриті деревинною та чагарниковою рослинністю площею до 20 відсотків ділянки. Тобто, такий вид угідь, як пасовище, передбачає використання земельної ділянки для цілей сінокосіння та випасання худоби.

Також, класифікація видів цільового призначення земель затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 №548 та визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів. У цьому Класифікаторі землі сільськогосподарського призначення поділяються, у тому числі, на землі для ведення особистого селянського господарства (код 01.03) та на землі для сінокосіння і випасання худоби (код 01.08), земельні ділянки запасу - земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам (код 16.00). Згідно із Класифікатором видів цільового призначення земель землі сільськогосподарського призначення мають підвиди в залежності від функціонального спрямування. Особливості правового статусу таких підвидів визначені у Главі 5 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст.22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Згідно зі ст.34 ЗК України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Відповідно до проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , Витягу з Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1164 відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, вид угідь - пасовища, що унеможливлює її передачу у приватну власність (а.с.26-50, 59-60).

На підставі п.п.9 п.4 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28 квітня 2021 року, який набрав чинності 27 травня 2021 року, виключено частину третю статті 22 ЗК України, за якою землі сільськогосподарського призначення передавалися у власність та надавалися у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Тому обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що з 27 травня 2021 відсутня норма у ЗК України, яка створювала можливість надання у приватну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення з видом угідь - пасовища. Єдиною нормою ЗК України, що встановлює правовий режим використання пасовищ, є ст.34 ЗК України, відповідно до якої громадяни можуть лише орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 09 лютого 2022 у справі №120/611/19-а.

Передача у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки, яка за видом угідь земель є пасовищем, свідчить про порушення вимоги раціонального землекористування та основного принципу державної політики у сфері охорони земель, а саме забезпечення охорони земель як основного національного багатства Українського народу.

З огляду на те, що пункти 1.3. та 2.3. рішення позачергової двадцять четвертої сесії VIII скликання Вільшанської селищної ради від 14 січня 2022 року №644 суперечать вимогам закону, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що воно підлягає визнанню недійсним в цій частині, а саме щодо спірної земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:1164, яким її передано у власність ОСОБА_1 ..

Крім того, відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому п.1 ч.7 ст.37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Враховуючи викладене вище апеляційний суд також погоджується із висновком про необхідність скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1164, здійсненої у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, для забезпечення ефективного захисту Держави та припинення речового права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 020 - земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1164.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської областізалишити без задоволення, а рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2024 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 липня 2024 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

С.І. Мурашко