Справа № 301/2495/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" серпня 2024 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Матіко З.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності,-

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності.

Посилається на те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувають в шлюбі з 21 жовтня 1995 року, який зареєстровано виконкомом Зарічанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом № 51.

За час перебування у шлюбі за особисті кошти позивачки відповідачем ОСОБА_2 було придбано від ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 17.02.1999 року земельну ділянку площею 0,1580 га для будівництва та обслуговування жилого будинку в с. Заріччя Хустського району.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №018378 виданого 05 квітня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №255 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки 17 лютого 1999 року земельну ділянку, яка розташована на території АДРЕСА_1 , передано ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

20 липня 2007 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Іршавському районі ОСОБА_2 було надано дозвіл на виконання будівельних робіт.

21 липня 2007 року виготовлений будівельний паспорт на забудову земельної ділянки в с. Заріччя ур. «Фальча».

20 серпня 2007 року згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта прийнято в експлуатацію індивідуальний житловий будинок в АДРЕСА_1 , урочище «Фальча».

Розпорядженням голови Іршавської районної Державної адміністраціїХохлов М.М. від 21.08.2007 року № 427 затверджено акт державноїприймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта в АДРЕСА_1 .

05 вересня 2007 року Зарічанською сільською радою Іршавського районувидано ОСОБА_2 свідоцтво серії ЯЯЯ №211104 про правовласності на нерухоме майно в АДРЕСА_1 .

Згідно витягу КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» прореєстрацію права власності на нерухоме майно №16381386 від 23.10.2007 року,власником житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, позивачка ОСОБА_1 з 09.06.2005 року (№ запису про державну реєстрацію 0000739) зареєстрована фізичною особою-підприємцем.

На підставі свідоцтва серії НОМЕР_1 від 23 травня 2012 року ОСОБА_1 є платником єдиного податку.

Відповідач ОСОБА_2 ніколи ніде не працював, всі кошти для сім`ї зароблялися позивачкою та її батьками. ОСОБА_1 мала та має стабільний та достатній рівень матеріального забезпечення, який дозволяв та дозволяє їй побудувати будинок. Крім того, її батьки займалися вирощуванням капусти та надавали позивачці кошти для будівництва будинку.

Тому, вважає, що вищезазначений будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 є її особистою власністю, побудований за її особисті кошти.

На даний момент, хоча відповідач і визнає обставину придбання земельної ділянки та будування будинку за особисті кошти позивачки, але відмовляється та зволікає з оформленням права власності будинку на ОСОБА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, а подала заяву, якою позов підтримала, просила його задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві, а справу розглянути в її відсутності (а. с. 65).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, а подав заяву (а. с. 67), якою позов визнав, проти його задоволення не заперечує, справу просив розглядати в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21 жовтня 1995 року, про що виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області видано свідоцтво про шлюб за актовим записом № 51 (а. с. 7).

За час перебування у шлюбі за особисті кошти позивачки відповідачем ОСОБА_2 було придбано від ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 17.02.1999 року земельну ділянку площею 0,1580 га для будівництва та обслуговування жилого будинку в с. Заріччя (а. с. 26).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №018378 виданого 05 квітня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №255 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки 17 лютого 1999 року земельну ділянку, яка розташована на території АДРЕСА_1 передано ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (а. с. 25).

20 липня 2007 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Іршавському районі ОСОБА_2 було надано дозвіл на виконання будівельних робіт (а. с. 20).

21 липня 2007 року виготовлений будівельний паспорт на забудову земельної ділянки в с. Заріччя ур. «Фальча» (а. с. 15-19).

20 серпня 2007 року згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта прийнято в експлуатацію індивідуальний житловий будинок в АДРЕСА_1 , урочище «Фальча» (а. с. 44-47).

Розпорядженням голови Іршавської районної Державної адміністраціїХохлов М.М. від 21.08.2007 року № 427 затверджено акт державноїприймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта в АДРЕСА_1 (а. с. 48).

05 вересня 2007 року Зарічанською сільською радою Іршавського районувидано ОСОБА_2 свідоцтво серії ЯЯЯ №211104 про правовласності на нерухоме майно в АДРЕСА_1 (а. с. 8).

Згідно витягу КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» прореєстрацію права власності на нерухоме майно №16381386 від 23.10.2007 року,власником житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (а. с. 9).

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2 , позивачка ОСОБА_1 з 09.06.2005 року (№ запису про державну реєстрацію 0000739) зареєстрована фізичною особою-підприємцем (а. с. 10) та займається підприємницькою діяльністю.

На підставі свідоцтва серії НОМЕР_1 від 23 травня 2012 року ОСОБА_1 є платником єдиного податку (а. с. 11).

Відповідач ОСОБА_2 не працював, дохід не отримував, всі кошти для сім`ї заробляла позивачка та її батьки. ОСОБА_1 мала та має стабільний та достатній рівень матеріального забезпечення, який дозволяв їй побудувати будинок. Крім того, її батьки займалися вирощуванням капусти та надавали позивачці кошти для будівництва будинку.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо і ните не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, докладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325цс18.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто, статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Судової палати у цивільних справах ВСУ від 16 грудня 2015 року (справи №6-2641 цс 15) було підтверджено правову позицію щодо незастосування презумпції права спільної сумісної власності подружжя на майно, придбане в шлюбі. Цією правовою позицією визначено, що у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічних висновків дійшов ВСУ у своїх Постановах №6-612цс15 від 01.07.2015 p., №6-846цс16 від 12.10.2016 р. та №6-399цс17 від 05.04.2017 року.

Згідно з ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273, 280, 281-285 ЦПК України, ст. ст. 60, 70 СК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особистою приватною власністю будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особистою приватною власністю земельну ділянку згідно Державного акту I-ЗК № 018378 на право приватної власності на землю, виданого 05 квітня 1999року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватноївласності на землю за №255, яка розташована на території Зарічанської сільської ради Хустського району Закарпатської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М. М. Золотар