Справа № 713/1269/24
Провадження №2/713/295/24
РІШЕННЯ

іменем України

02.08.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Осокіна А.Л.,

за участю секретаря Колотило М.М.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

орган опіки та піклування Вашківецької міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей та встановлення юридичного факту, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Вашківецької міської ради, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей та встановлення факту перебування дітей на самостійному вихованні та утриманні, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Вавшківецької міської ради, посилаючись на таке.

Сторони перебували у шлюбі з 04.02.2012 по 04.03.2024.

Від шлюбу у сторін є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні. Відповідач проживає окремо від дітей та має на міри виїхати за кордон. Позивач створив всі належні умови для проживання дітей. Тому позивач вважає, що дітям краще буде проживати з ним, але добровільно вирішити вказане питання позивач з відповідачем не може. Крім того, встановлення факту проживання дітей та перебування дітей на його утриманні йому необхідно для захисту прав та інтересів.

Виходячи з викладеного позивач просить суд встановити факт, що діти проживають на його самостійному утриманні та вихованні та визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з позивачем за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 26.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, яке закрито ухвалою від 15.07.2024.

В судове засідання сторони не з`явились. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач також надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Вказує,, що дійсно на даний час діти проживають разом з позивачем, оскільки вона виїжджає за межі України для працевлаштування. Але має намір в подальшому забрати дітей разом з собою.

Третя особа в судове засідання свого представника не направила, надала заяву про розгляд справи у відсутності представника та просила прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, та надала висновок, відповідно до якого діти можуть проживати як з позивачем так і з відповідачем.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису за відсутності учасників справи - не здійснювалося.

Проаналізувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, оцінивши надані суду докази як кожен окремо, так і в сукупності з іншими доказами, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимогст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 04.02.2012 по 04.03.2024. Вказане підтверджується копією рішення Вижницького районного суду від 04.03.2024 по справі №713/191/24.

Від шлюбу у сторін є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказана обставина підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей .

З копії Акту обстеження від 28.06.2022 №93 вбачається, що позивач ОСОБА_1 виховує двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1 .

З висновку органу опіки та піклування від 20.07.2022 №433 вбачається, що Вашківецька міська рада вважає можливим та таким, що відповідає інтересам дітей проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком в АДРЕСА_1 .

З висновку органу опіки та піклування від 15.07.2024 №2 вбачається, що Вашківецька міська рада вважає можливим та таким, що відповідає інтересам дітей проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком Перепелиціею в АДРЕСА_1 . Мати дітей участі у вихованні дітей

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 2 статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.

У п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі №363/214/17-ц від 22.08.2018 року, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку не є вичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд знаходить, що при вирішенні даного спору слід першочергово виходити з інтересів самих дітей, та вже після цього враховувати права та обов?язки батьків щодо своїх дітей.

Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає доведеним, що сторони являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Діти проживають з позивачем за адресою АДРЕСА_1 . При цьому відповідач на даний час займається своїм працевлаштуванням та залишила дітей проживати та утримуватись позивачем. Вказана обставина була визнаається самою відповідачем. Та було підтверджено висновками органу опіки та піклування.

При цьому зважаючи на те, що орган опіки та піклування надав два висновки: перший від 2022 року, та останній для розгляду справи 17.07.2024, та них відображено аналогічні обставини, то це, на думку суду свідчить про те, що в період часу з 2022 року по 15.07.2024 року діти постійно проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні.

За таких обставин суд вважає доведеним, що дійсно діти знаходяться на утриманні та вихованні батька ОСОБА_1 . Разом з тим будь-яких доказів того, що відповідач, яка являється мамою дітей не надає кошти на їх утримання чи не приймає участі у вихованні дітей до позову не додано.

За таких обставин суд знаходить, що та обставина, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дітей суду не доведено.

За таких обставин позов в частині слід встановлення юридичного факту, слід задовольнити частково. При цьому встановлення даного факту необхідно встановити з метою захисту інтересів дітей, оскільки відповідач повної участі як один з батьків у вихованні дітей не приймає.

Крім того, суд, виходячи виключно з інтересів дітей, суд знаходить, що дійсно, на даний час необхідно визначити місце проживання дітей саме з батьком, оскільки це буде сприяти стабільності навчання та виховання дітей, які будуть мати постійне місце проживання, не будуть переїжджати від одного з батьків до іншого. При цьому зважаючи на ту обставину, що відповідач, яка являється мамою дітей, на даний час відсутня на території України, тому у сина ОСОБА_3 , який досяг 10 річного віку, від сутня альтернатива у виборі місця проживання. За таких обставин відсутня необхідність з`ясовувати його думку щодо визначення його місця проживання.

При цьому суд звертає увагу відповідача, що у випадку припинення потреб постійного виїзду за кордон та припинення залишення дітей, відповідач має право звернутись до суду з вимогами про зміну місця проживання дітей.

Зважаючи на те, що позов задоволено на користь позивача, суд, на підставі ст.141 ЦПК України, стягує з відповідачі понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,4,5,12,13,19, 23,76,81, 141, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей та встановлення юридичного факту, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Вашківецької міської ради задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходяться на вихованні та утриманні батька ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 .

Визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Андрій ОСОКІН