Провадження № 2/752/1284/24
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
16 липня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Ахмеяна Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -
09 червня 2023 року товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» (далі - ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ», позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - боржник, відповідач) про стягнення шкоди у розмірі 17 712,40 грн та судових витрат у розмірі 2 684,00 грн.
Відповідно до договору боржник зобов`язується відшкодувати шкоду у розмірі 13 125,80 грн на умовах передбачених договором починаючи з червня 2021 року до 25 лютого 2022 року включно.
Однак, в порушення умов розділу 3 Договору, відповідачем сплачено 4500 грн (останній платіж здійснено 17.12.2021 року). Тобто наявний факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань.
Враховуючи наведене ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 17 712,4 грн, з яких 13 125,80 грн - розмір шкоди; 2911,28 грн - інфляційні втрати; 5830,49 грн - пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 844,83 грн - 5% річних від простроченої суми.
Станом на дату підписання заяви відповідачем не усунуто порушення договору, всі спроби позивача вирішити питання в досудовому порядку виявилися безрезультатними.
14 червня 2023 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 16).
У судове засідання сторони не з`явилися. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.
Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Відзив на позовну заяву чи інших письмових пояснень до суду не надійшло. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва Дідик М.В. від 09.11.2020 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень (а.с. 9).
25 травня 2021 року між ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» (кредитор) та ОСОБА_1 (боржник) було укладено договір № 25/05-21 про добровільне відшкодування шкоди (а.с. 3).
Згідно з пунктом 1.2. Боржник в добровільному (позасудовому) порядку відшкодовує Кредитору шкоду, передбачену п. 1.1. цього Договору, в розмірі 13 125, 80 грн.
Відповідно до п. 2.1. Договору Боржник зобов`язується відшкодувати шкоду в розмірі 13 125,80 грн на умовах передбачених цим Договором.
Так, відшкодування Боржником шкоди здійснюється шляхом сплати на користь Кредитора 13 125,80 грн щомісячними платежами, протягом 9 календарних місяців, наступним чином:
-протягом 8 календарних місяців рівними частинами по 1500 грн;
-в останній платіжний місяць сплачується сума у розмірі 1125,80 грн (п. 3.1. Договору).
Боржник здійснює відшкодування шкоди згідно з п.3.1. цього Договору, починаючи з червня 2021 року, при цьому кожен платіж повинен здійснюватися не пізніше 25 числа того календарного місяця, за який такий платіж здійснюється. При цьому останній платіж має бути здійснений до 25 лютого 2022 року включно (п. 3.2).
Відповідно до п. 4.3. у разі порушення строків встановлених розділом 3 Договору, Боржник у безспірному порядку зобов`язується сплатити кредитору суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 5% річних від простроченої суми, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу без обмеження строку її нарахування. з червня 2021 року до 25 лютого 2022 року включно. Сторони домовились, що пеня, 5% річних та інфляційні втрати нараховуються за весь період прострочення (з першого дня прострочення по день сплати цих коштів кредитору) без обмеження періоду такого нарахування.
Якщо боржником у термін до 25 лютого 2022 року не буде сплачено грошові кошти у розмірі 13 125,80 грн, Кредитор має право звернутися до суду із вимогою стягнути з Боржника повний розмір заподіяної ним шкоди передбаченої п. 1.2. Договору за вирахуванням розміру здійснених платежів за Договором. При цьому, якщо Боржник не виконує зобов`язання по здійсненню щомісячних платежів відповідно до умов розділу 3 цього Договору протягом одного місяця, кредитор не чекаючи настання 25 лютого 2022 року має право звернутися до суду із вимогою про стягнення з Боржника повного розміру заподіяної ним шкоди передбаченої п. 1.2. Договору за вирахуванням розміру вже здійснених платежів (п. 4.4. Договору).
Частиною першою ст. 4 ЦПК України та статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір є укладеним, відповідно до ст. 638 ЦК України, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. На підтвердження чого посвідчують своїми підписами, що відповідає даним правовідносинам.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої, другої ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша ст. 530 ЦК України).
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно з частиною другою ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до частини першої ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Отже, відповідач свої зобов`язання перед позивачем в повному обсязі не виконав, кошти передбачені Договором про добровільне відшкодування шкоди не сплатив.
Відповідно до наданого розрахунку позивач просить стягнути з відповідача на його користь 17 712,4 грн, з яких 13 125,80 грн - розмір шкоди визначений в п. 1.4. Договору; 2911,28 грн - інфляційні втрати, розраховані у відповідності до п. 4.3. Договору; 5830,49 грн - пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, розрахована у відповідності до п. 4.3 Договору; 844,83 грн - 5% річних від простроченої суми, розраховані у відповідності до п. 4.3. (а.с. 4-7) й такі вимоги є обґрунтованими та доведеними.
На спростування вищезазначеного розрахунку відповідачем жодних належних та допустимих доказів суду не надано.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн.
Керуючись ст.ст 526, 626, 627, 629 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
позов товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк