465/6029/24
2-н/465/1997/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

05.08.2024 м. Львів

Суддя Франківського районного суду міста Львова Кушнір Б.Б., отримавши заяву Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2024 через систему «Електронний суд» до Франківського районного суду міста Львова надійшла заява Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу, у якій заявник просить суд стягнути з ОСОБА_1 1331,51грн боргу за надані послуги з розподілу природного газу за період з вересня 2023 року по червень 2024 року.

Перевіривши матеріали заяви, суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Правила загальної підсудності визначені у статті 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

При цьому, за змістом п. 7 ч. 1 ст. 162 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Отже, в порядку наказного провадження проводиться розгляд справ щодо яких презюмується відсутність спору.

Відповідно до ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місцепроживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб-громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місцепроживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що ОСОБА_1 послуга з розподілу природного газу надається за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч. ч.5,7 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

На виконання вимог ч.ч. 5,7 ст.165 ЦПК України, з метою перевірки зазначеного в заяві про видачу судового наказу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи боржника, суддею Франківського районного суду м.Львова зроблено запит про реєстрацію місця проживання боржника.

З отриманої відповіді №720885 від 02.08.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру сформованої засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", вбачається, що боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за адресою, зазначеною у заяві не значиться. Натомість, міститься інформація, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , тобто за адресою, яка не підсудна Франківському районному суду міста Львова.

Проте, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що ОСОБА_1 проживає та отримує послуги за адресою АДРЕСА_1 , тобто заявник обґрунтовує, що заборгованість у боржника виникла саме за цією адресою, однак, заявником не надано доказів, що ОСОБА_1 є власником майна, орендує, користується майном, за адресою якого заявником надаються послуги з розподілу природного газу, яка зазначена в заяві.

Пунктом 8 ч.1 ст.165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Також, відповідно до п. 2 ч. 1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст.47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Заявником в заяві зазначено Львівську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України», заява підписана представником на підставі довіреності, виданої в. о. директора Львівської філії.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 14.06.2021 у справі № 760/32455/19, філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі.

Оскільки заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності (докази протилежного матеріали заяви не містять), на підставі п. 2 ч. 1 ст.165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч.1 ст.166 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 163-165 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 1401,67грн боргу за надані послуги з розподілу природного газу за період з вересня 2023 року по червень 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 05.08.2024.

Суддя Б.Б. Кушнір