Провадження № 2-п/357/37/24
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення

31 липня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя Цукуров В.П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Лебедовської Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 у місті Біла Церква Київської області заяву представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2024 року по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

06.06.2024 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заяву обґрунтовано тим, що відповідач фактично не проживала за місцем своєї реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим вона була не обізнана про розгляд даної справи, а також не отримувала копію судового рішення, постановленого за наслідками її розгляду.

Зазначила, що невідома особа здійснила крадіжку мобільного відповідача. За вказаним фактом, Оболонським УП ГУНП в м. Києві, під № 0004094 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ч. 1 ст. 185 КК України, тривають слідчі дії. Відповідач звернулася до позивача про блокування карткового рахунку, з метою уникнення незаконних операцій з останнім, повідомивши про крадіжку телефону. Однак, у результаті шахрайських дій, невідомі особи заволоділи телефоном відповідача та незаконно отримали кредит у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по рахунку ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, заявник просив суд поновити строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення, як такий, що пропущений з поважних причин, скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по даній справі та призначити справу до нового розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.06.2024 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Цукурова В.П. (а.с.141).

У судовому засіданні відповідач та її представник вимоги заяви підтримали, просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні за змістом, викладеним у заяві. Відповідач зазначила, що у неї викрали телефон. За указаним фактом та фактом шахрайства відкрито кримінальне провадження. Ще до викрадення телефону у неї був укладений кредитний договір з позивачем і вона сплачувала по ньому необхідні платежі. Кредитний ліміт по указаному договору було збільшено до 50000,00 гривень, але це відбулося вже після викрадення телефону. Сама відповідач не проживає в Україні. Представник відповідача повідомила, що 12.12.2021 року щодо окреслених у заяві подій було відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.185 КК України, а 07.02.2022 року за ч.1 ст.190 КК України. Слідчі дії в указаному кримінальному провадженні досі тривають.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів відповідача про перегляд заочного рішення, просив у задоволенні заяви відмовити. Пояснив, що станом на 19.11.2021 року, тобто дату нібито викрадення телефону відповідача, у останньої вже була наявна заборгованість по кредитному договору в розмірі близько 10000,00 гривень.

Всебічно проаналізувавши обставини даної справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді, аргументи сторін, керуючись законом, суд дійшов до висновку про те, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

05.10.2023 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. При цьому, в позовній заяві було зазначено наступну адресу проживання відповідача: АДРЕСА_1 (а.с. 1-5).

Згідно з відповіддю №260146 від 06.10.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 94-95).

Виходячи з одержаної з Єдиного державного демографічного реєстру інформації щодо адреси реєстрації відповідача та за вказаного в позовній заяві відомого місця проживання останньої, 10.10.2023 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області поштовим відправленням було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви (а.с. 97).

У подальшому так само відповідачу було надіслано судові повістки, які, згідно з довідками підприємства поштового зв`язку було повернуто із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 106, 123).

У призначені судові засідання по даній справі відповідач ОСОБА_2 /її представник не з`явилися, про причини неявки не повідомили, відзиву будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило.

18.01.2024 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позов було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 60381,10 гривень, судові витрати у розмірі 2684,00 гривень, а всього стягнуто 63065,10 гривень (а.с. 109-113).

Суд зробив висновок, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Такий правовий висновок викладено й у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 року по справі №755/4829/23.

У заяві про перегляд заочного рішення зазначено, що відповідач у той період перебувала в Італії, утім жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цього ані відповідач, ані її представник не надали.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Каракуця проти України» (заява №18986/06; пункт 57 рішення) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (див. між іншого, Teuschler v. Germany, №47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, №69315/01, §48; Gurzhyy v. Ukraine, №326/03.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що сторони зобов`язані демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо їх, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» №11681/85).

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, підставами для перегляду заочного рішення є одночасно наявність доказів, що мають істотне значення для справи та відсутність відповідача в судовому засіданні з поважних причин.

З огляду на вищевикладене, твердження відповідача про поважність неявки останньої в судові засідання не знайшло свого підтвердження. Судом були вжиті всі заходи щодо належного її повідомлення про судові засідання по справі, проте остання в судове засідання не з`явилася, свого представника не направила.

Також, в заяві про перегляд заочного рішення заявник не наводить посилань на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, і які не досліджувалися судом при розгляді справи у зв`язку із її неявкою, яким би міг бути, зокрема, вирок у відповідному кримінальному провадженні щодо незаконного заволодіння її грошовими коштами шляхом використання викраденого телефону тощо.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що справу було розглянуто у відсутності заявника на підставі наявних у справі доказів.

Варто зазначити, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення, та у такому випадку згідно ч.4 цієї статті у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ураховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284, 287, 288, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2024 року по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя В. П. Цукуров