УХВАЛА

01 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 465/270/18

провадження № 61-10079ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду

м. Львова від 24 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 11 червня 2024 року у справі за позовом Львівської міської ради до Товариства

з обмеженою відповідальністю «Львівавтокомплектація», Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна агенція нерухомості», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , Приватне підприємство «Азов-Галичина», Первинна профспілкова організація гуртожитку відкритого акціонерного товариства «Львівський автобусний завод» Львівської міської організації Всеукраїнської незалежної професійної спілки «Захист праці», про передачу гуртожитку у комунальну власність,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року Львівська міська рада звернулася до суду з вищевказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівавтокомплектація» (далі - ТОВ «Львівавтокомплектація»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна агенція нерухомості» (далі - ТОВ «Національна агенція нерухомості»), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , Приватне підприємство «Азов-Галичина» (далі - ПП «Азов-Галичина»), Первинна профспілкова організація гуртожитку відкритого акціонерного товариства «Львівський автобусний завод» Львівської міської організації Всеукраїнської незалежної професійної спілки «Захист праці» (далі - ППО гуртожитку ВАТ «ЛАЗ» Львівської МО ВУНПП «Захист праці»),

в якому просила суд:

1) зобов`язати ТОВ «Львівавтокомплектація», ТОВ «Національна агенція нерухомості», ОСОБА_15 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 передати будівлю гуртожитку по АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади м. Львова;

2) скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 9 823,60 кв. м., що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , індексний номер: 01.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 11 червня

2024 року, у задоволені позовних вимог Львівської міської ради до ТОВ «Львівавтокоплектація», ТОВ «Національна агенція нерухомості», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ПП «Азов-Галичина», ППО гуртожитку ВАТ «ЛАЗ» Львівської МО ВУНПП «Захист праці», про передачу гуртожитку у комунальну власність відмовлено.

12 липня 2024 року Львівська міська рада засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Франківського районного суду м. Львова від 24 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 11 червня 2024 року (повний текст постанови виготовлено 21 червня 2024 року, касаційна скарга надійшла до суду 15 липня 2024 року), у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2024 року касаційну скаргу Львівської міської ради залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано: надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги

і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

В уточненій касаційній скарзі заявник знову зазначає, що підставою касаційного оскарження є пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме: що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Однак, Верховний Суд не може прийняти дане посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження, оскільки воно

є загальним та не відповідає вимогам, викладеним у ЦПК України.

Зокрема, заявник вкотре не вказує, щодо застосування якої конкретно норми права, на думку заявника, відсутній висновок Верховного Суду.

За своїм змістом уточнена касаційна скарга є аналогічною до змісту касаційної скарги поданої 15 липня 2024 року, де заявнику вже роз`яснювалося, що в уточненій касаційній скарзі необхідно конкретно вказати, щодо питання застосування якої саме норми права та у яких саме подібних правовідносинах, на думку заявника, відсутній висновок Верховного Суду.

Станом на 01 серпня 2024 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду

від 18 липня 2024 року, не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга

Львівської міської ради підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України

у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду

м. Львова від 24 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 11 червня 2024 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць