УХВАЛА

30 липня 2024 року

м. Київ

справа № 127/8793/22

провадження № 61-10416ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до судді Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Ганни Володимирівни, прокурорів Вінницької окружної прокуратури Посвалюка Ярослава Ігоровича та ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділення поліції ГУНП у Вінницькій області Похальчак Анни Олександрівни, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної неправомірними та незаконними діями,

встановив:

15 липня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року у вказаній справі.

Згідно зі статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За приписами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями (пункти 1 та 2 частини другої статті 44 ЦПК України).

Аналіз указаної законодавчої норми свідчить про те, що перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами не є вичерпним.

Частиною третьою статті 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

ОСОБА_1 у вересні, листопаді та грудні 2022 року, в лютому, червні, серпні, жовтні та грудні 2023 року, а також у травні та червні 2024 року вже звертався до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року. Ці касаційні скарги було повернуто заявнику.

Слід зазначити, що ухвалами Верховного Суду від 10 квітня 2023 року, від 05 жовтня 2023 року та від 09 квітня 2024 року касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року було визнано неподаними та повернуто з огляду на невиконання заявником вимоги ухвал суду касаційної інстанції про залишення касаційних скарг без руху, зокрема, щодо надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року та доказів поважності причин пропуску такого строку, а також надання копій касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості всіх учасників справи.

Однак, знову звертаючись з касаційною скаргою на те ж саме судове рішення, ОСОБА_1 не врахував обставин, що стали підставою для повернення раніше поданих ним касаційних скарг, а саме, не долучив до скарги заяву про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року з доказами поважності причин пропуску такого строку, а також не надав копій касаційної скарги з копіями доданих до неї матеріалів відповідно до кількості всіх учасників справи.

Оскільки подання заявником в черговий раз касаційної скарги на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року в справі № 127/8793/22 суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, тому Верховний Суд визнає такі дії заявника зловживанням процесуальними правами, у зв`язку зчим касаційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 44, 260, 261 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до судді Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Ганни Володимирівни, прокурорів Вінницької окружної прокуратури Посвалюка Ярослава Ігоровича та ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділення поліції ГУНП у Вінницькій області Похальчак Анни Олександрівни, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної неправомірними та незаконними діями, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко