ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/365/24 Справа № 208/8372/18 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С.М Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
УХВАЛА

29 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів - Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду в складі головуючого судді Максюти Ж.І., суддів Космачевської Т.В., Халаджи О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майна міської ради, про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, за апеляційною скаргою особи, яка не брали участь у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2020 року

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майна міської ради, про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

До суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Максюти Ж.І., суддів Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів, оскільки кожен із суддів приймав участь у розгляді справи, стороною по справі якого був по справі - ОСОБА_1 .

Вказане на думку, ОСОБА_1 свідчить про упередженість суддів та є підставою для відводу в порядку ст. 36 ЦПК України.

Заслухавши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що заяву про відвід колегії суддів слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, відвід суддів заявлено на підставі п.3 та 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Разом з тим, вищенаведені заявником обставини, виходячи зі змісту ст. 36, 37 ЦПК України, не являються підставою для відводу судді.

При цьому ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки наведені заявником обставини стосуються його незгоди із процесуальними рішеннями суддів, тому не можуть бути підставами для відводу судді у розумінні п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України і не вказують на упередженість або необ`єктивність судді у розгляді даної справи.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки заявником не надано доказів щодо упередженості суддів Максюти Ж.І., суддів Космачевської Т.В., Халаджи О.В. тому підстави для відводу суддів, передбачені п.3 та 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, відсутні.

Також апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованими і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів влади; характер процесу та його значення для заявника.

Згідно із ч.2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (із змінами, внесеними Закон № 460-IX від 15.01.2020).

Аналіз матеріалів справи показує, що заява про відвід судді не містить жодної об`єктивної підстави, яка б свідчила про необхідність відведення суддів та не відповідає меті цивільного судочинства, оскільки в основу її покладені припущення щодо упередженості та необ`єктивності суддів. Жодних конкретних обставин, які б могли свідчити про упередженість колегії суддів заява не містить.

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу про упередженість суддів Максюти Ж.І., Космачевської Т.В., Халаджи О.В. при розгляді даної справи, заявником до суду надано не було, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, а саме, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 суддям Максюті Ж.І., Космачевській Т.В., Халаджи О.В.- необґрунтованим.

Цивільну справу передати до Дніпровського апеляційного суду для визначення складу суду в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України для вирішення питання про відвід колегії суддів.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :