БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/3915/24, cправа № 361/4928/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«17» липня 2024 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Бас Я.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення малолітньою дитиною трирічного віку

в с т а н о в и в:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до

ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування вимог зазначається, що 14 грудня 2015 року Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між сторонами.

Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя не склалося, з лютого 2023 року сторони не проживають разом.

20 травня 2024 року позивач звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі - 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу).

На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим не має можливості працювати та отримувати дохід. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання позивача не надає. Однак, відповідно до статті 84 Сімейного кодексу України позивач має право отримувати аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою суду від 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, 17 липня 2024 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала про те, що позовні вимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду неповідомлені. Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження із дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.

Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 14 грудня 2015 року Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено відповідний актовий запис № 61 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 14 грудня 2015 року.

Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Малолітня дочка, ОСОБА_3 , не досягла трирічного віку, тому позивач має право отримувати аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини другої статті 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька.

За змістом частин першої, другої та четвертої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно зі статтею 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина четверта статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Враховуючи положення статті 84 СК України - права дружини на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, та зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, належними та допустимим доказами не довів, що за станом здоров`я він позбавлений можливості надавати допомогу на її утримання, а також наявність інших істотних обставин, які могли б впливати на неможливість сплачувати аліменти на дружину, з урахуванням інтересів та потреб матері, з якою проживає дитина, передбаченого законодавством права дружини на її утримання, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Заявлений розмір аліментів на утримання дитини

Доказів, які б свідчили, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, судом при розгляді даної справи по суті встановлено не було. Заявлений розмір аліментів відповідає вимогам розумності та справедливості. З огляду на викладені обставини, суд вважає доцільним визначити аліменти у розмірі - 1/6 частину доходу.

За змістом частини першої статті 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, аліменти на дружину підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме з 20 травня 2024 року.

Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оцінюючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення даного позову.

Відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 141, 263-265, 282-285, 430 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Аліменти на матір підлягають стягненню починаючи з - 20 травня 2024 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на матір за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 );

відповідач - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.О.Василишин