Справа № 465/4022/23 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/855/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2024 року в складі судді Марків Ю.С. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

встановив:

У травні 2023 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Вимоги обґрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 21.07.2007, який розірвано рішенням Франківського районного суду м.Львова від 31.10.2018. За час перебування з відповідачем у шлюбі у них народились двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За судовим наказом Шевченківського районного суду м.Львова від 06.11.2018 у справі №466/8744/18 стягуються з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 972,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення повноліття.

Зазначає, що вказаний розмір аліментів є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, рівень витрат на дітей у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг збільшується, діти зростають та відповідно потребують більш значних витрат, які вона не має можливості забезпечити за власні кошти та присуджений розмір аліментів. На даний час, відповідач є працевлаштованим та проходить військову службу, отримує відповідне грошове забезпечення, матеріальний стан відповідача змінився.

Враховуючи наведене, просила змінити спосіб та розмір стягнення аліментів шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно з дня набрання рішенням законної сили; починаючи з дня набрання рішенням законної сили припинити стягнення аліментів на підставі судового наказу №466/8744/18, виданим 06.11.2018 року Шевченківським районним судом м.Львова.

Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено.

Змінено спосіб та розмір стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначений судовим наказом Шевченківського районного суду м.Львова від 06.11.2018 року у справі №466/8744/18.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Припинено стягнення аліментів на підставі судового наказу Шевченківського районного суду м.Львова від 06.11.2018 року у справі №466/8744/18, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , вважає незаконним та необґрунтованим у зв`язку з тим, що судом допущено неповне з`ясування фактичних обставин справи, які мають істотне значення, дана невірна оцінка доказам, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

Зокрема, вказує на те, що відповідно до довідки №Е/231-323п від 27.03.2023 відповідач проходить військову службу на посаді офіцерського складу у військовій частині НОМЕР_1 Інформацію про доходи ОСОБА_1 за період з І кварталу 2023 по 3 квартал 2023 року відсутня та ВЧ НОМЕР_1 не надана.

Відповідно до ст. 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується КМУ. Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. У п.12 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів визначені види доходів, з яких не проводиться утримання аліментів, перелік яких є вичерпним.

Відтак, є очевидним, що суд при постановленні рішення у справі, в порушення ст. 81 СК України, не встановивши перелік видів доходів відповідача ОСОБА_1 , задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 та при цьому допустив неповне з`ясування фактичних обставин справи, що мають істотне значення для справи та неправильно оцінив докази, що призвело до неправильного вирішення спору внаслідок неповноти дослідження доказів.

Просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2024 року, справу направити для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до вимог ч.3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України в редакції на час подання апеляційної скарги).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є стягнення аліментів, розмір яких не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.

Відповідно до ст. ст. 51 Конституції України, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007.

За час перебування у шлюбі у сторін народилось двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 17.12.2022 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим повторно Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 15.12.2022.

06.11.2018 Шевченківським районним судом м.Львова видано судовий наказ, за яким стягуються аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 972,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з часу подачі заяви 05.11.2018 року до досягнення повноліття.

На підставі вказаного судового наказу 13.12.2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Рослюком Т.С. відкрито виконавче провадження №57892454.

Згідно із актом комісії ОСББ "Граб`янки 7" від 25.01.2023 неповнолітні діти сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають з матір`ю ОСОБА_2 ; діти перебувають на утриманні матері.

Відповідно до довідки №Е/231-323п від 27.03.2023 ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді осіб офіцерського складу у військовій частині НОМЕР_1 .

Як вбачається з відповіді заступника начальника Департаменту військової контррозвідки №17/Г-371 від 15.04.2023 на адвокатський запит Грошева І. №22 від 05.04.2023 щодо проходження військової служби ОСОБА_1 та його розмір заробітної плати, така інформація не надана.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 21.12.2023 витребувано у Головного управління ДПС у Львівській області відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків фізичних осіб ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за період з 01.01.2023 року по дату отримання даної ухвали.

З відповіді на запит №1305-2023-0001907 від 28.12.2023 вбачається відсутність інформація про доходи ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року.

У суді першої інстанції сторона відповідача погоджувалась про сплату аліментів в розмірі 3000 грн.

Задовольняючи позов, суд виходив з наявності підстав для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу), батька.

Зокрема, суд зазначив, що розмір аліментів, який стягується з відповідача на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей на підставі судового наказу Шевченківського районного суду м.Львова від 06.11.2018 року у розмірі 972,00 грн. є меншим, ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не відповідає реаліям сьогодення. Окрім цього, розмір аліментів, який відповідач готовий сплачувати на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей (3000,00 грн., тобто по 1500,00 грн. на кожну дитину) є також меншим, ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Приймаючи до уваги інтереси дітей та необхідність забезпечення їх гармонійного розвитку, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд дійшов до переконання, що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення суду першої інстанції колегія суддів враховує таке.

Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набув чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно із ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вказаної норми аліменти на утримання дитини можуть бути стягнуті на користь того з батьків, з ким вона проживає та на чиєму утриманні вона перебуває.

Таким чином, положеннями СК України спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу відповідача чи у твердій грошовій сумі) поставлений в залежність від вимоги того, хто має на них право та одночасно встановлено, що розмір аліментів, призначений за будь-яким із зазначених способів стягнення аліментів, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

В свою чергу, частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Дана позиція викладена касаційним цивільним судом Верховного Суду у Постанові №372/2393/17 від 14.11.2018 року.

Іншими словами, позивачі у відповідній категорії справ, як отримувачі аліментів, не обмежені правом на подання заяви про збільшення розміру таких, зокрема шляхом зміни способу їх присудження, а саме зміни розміру аліментів, стягнутих у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у відповідній твердій грошовій сумі та навпаки.

З огляду викладене місцевий суд вірно вважав, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів.

Що стосується доводів, викладених в апеляційній скарзі, які зводяться до того, що судом не встановлено перелік доходів відповідача, з яких підлягають стягненню аліменти, колегія суддів звертає увагу, що перелік доходів, з яких підлягають стягненню аліменти враховується під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та не впливає на визначення розміру аліментів.

Змінювати спосіб стягнення аліментів в силу приписів частини 3 статті 181 СК України є правом одержувача аліментів (позивачки) і таке право є безумовним, тобто можливість реалізації цього права не ставиться в залежність від певних обставин, таких як зміна матеріального або сімейного стану батьків дитини, погіршення або поліпшення їх здоров`я тощо. Реалізація цього права направлена, перш за все, для забезпечення якнайкращих інтересів дитини.

В свою чергу, колегія суддів враховує і те, що відповідач інших дітей або непрацездатних осіб на його утриманні немає, є працездатним, проходить службу у військовій частині на посаді офіцерського складу, відтак має реальну можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

При цьому, стягнення аліментів на двох дітей у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів відповідатиме мінімальному гарантованому розміру аліментів.

Враховуючи зазначене, повно та всебічно встановивши обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову. Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Справу було розглянуто судом першої інстанції на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних доказів.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2024 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 липня 2024 року

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк