У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Білоус А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочинів удаваними,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа, розгляд якої здійснюється за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала заяву про зміну предмета позову, подану нею до суду 12.06.2024, та просить прийняти її до розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_2 щодо прийняття заяви про зміну предмета позову не заперечив, вказуючи на те, що подання такої заяви є правом позивача.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача про зміну предмета позову підлягає прийняттю до розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Отже, реалізація права особи на судовий захист здійснюється в порядку, встановленому процесуальним законом.

Частинами першою та другої статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого

у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предмет позову кореспондується зі способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного способу захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Зміна предмета позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

У свою чергу, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

При поданні заяви про збільшення позовних вимог, зміну предмета або підстав позову, позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Одночасна зміна підстав і предмета позову не допускається. Зміна підстав або предмета позову здійснюється шляхом подання суду відповідної письмової заяви. Зміна підстав або предмета позову можлива лише до початку розгляду судом справи по суті, тобто до того моменту, коли суд почне проголошувати позовну заяву. Ця норма спрямована на усунення зловживання процесуальним правом на зміну підстав або предмета позову. Заява, подана після початку розгляду справи по суті, залишається без розгляду і повертається позивачеві.

Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23.11.2022 у справі №352/1331/20, від 25.05.2022 у справі №753/1908/15-ц.

Як встановлено судом, предметом спору у даній справі є визнання удаваними договорів позики, укладених між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 , а саме:

1) договору позики №1 від 28.05.2020;

2) договору позики №2 від 28.05.2020.

Згідно із заявою про зміну предмета позову, яка була подана представником позивача до суду 12.06.2024, позивачем, крім вищевказаних позовних вимог, додатково пред`явлено вимоги до відповідача про визнання обох оспорюваних договорів такими, що мали на меті приховати змішані договори, які містять ознаки договорів доручення, спільної діяльності і безповоротної фінансової допомоги.

Подаючи заяву про зміну предмета позову, представник посилається на необхідність її подання з метою повного відновлення порушених прав позивача та найбільш ефективного способу їх захисту.

Із урахуванням наведеного, з огляду на зміст поданої заяви про зміну предмета позову, суд вважає, що доводи представника позивача, наведені в обґрунтування такої заяви, є обґрунтованими, а тому вказану заяву слід прийняти до розгляду та здійснювати подальший розгляд справи з її урахуванням.

Крім того, з метою забезпечення принципу змагальності сторін, визначеного статтею 12 ЦПК України, суд вважає за необхідне встановити сторонам процесуальні строки для подання відповідних заяв по суті справи щодо такої заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 49, 178-180, 189, 197, 258-261, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти заяву представника позивача ОСОБА_1 від 12.06.2024 про зміну предмета позову у справі за позовомОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочинів удаваними та здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням такої заяви.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву та доказів, що підтверджують заперечення проти позовних вимог, викладених у заяві про зміну предмета позову від 12.06.2024, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити відповідачу право пред`явити зустрічний позов у цей же строк.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву відповідача на вказану заяву для подання відповіді на відзив.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.08.2024.

СуддяОлена КОВБАСЮК