Провадження № 2/202/1219/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо», ОСОБА_2 , третя особа, - ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» страхового відшкодування в розмірі 47 075,55 грн., яка складається з: витрат на оплату послуг експерта в розмірі 5 800 грн.; недоплаченої суми страхового відшкодування за полісом ОСЦПВ № 211170044 в розмірі 37 040,73 грн.; пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ № 211170044 за період з 13.07.2023 по 09.10.2023 включно в розмірі 3 963,86 грн.; 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ № 211170044 за період з 13.07.2023 по 09.10.2023 включно в розмірі 270,96 грн. та стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 1 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 20 травня 2023 року на АДРЕСА_1 , відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Renault р.н. AE1388ZA під керуванням водія ОСОБА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 та Кіа р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 забезпечений полісом ОСЦПВ №211170044, виданий ПрАТ «СК «ВУСО». Внаслідок настання цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2023 року водія ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач з метою компенсації спричинених внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди збитків, звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО». За результатами розгляду поданої заяви про страхове відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» 13 липня 2023 року здійснив на рахунок позивача виплату страхового відшкодування в сумі 64 124,89 грн., однак вважає, що цієї суми недостатньо для покриття збитків, завданих внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди та виплата страхового відшкодування не була здійснена в повному обсязі. Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault р.н. AE1388ZA з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та вирахуванням ПДВ складає 101 165, 62 грн., то ПрАТ «СК «ВУСО» має здійснити позивачу доплату страхового відшкодування в сумі 37 040,73 грн. Загальний розмір штрафних санкцій, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складає 4 234,82 грн. з яких 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 270,96 грн., пеня за період з 13.07.2023 по 09.10.2023 включно складає 3 963,86 грн., які також просив суд стягнути з ПрАТ «СК «ВУСО». Позивач зазначає, що внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у пережитому у дорожньо-транспортній пригоді нервовому стресі. Позивач фактично втратив можливість користуватися транспортним засобом, оскільки його було пошкоджено в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди. Також позивачем витрачалися кошти на залучення експерта з метою визначення розміру завданих внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди матеріальних збитків та на отримання правової допомоги. Тобто позивач витрачав кошти для вирішення питання про відшкодування завданих матеріальних збитків та не знає, чи зможе він повернути свої витрачені на це кошти. Розмір спричиненої моральної шкоди оцінює в 1 000 грн., яку просив стягнути з ОСОБА_2 .

Представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» надав відзив на позовну заяву в якому зазначав, що 13.07.2023 приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок позивача в сумі 64 124, 89 грн. 26.06.2023 оцінювачем ОСОБА_4 було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу марки Renault р.н. НОМЕР_2 за результатами якого було складено акт огляду транспортного засобу. Розрахунок суми страхового відшкодування було здійснено на підставі звіту №24970 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 10.07.2023, відповідно до якого вартість матеріального збитку без урахуванням ПДВ складає 64 124,89 грн. Додатково повідомляли, що ПрАТ «СК «ВУСО» та/або іншими уповноваженими особами за замовленням страховика не здійснювався розрахунок вартості транспортного засобу в аварійному (ушкодженому) стані. Також зазначали, що прострочення виплати страхового відшкодування розраховано з порушенням. Повністю заперечували щодо позовних вимог та просили суд відмовити в задоволенні позову.

Представник ОСОБА_1 адвокат Негробов О.В. надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити. Надав додаткові письмові пояснення в яких зазначав, що звіт № 24970 було складено з грубим порушенням п. 5.1, п. 7.1 та п. 8.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та п. 1.9 Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу. Відповідач ПрАТ «СК «ВУСО» не надав на вимогу суду договір доручення на проведення оцінки, укладений між ним та ТОВ «СЗУ Україна», на підставі якого було складено звіт № 24970. Наданий відповідачем ПрАТ «СК «ВУСО» договір № 254745 жодним чином не стосується проведення оцінки та складання звіту № 24970, оскільки його було укладено з ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг». Натомість звіт № 24970 було складено та засвідчено печаткою ТОВ «СЗУ Україна».

Представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» надав заяву про розгляд справи без їх участі.

ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 травня 2023 року на АДРЕСА_1 , відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Renault р.н. AE1388ZA під керуванням водія ОСОБА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 та Кіа р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 забезпечений полісом ОСЦПВ №211170044, виданий ПрАТ «СК «ВУСО».

Внаслідок настання цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2023 року водія ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач з метою компенсації спричинених внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди збитків, звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО».

За результатами розгляду поданої заяви про страхове відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» 13 липня 2023 року здійснив на рахунок позивача виплату страхового відшкодування в сумі 64 124,89 грн.

Згідно висновку експерта № 2307/23 від 15 липня 2023 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault-Samsung SM3 Z.E.», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та вирахуванням ПДВ складає 101 165,62 грн., а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу складає 108 404,14 грн.

Витрати позивача на оплату послуг експерта згідно платіжної інструкції від 16 червня 2023 року склали 5 800 грн.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його представника) або іншої особи, визначеної договором.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За змістом статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди сталося за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно до положень п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування за підписом заявника.

Відповідно ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 36 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Доводи представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» щодо недоведеності позивачем розміру завданої йому шкоди, - є безпідставними, спростовуються наведеними вище письмовими доказами, які відповідають вимогам ст.ст. 77 - 80 ЦПК України.

Нормами ЦПК України передбачено, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (частина 3 статті 102 ЦПК України).

Стороною позивача до суду було надано висновок експерта № 2307/23 від 15 липня 2023 року, складений судовим експертом Дроздовим Юрієм Володимировичем.

Судом приймається до уваги вказаний висновок експерта.

На сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (стаття 81 ЦПК України).

Представником приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» клопотань про призначення судом відповідної експертизи - не заявлено.

Будь-яких інших доказів на спростування заявленого позивачем до стягнення розміру матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок пошкодження автомобіля в ДТП, не представлено.

Виходячи з викладеного, надавши належну оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що розмір завданої позивачу шкоди перевищує виплачену страхову суму, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» матеріального збитку в сумі 37 040, 73 грн.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, 3% річних, суд виходить з наступного.

Пунктом 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Пеня нараховується на суму заборгованості 37 040, 73 грн. за період починаючи з 13.07.2023 по 09.10.2023 включно складає 3 963, 86 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три відсотки річних від простроченої суми 37 040, 73 грн. складають 270, 96 грн.

Отже, позивач має право на стягнення трьох відсотків річних та пені.

Виходячи із вищевикладеного, з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» підлягає стягненню на користь позивача пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 3 963, 86 грн. та 3% річних в сумі 270, 96 грн.

Щодо інших доводів сторін суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме пункт 1 статті 6 Конвенції яка зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Вирішуючи вимоги про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

Статтею 23 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У даній справі встановлено протиправність поведінки відповідача, що спричинило пошкодження майна позивача, що, відповідно до положень ст. 23 ЦК України, є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Судом встановлено, що порушення правил безпеки руху з боку відповідача заподіяло позивачу моральні страждання.

При визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення, тощо) та інші обставини.

Отже, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості вважає, що відшкодування моральної шкоди необхідно визначити у розмірі 1 000 грн., вказаний розмір є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнав позивач у результаті протиправних дій відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України відповідно до якої з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог, сплачений ним при зверненні до суду судовий збір.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18.07.2024, є дата складення повного судового рішення 02.08.2024.

Керуючись ст.ст. 141, 247, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо», ОСОБА_2 , третя особа, - ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) страхове відшкодування в сумі 37 040, 73 грн., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 3 963, 86 грн., 3% річних за період в сумі 270, 96 грн., витрат на оплату послуг експерта в розмірі 5 800 грн., а всього 47 075, 55 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) моральну шкоду в сумі 1 000 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір в сумі 1 051, 16 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір в сумі 22, 44 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складений 02.08.2024.

Суддя Г.В. Бєсєда