Справа № 523/500/24
Провадження № 2/496/1420/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої - судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря - Бондаренко Л.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до

відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Одеської міської ради, , місцезнаходження: індекс 65022, Одеська область, м. Одеса, вул. Косовського, буд. 2, корп. Д,

вимоги позивачки: про надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання дитини без дозволу батька,

позивачка - повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи, у підготовче судове засідання не з`явилася, але представник надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивачки,

відповідач - повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у підготовче судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову,

представник третьої особи - повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у підготовче судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, -

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивачки та заперечень відповідача.

1. ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Одеської міської ради, в якому просить суд надати позивачці дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу та сплату судового збору.

2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.10.2009 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Від шлюбу народилися діти: донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 20.09.2023 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області шлюб між сторонами було розірвано. Діти проживають з матір`ю. Батько не приймає участі у вихованні дітей. В наслідок повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України відповідачка разом з дітьми виїхала за межі країни та не встигла зареєструвати місце проживання молодшої дитини. Після повернення на територію України, позивачка має бажання виходити на роботу, тому виникла необхідність влаштувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дитячого садка. В зв`язку з чим позивачка подала заяву до «Одеського закладу дошкільної освіти «Ясла-садок» № 66 Комбінованого типу Одеської міської ради», для цього виникла необхідність провести реєстрацію місця проживання доньки за адресою проживання матері та батька дитини. Однак батько дитини не надає згоди на реєстрацію доньки за місцем їх проживання. Досудове вирішення спору не дало позитивних результатів, тому виникла необхідність звернутись до суду з вказаним позовом.

3. Відповідач до суду відзив на позов не надав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилася, але представник надала до суду, через систему документообігу «Електронний суд», заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивачки, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. (а.с. 63)

5. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, справжність підпису на якій засвідчено Ганченко О.М. , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 17.04.2024 року, зареєстрована в реєстрі за № 601, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. (а.с. 60)

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2024 року матеріали цивільної справи передано за підсудністю для розгляду до Біляївського районного суду Одеської області. (а.с. 44-45, 50-51)

7. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2024 року, цивільну справу № 523/500/24, передано на розгляд головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 53)

8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 20.02.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. Окрім цього відповідачу було надано строк для надання відзиву. (а.с. 54-55)

9. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

10. Судом ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав.

11. Так, за змістом ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу.

12. Так, ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

13. Враховуючи, що від позивачки та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв`язку з тим, що позивачка підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленої позивачки та належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів та керуючись ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд може ухвалити рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

14. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

15. Судом встановлено, що 29.10.2009 року виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (прізвище після шлюбу - ОСОБА_1 ), а/з № 09 , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 . (а.с. 10)

16. Від шлюбу сторони мають дітей: доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується, відповідно, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 13.05.2010 року виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області, а/з № 12 , та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого 07.07.2022 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а/з № 852. (а.с. 12)

17. 11.05.2023 року Суворовським районним судом м. Одеси був виданий Судовий наказ у справі № 523/8090/23 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_4 , малолітньої, ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , малолітньої, ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 21-22)

18. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20.09.2023 року у справі № 496/4850/23, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. (а.с. 27-28)

19. Відповідно до Інформації про виконавче провадження від 08.01.2024 року, у Біляївському ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) 08.08.2023 року відкрите виконавче провадження № НОМЕР_8 з примусового виконання Судового наказу, виданого Суворовським районним судом м. Одеси у справі № 523/8090/23. Стан виконавчого провадження - відкрито. (а.с. 23-26)

20. Згідно копії Договору дарування, посвідченого 21.06.2018 року Левчук О.С. , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1100, обдаровуваними по 1/2 частці у праві власності на 9/50 часток у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 13-15)

21. Право власності позивачки та відповідача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.06.2018 року, номер запису про право власності: 26742920, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.06.2018 року, індексний номер витягу: 128540615. (а.с. 16)

22. Відповідно до роздруківки «Автоматизована система реєстрації дошкільнят» для влаштування дитини до «Одеський заклад дошкільної освіти «Ясла-садок» № 66 Комбінованого типу Одеської міської ради», серед іншого необхідний документ, що підтверджує місце проживання дитини на території обслуговування обраного закладу дошкільної освіти. (а.с. 29)

23. Відповідно роздруківки з застосунку «Дія» заява про заміну місця проживання скасована в зв`язку з тим, що батько не встиг підписати заяву протягом доби. (а.с. 30, 33)

24. Відсутність згоди між сторонами щодо реєстрації місця проживання дитини підтверджується також роздруківкою скриншоту з екрану мобільного телефону приватної бесіди. (а.с. 31-33)

25. 27.12.2023 року між адвокатом Павленко А.Л. та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання правової допомоги № 74/12. (а.с. 34-35)

26. Відповідно до п. 4.2. Договору, гонорар адвоката сторони погодили в сумі 8000,00 гривень, які клієнт оплачує за рахунком-фактурою на розрахунковий рахунок адвоката.

27. Згідно копії рахунку-фактури № 74/12-1 від 27.12.2023 року, вид наданої послуги: надання правової допомоги, а саме супроводження справи про надання дозволу на реєстрацію дитини без згоди батька відповідно до умов договору № 74/12 від 27.12.2023 року, на суму 8000,00 гривень (а.с. 36), які відповідно до копії платіжної інструкції № @2PL265475 від 28.12.2023 року були сплачені позивачкою на рахунок адвоката Павленко А.Л. (а.с. 37)

V. Оцінка Суду.

28. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 передбачено, що відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

29. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

30. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

31. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

32. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

33. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

34. У відповідності до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

35. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

36. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

37. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

38. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

39. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

40. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

41. Крім того, ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

42. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

43. В постановах Верховного Суду від 22.04.2019 року у справі № 204/6905/17 та від 08.04.2020 року у справі № 205/1621/18, зазначено, що тлумачення ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

44. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

45. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

45. Відповідно до ч. 4 ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

46. Такої згоди між батьками дитини не було досягнуто.

47. Відповідно до п. 32 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженому постановою КМУ від 07.02.2022 року № 265 «у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти».

48. ЗУ «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

49. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

50. Суду відповідачем не надано будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача, а також доказів щодо недоцільності реєстрації місця проживання дитини за зареєстрованою адресою місця проживання позивачки.

51. Суд вважає, що відсутність реєстрації місця проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації проживання матері суперечить інтересам дитини та обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема, права на вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист.

52. Таким чином, враховуючи, що батько позовні вимоги визнав в повному обсязі, обставин на підтвердження того, що реєстрація місця проживання дитини за адресою реєстрації місця проживання матері суперечитиме найкращому забезпеченню інтересів дитини, судом не встановлено, тому суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог в частині надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання дитини без згоди батька.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

53. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

54. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

55. Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року справа № 826/1216/16, від 12 вересня 2019 року справа № 9901/350/18.

56. Враховуючи, що представник позивача надав копії Договору про надання правової допомоги № 74/12 від 27.12.2023 року (а.с. 34-35), рахунку-фактури № 74/12-1 від 27.12.2023 року та платіжної інструкції № @2PL265475 від 28.12.2023 року на суму 8000,00 гривень (а.с. 37), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивачки витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги у розмірі 8000,00 гривень.

57. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

58. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачкою і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції ID: 2534-4314-6613-4019 від 09.01.2024 року (а.с. 5) позивачкою було сплачено 1211,20 гривень судового збору за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача.

Круючись ст.ст. 160, 161 СК України, ст.ст. 77-83, 89, 95, 200, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 29 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради, про надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання дитини без дозволу батька- задовольнити.

2. Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 , малолітньої, ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу батька.

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень.

4. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 гривень.

5. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

8. Повний текст рішення складено 10 липня 2024 року.

Суддя О.П. Портна