Справа № 161/7952/24
Провадження № 2/161/2717/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

24.04.2024 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 року у справі № 140/7214/21, зокрема, було зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії її чоловіку ОСОБА_4 на підставі довідки УСБУ у Волинській обл. від 25.06.2021 року № 54/16-88 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. На виконання вказаного судового рішення ГУ ПФУ у Волинській обл. не здійснило виплату недоодержаної пенсії її чоловіку за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 року в сумі 114549,22 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Як наслідок, 12.12.2023 року вона звернулась з письмовою заявою до ГУ ПФУ у Волинській обл. про виплату недотриманої пенсії її померлого чоловіка, на що їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правових підстав та рекомендувало звернутися до суду про заміну сторони виконавчого провадження. Однак її чоловік за свого життя виконавчих листів по справі № 140/7214/21 не отримував. Вказує, що виплата невиплаченої пенсії померлого пенсіонера повинна здійснюватися у позасудовому порядку (добровільно) особам, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, особам, що знаходилися на його утриманні та які звернулися із відповідною заявою протягом 6 місяців з дня смерті пенсіонера. Проте відповідач від свого обов`язку ухиляється. Враховуючи наведене, просить суд визнати протиправною відмову ГУ ПФУ у Волинській обл. у виплаті правонаступнику пенсії в розмірі 114549,22 грн., що підлягала виплаті її померлому чоловіку ОСОБА_4 на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 року у справі № 140/7214/21, а також зобов`язати відповідача виплати їй пенсію в розмірі 114549,22 грн., що підлягала виплаті спадкодавцю, однак залишилася неодержаною за його життя.

20.06.2024 року представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову остання зазначає, що у відповідь на звернення позивачки із заявою про виплату пенсії, належної її померлому чоловіку, їй було роз`яснено про необхідність надання рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення у справі № 140/7214/21. Відтак, ОСОБА_3 просить стягнути з ГУ ПФУ у Волинській обл. неодержану за життя спадкодавця пенсію, яка не була набута ним в порядку спадкування за законом, а тому нею не дотримано вимоги процесуального законодавства щодо підсудності даного спору Просить суд закрити провадження у справі (а.с. 27-30).

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, які викладені у позовній заяві, позов просила задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заявлених позовних посилаючись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву. У задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 року у справі № 140/7214/21, зокрема, було зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_4 з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) на підставі довідки УСБУ у Волинській області від 25.06.2021 року №54/16-88 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили та є чинним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Про дану обставину свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 13).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_3 є дружиною та спадкоємцем ОСОБА_4 . Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як дружиною та чоловіком підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 та довідкою УСБУ у Волинській обл. № 54/17/52-368 від 25.10.2023 року (а.с. 14, 15).

12.12.2023 року ОСОБА_3 , як спадкоємець (дружина) ОСОБА_4 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській обл. із заявою про виплату недоотриманої пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_4 , призначену на підставі судового рішення, зокрема, у справі № 140/7214/21 (а.с. 10).

У відповідь на вищевказану заяву ГУ ПФУ у Волинській області своїм листом № 0300-0504-8/73329 від 15.12.2023 року повідомило наступне. На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 року у справі № 140/7214/21 проведено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_4 та нараховано доплату за період з 01.04.2019 року по 31.10.2021 року в сумі 114549,22 грн. Для включення нарахованих доплат до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, позивачці необхідно надати до ГУ ПФУ у Волинській області рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження (а.с. 11-12).

Відтак, суд вважає доведеним, що позивачці ОСОБА_3 , як спадкоємцю ОСОБА_4 , фактично відмовлено у виплаті нарахованої за життя її чоловіка-пенсіонера суми пенсії, які спадкодавцю за життя не були виплачені, розмір якої за період з 01.04.2019 року по 31.10.2021 року складає 114549,22 грн.

При цьому, неможливість надання позивачкою рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження підтверджується ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 року у справі № 140/7214/21 (а.с. 16-18).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями ЗУ «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення ч. ч. 2, 3 ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 23.09.2020 року у справі № 428/6685/19.

Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.02.2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16.06.2021 року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі № 209/3085/20).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (ч. ч. 2, 4, 7 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень ст. 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

Відтак, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , як його спадкоємця, перейшло право на отримання нарахованої померлому доплати до пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.10.2021 року в сумі 114549,22 грн.

Також суд наголошує на такому.

Згідно ч. 1 ст. 91 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Предметом позовних вимог є стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої, але не отриманої спадкодавцем за життя суми пенсії. Вказані вимоги є майновими, а також стосуються правовідносин, які виникають із реалізації права на спадщину.

Відтак, даний спір підлягає розгляду саме за правилами цивільного судочинства, а клопотання про належність спору до юрисдикції адміністративного суду є необґрунтованими.

Вказані висновки відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постановах від 27.03.2019 року у справі № 286/3516/16-ц, від 03.04.2019 року у справі № 808/1346/18, від 26.06.2019 року у справі № 284/252/17, від 04.09.2019 року у справі № 750/7865/18.

З огляду на наведене, заперечення ГУ ПФУ у Волинській обл. з приводу обґрунтованості заявлених позовних вимог, які викладені у відзиві на позовну заяву не ґрунтується на вимогах закону, а відтак суд не приймає їх до уваги.

Разом з тим, суд, з огляду на встановлені обставини, вважає за необхідне постановити рішення яким стягнути з ГУПФУ у Волинській області на користь ОСОБА_3 неодержану за життя спадкодавця пенсію, оскільки задоволенні вимоги про визнання відмови у виплаті коштів протиправною не призведе до ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивачки.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_3 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до приписів ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_3 неодержану за життя спадкодавця пенсію в розмірі 114549 (сто чотирнадцять тисяч п`ятсот сорок дев`ять) грн. 22 коп. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, адреса місцезнаходження: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, .

Повний тест рішення складений 31 липня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська