УХВАЛА

29 липня 2024 року

м. Київ

справа № 371/987/22

провадження № 61-10360ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу колективного сільськогосподарського підприємства «Маслівське» на постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2024 року у справі за позовом колективного сільськогосподарського підприємства «Маслівське» до товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Миронівщини», ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Миронівська міська рада Обухівського району Київської області, про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та визнання недійсними договорів оренди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до колективного сільськогосподарського підприємства «Маслівське», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Нива Миронівщини», Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Миронівська міська рада Обухівського району Київської області, про визнання Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, в частині земельних ділянок, посвідчених свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, та право власності якого зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно таким, що втратив чинність,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року колективне сільськогосподарське підприємство «Маслівське» (далі - КСП «Маслівське») звернулося до суду з позовом до товариства

з обмеженою відповідальністю «Нива Миронівщини» (далі - ТОВ «Нива Миронівщини»), ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Київській області), Миронівська міська рада Обухівського району Київської області (далі - Миронівська міська рада), в якому просило суд:

1) витребувати у комунальну власність Миронівської міської територіальної громади в особі Миронівської міської ради з незаконного володіння

ОСОБА_1 спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :01:003:0024; :01:004:0019; :01:003:0032; :01:003:0019; :01:003:0016; :01:003:0029; :01:004:0016; :01:001:0024;

2) визнати недійсними договори оренди землі, укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «Нива Миронівщини»:

- від 20 лютого 2018 року № КВ-9;

- від 21 лютого 2018 року № КВ-13;

- від 20 лютого 2018 року № КВ-11;

- від 20 лютого 2018 року № КВ-8;

- від 21 лютого 2018 року № КВ-23;

- від 21 лютого 2018 року № КВ-10;

- від 21 лютого 2018 року № КВ-12;

- від 20 лютого 2018 року № КВ-5.

У 2022 році ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до КСП «Маслівське», треті особи: ТОВ «Нива Миронівщини», ГУ Держгеокадастру

у Київській області, Миронівська міська рада, у якому просила суд:

- визнати таким, що втратив чинність Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, серії ЯЯ №153878 від 23 грудня 2009 року, кадастровий номер :03:201:0001, загальною площею 251,2686 умовних кадастрових гектарів, виданий згідно з розпорядженням Миронівської РДА № 569 від 30 листопада 2009 року, у частині земельних ділянок розташованих за адресою: Київська область, Миронівський район, Маслівська сільська рада, цільове призначення яких: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яким присвоєно кадастрові номери: :01:003:0024; :01:004:0019; :01:003:0032; :01:003:0019; :01:003:0016; :01:003:0029; :01:004:0016; :01:001:0024.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року позов КСП «Маслівське» задоволено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до КСП «Маслівське», треті особи: ТОВ «Нива Миронівщини», ГУ Держгеокадастру у Київській області, Миронівська міська рада, про визнання Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, в частині земельних ділянок, посвідчених свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, та право власності якого зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишено без задоволення.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ТОВ «Нива Миронівщини» на користь КСП «Маслівське» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 9 973,62 грн.

Додатковим рішенням Миронівського районного суду Київської області

від 19 грудня 2023 року заяву КСП «Маслівське» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Нива Миронівщини» на користь КСП «Маслівське» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35 000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 травня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ТОВ «Нива Миронівщини» задоволено частково.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року

в частині задоволених позовних вимог КСП «Маслівське» скасовано та ухвалено

в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову КСП «Маслівське» відмовлено.

В іншій частині рішення Миронівського районного суду Київської області

від 31 жовтня 2023 року залишено без змін.

Додаткове рішення Миронівського районного суду Київської області від 19 грудня 2023 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення, яким у задоволенні заяви КСП «Маслівське» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат відмовлено.

19 липня 2024 року КСП «Маслівське», шляхом формування документа у підсистемі «Електронний суд», подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2024року (надійшла до суду 19 липня 2024 року), у якій просило суд: «Скасувати постанову Київського апеляційного суду від 16.05.2024 у справі № 371/987/22 та ухвалити нове рішення яким у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У постанові Київського апеляційного суду від 16 травня 2024 року не вказано дату виготовлення повного тексту постанови, отже останній тридцятий день на касаційне оскарження припадає на 17 червня 2024 року (понеділок).

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2024 року зареєстровано та забезпечено надання загального доступу - 28 травня 2024 року.

Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 19 липня 2024 року, тобто з пропуском строку касаційного оскарження, у якій зазначив, що копію постанови суду апеляційної інстанції ні заявник, ні його представник не отримували.

На підтвердження клопотання заявником не надано жодного доказу.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі

у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заявником не надано жодного доказу на підтвердження того, що судом апеляційної інстанції порушено порядок направлення сторонам копії постанови.

Крім того, заявник не надав доказів того, що КСП «Маслівське» чи його представник не отримували копію оскаржуваної постанови через підсистему «Електронний суд».

Дослідивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги слід відмовити,

а касаційну скаргу залишити без руху з огляду на те, що заявником не надано доказів на підтвердження того, що суд апеляційної інстанції порушив порядок направлення сторонам копії постанови та неотриманням заявником чи його представником копії постанови через підсистему «Електронний суд».

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотки від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

КСП «Маслівське» звернулося до суду з позовом у 2022 році та заявляло 8 позовних вимог немайнового характеру та вимогу майнового характеру (витребування 8 земельних ділянок).

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що

у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481,00 грн, 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 868 350,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості 8 спірних земельних ділянок), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, майнова оцінка нерухомого майна або інші належні докази).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовну вимогу майнового характеру (у розмірі 1,5 % від ціни спірного майна помноженого на 200 %) та судовий збір за подачу касаційної скарги за 8 позовних вимог немайнового характеру ((2 481,00*8)*200% = 39 696,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи

в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), у разі подання до суду документів

в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно із частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Так, касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», проте доказів надсилання листом з описом вкладення всім учасникам справи копій цієї касаційної скарги заявник не надав.

Заявником не надано доказів направлення касаційної скарги ОСОБА_1 .

Верховний Суд не бере до уваги доказ направлення представнику ОСОБА_1 - адвокату Горевій К. С., оскільки у касаційній скарзі відсутні докази того, що адвокат Горева К. С. має право представляти інтереси ОСОБА_1 у суді касаційної інстанції.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Заявником у змісті прохальної частини касаційної скарги зазначено: «Скасувати постанову Київського апеляційного суду від 16.05.2024 у справі № 371/987/22 та ухвалити нове рішення яким у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю».

Таким чином сформульована прохальна частина касаційної скарги не в повній мірі відповідає повноваженням суду касаційної інстанції.

Згідно з частиною першою статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження

у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Відповідно, заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, визначених змістом статті 409 ЦПК України та надати суду уточнену редакцію касаційної скарги та докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання колективного сільськогосподарського підприємства «Маслівське» про поновлення строку подачі касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу колективного сільськогосподарського підприємства «Маслівське» на постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь