Справа № 629/1214/24
Номер провадження 2/629/497/24
30.07.2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Лукаренко А.Р., за участю позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Остапенко С.Ю. , відповідача - ОСОБА_3 , розглянувши у залі суду м. Лозова Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №629/1214/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: виконавчий комітет Близнюківської селищної ради Харківської області як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника та стягнення аліментів, представник ОСОБА_1 - адвокат Остапенко Світлана Юріївна, -
Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: виконавчий комітет Близнюківської селищної ради Харківської області як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника та стягнення аліментів.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вказав, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народився у вище вказаному шлюбі. Після розірвання шлюбу батько, ОСОБА_3 покинув родину, безвідповідально ставився до своїх батьківських обов?язків, не займався вихованням сина, його утриманням, не піклувався про стан його здоров?я, та не цікавився його життям та навчанням. Після того, як батько покинув родину ОСОБА_6 мешкала разом з ОСОБА_1 . Шлюб між ними не укладався, жили однією родиною. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.04.2018р. по справі №629/4698/17 було змінено розмір аліментів на утримання ОСОБА_4 з 400 грн на тверду грошову суму - 1000 грн щомісячно. Крім того, було додатково стягнуто додаткові витрати у сумі 400 грн щомісячно до його повноліття. Рішення суду набрало законної сили 27.05.2018 р. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати ОСОБА_4 - ОСОБА_6 . Фактично єдиною рідною людиною після смерті матері, з якою спілкувався ОСОБА_4 та підтримував гарні стосунки була його бабуся - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.07.2017р. було стягнуто аліменти з відповідача по справі на моє утримання. 12.12.2023 р. службою у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області було проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт. Обстеженням встановлено, що будинок складається з 4-х кімнат, жиле приміщення обладнане кухнею, пічним опаленням, туалетом, ванною кімнатою, для виховання та розвитку дитини створено такі умови; в дитини є окрема кімната з ліжком, місцем для навчання та шафою для речей. Сезонний одяг наявний в достатній кількості, в родині панує взаєморозуміння. Крім того, було встановлено, що в будинку проживають ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . - дитина та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - вітчим, який опікується ним. Так, Позивач зазначив, що працює в КП "Комунальник", до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої ич непогашеної судимості не має. Так, ОСОБА_1 , діючи в інтересах дитини, просив позбавити відповідача батьківських прав відносно сина, призначити його піклувальником дитини та стягнути з ОСОБА_3 ліменти на утримання сина.
Ухвалою суду провадження у справі було відкрито у порядку загального позовного провадження, сторонам надано час для подання заяв по суті.
12.04.2024 року до суду надійшов відзив на позов, в якому, ОСОБА_3 вказав, що заперечує проти задоволення позову. Зазначив, що підстави для позбавлення його батьківських прав відносно сина відсутні, оскільки він не ухилявся від виконання своїх батьківських обов"язків, а просто не заважав своїй колишній дружині жити своїм життям. Відповідач пояснив, що з дружиною вони спілкувались та він цікавився здоров"ям сина. Також ОСОБА_3 вказав, що аліменти сплачував стабільно, їздив до сина та спілкувався з ним, допомагав йому оформити документи для отримання допомоги після смерті матері та бабусі, які померли. Відповідач зазначив, що його син бажає залишитися проживати з позивачем та він не заперечує проти бажання дитини. Вказав, що у нього є інша сім"я та неповнолітня дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання якої з нього також стягуються аліменти, у зв"язку з чим він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі частки від його доходів. Крім того, додав, що на картку сина продовжує сплачувати грошові кошти. Зважаючи на вище викладене, просив задовольнити позов частково, а саме стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі частки від його доходів, призначити піклувальником сина ОСОБА_1 та визначити місце проживання сина разом з ним до його повноліття, та відмовити в задоволенні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина, судові витрати просив розділити пропорційно.
Відповідачем було надано заяву про відмову від даного відзиву.
24.04.2024 року на адресу суду надійшов висновок виконавчого комітету Близнюківської селищної ради Харківської області як орган опіки та піклування.
21.06.2024 року ОСОБА_3 надав новий відзив, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позову. Вказав, що підстави для позбавлення його батьківських прав відносно сина відсутні, оскільки він не ухилявся від виконання своїх батьківських обов"язків, а просто не заважав своїй колишній дружині жити своїм життям. Відповідач пояснив, що з дружиною вони спілкувались та він цікавився здоров"ям сина. Також ОСОБА_3 вказав, що аліменти сплачував стабільно, їздив до сина та спілкувався з ним, допомагав йому оформити документи для отримання допомоги після смерті матері та бабусі, які померли. Також додав, що в минулому відзив зазначив, що не заперечує проти проживання сина з ОСОБА_1 , оскільки син на той час бажав жити з ним. Відповідач вказав, що у нього є інша сім"я та неповнолітня дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . як зазначив ОСОБА_3 на даний час вони з дружиною забрали його сина до себе і він мешкає з ними, у зв"язку зі станом здоров"я дитина потребує постійного догляду. Відповідач зазначив, що син звикає до їхньої родини та йому буде краще з рідним батьком, а не чужою людиною. Також, додав, що він працює на шахті "Павлоградська" ВСП "Шахта імені Героїв Космоса" ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" та має регулярний дохід. Враховуючи вище вказане, ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні позову та визначити місце проживання дитини з ним - його рідним батьком, до його повноліття.
Відповідь на відзив не надходила.
04.07.2024 року ухвалою суду призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_4 та представник ОСОБА_1 - адвокат Остапенко С.Ю. у судове засідання з`явилися, наполягали на задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання з`явився, проти задоволення позовних вимог заперечував, просив визначити місце проживання дитини з ним.
Представник виконавчого комітету Близнюківської селищної ради Харківської області як органу опіки та піклування у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі.
Представник Служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Харківської області у судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини та перевіривши докази, надані сторонами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням
особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 06.08.2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 було зареєстровано шлюб, дружина взяла прізвище чоловіка, що підтверджується копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.14).
ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_4 в родині ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7).
Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.15), 19.08.2010 року вище вказаний шлюб було розірвано.
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.18).
Як вбачається із копії свідоцтва про народження ОСОБА_9 серії НОМЕР_5 та копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.16,19), бабуся ОСОБА_4 - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 .
З відповідача стягувалися аліменти на утримання сина, про що свідчать копія рішення у справі 629/4698/17 та копія виконавчого листа(а.с.20-23).
На даний час ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 (а.с.63).
Від вище вказаного шлюбу, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , у відповідача є дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.64). На доньку стягуються аліменти на підставі судового наказу(а.с.66).
ОСОБА_3 працює з 05.11.2020 року в ВСП "ШАХТОУПРАВЛІННЯ імені ГЕРОЇВ КОСМОСУ" гірником на допоміжних роботах в шахтах дільниці конвеєрного транспорту №2(а.с.65).
Відповідно до наданих відповідачем копій квитанцій(а.с.67-71), ОСОБА_3 продовжує надсилати грошові кошти сину на карту.
Згідно з висновком та доданими до нього документами(а.с.76-84), орган опіки і піклування вважав за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина, оскільки батько ухиляється від батьківських обов"язків, відмовляється забирати сина та вказує на наявність іншої сім"ї та дитини.
Як вбачається з копії акту про факт передачі дитини від 07.05.2024 року(а.с.108), Службою у справах дітей було передано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьку - ОСОБА_3 , на підставі заяви батька від 07.05.2024 року.
Відповідно до копії довідки(а.с.109), ОСОБА_11 дійсно проживає з 07.05.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 .
Так, статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Дослідивши викладене позивачами у позові щодо ухилення від батьківських прав ОСОБА_3 , суд виходить з того, що окрім зазначеного ОСОБА_1 у позові, викладеного у висновку органу опіки та піклування та у заяві неповнолітнього ОСОБА_4 , доказів ухилення від виконання батьківських обов"язків не встановлено.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що з ОСОБА_3 стягувалися аліменти на утримання сина, жодних доказів наявності заборгованості з їх сплати суду не надано. Також, відповідачем здійснюється переказ коштів сину, про що свідчать копії квитанцій, долучених до відзиву.
Факт ухилення від батьківських обов"язків спростовується і актом передачі дитини батьку за його заявою, що свідчить про заінтересованість відповідача щодо подальшого життя дитини.
Згідно з ч.ч.5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України).
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток
дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Вищезазначене узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові по справі №631/2406/15-ц від 13 березня 2019 р.
Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, беручи до уваги те, що відповідач заперечує проти позову, та дитина на даний час мешкає в родині батька, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина, оскільки належних та допустимих доказів ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов`язків суду не надано.
Дослідивши матеріали справи, зважаючи на викладене в позові та відзивах, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, який має рекомендований характер для суду, суд вважає з необхідне відмовити в задоволенні вимоги стосовно позбавлення відповідача стосовно батьківських прав відносно сина.
Так, враховуючи те, що судом відмовлено в задоволенні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина, підстави для призначення ОСОБА_4 піклувальника відсутні.
Також, з урахуванням того, що дитина на даний мешкає з рідним батьком, підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини немає.
Беручи до уваги вказане у відзиві відповідачем стосовно визначення місця проживання дитини з ним - його рідним батьком, суд виходить з того, що справа розглядається в межах заявлених позовних, вимога щодо визначення місця проживання дитини позивачем не зявлялась.
Таким чином, зважаючи на вище викладене, враховуючи заперечення відповідача, діючи
в інтересах дитини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне віднести судові витрати за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: виконавчий комітет Близнюківської селищної ради Харківської області як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника та стягнення аліментів - відмовити.
Судові витрати віднести на рахунок держави.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторони:

Позивач 2- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач 2 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 /

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_11 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , останнє відоме місце фактичного проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа 1: служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, місцезнаходження за адресою: вул. Свободи, буд.30, смт. Близнюки, Лозівський район, Харківська область.

Третя особа 2: виконавчий комітет Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області як орган опіки та піклування, місцезнаходження за адресою: вул. Свободи, буд.30, смт. Близнюки, Лозівський район, Харківська область.

Суддя Т.О.Каращук