Справа № 177/1619/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2019 року замінено первісного відповідача Лозуватську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області на належного відповідача ОСОБА_2 .

З урахуванням зміни підстави позову, позивач свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка за життя залишила заповіт, згідно з яким заповіла йому після смерті земельну ділянку площею 6 га, що знаходиться на території Вершино-Кам`янської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області (правонаступником якої є Новгородківська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області).

ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_3 проживали в різних областях, а тому не знав про смерть спадкодавця.

У травні 2019 року позивач дізнався про смерть ОСОБА_3 та одразу звернувся до нотаріуса за оформлення спадкових прав, однак йому в цьому було відмовлено.

Відповідачка ОСОБА_2 надіслала до суду відзив на позовну заяву. Позов не визнає та просить відмовити в ньому. Зазначає, що відсутні належні докази поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Спадкодавець довгий час проживала в с. Вершино-Кам`янка Новгородківського району Кіровоградської області, а тому позивач пропустив строк для прийняття спадщини за відсутності поважних причин.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2020 року зупинено провадження в цій цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 393/33/20.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2024 року поновлено провадження у справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (чч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до чч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. ст. 1216-1218 ЦК України).

За ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а. с. 54).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 6 га, що розташована на території Вершино-Кам`янської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, правонаступником якої є Новгородківська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії І-КР № 022211, що 13 квітня 2002 року виданий Новгородківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4964 (т. 1 а. с. 9).

12 жовтня 2010 року державним нотаріусом Новгородківської районної державної нотаріальної контори Голобородьком О.В. посвідчено заповіт від імені ОСОБА_3 , що зареєстрований в реєстрі за № 1975. За цим заповітом ОСОБА_3 на випадок своєї смерті належну їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю І-КР № 022211, виданого Новгородківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 13 квітня 2002 року земельну ділянку площею 6 га, заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а. с. 10).

ОСОБА_3 на момент смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з онукою ОСОБА_2 , про що свідчить, зокрема довідка Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року № 3147 (т. 1 а. с. 70).

З матеріалів справи також слідує, що будь-хто зі спадкоємців після смерті ОСОБА_3 не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Отже, відповідачка ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, згідно з положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Позивач зазначає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про смерть спадкодавця, проживав разом зі спадкодавцем в різних регіонах, про смерть спадкодавця дізнався в травні 2019 року та одразу звернувся до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав.

Тепер спадкоємцю за заповітом нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, про що свідчить постанова державного нотаріуса від 15 травня 2019 року (т. 1 а. с. 13).

Оскільки позивач не знав про смерть спадкодавця, матеріали справи доказів цього не містять, позивач не є родичем спадкодавця, спадкодавець та позивач проживали в різних регіонах країни, позивача не було повідомлено про відкриття спадщини після смерті спадкодавця, про смерть спадкодавця позивач дізнався в травні 2019 року та одразу ініціював питання про реалізацію своїх спадкових прав, враховуючи також, що з моменту закінчення строку для прийняття спадщини до звернення позивача до нотаріуса за оформленням спадкових прав пройшов незначний строк, який є трохи більшим за чотири місяці, відповідно суд уважає зазначені причини поважними, та такими, що пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

До такого по суті висновку доходив Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року (справа № 314/2550/17).

З огляду на вищезазначене, суд доходить до висновку про обґрунтованість та задоволення цього позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216-1218, 1222, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81, 82, 83, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) визначити на два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 1 серпня 2024 року.

Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський