ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7040/24 Справа № 214/3710/24 Суддя у 1-й інстанції - Ковтун Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м.Кривий Ріг

справа № 214/3710/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в порядку ч.13 ст. 7, ч.2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_4 , на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2024 року, яка постановлена суддею Ковтун Н.Г у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні,

УСТАНОВИВ:

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції(м. Одеса); Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Железна О.В., про визнання договору недійсним.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2024 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_4 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на те, що позовні заяви ОСОБА_1 у справі № 214/10043/23 та № 214/3710/24 не є ідентичними, оскільки містять різний предмет та подані з різних підстав.

Також вказує, що ст. 185 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для повернення позовної заяви, при цьому така підстава як зловживання правом не входить до вказаного переліку, а вирішення питання щодо зловживання правом має враховуватись лише при вирішення такого позову по суті.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 19 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції(м. Одеса); Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Железна О.В., про визнання договору недійсним.

Також судом установлено, що у провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції(м. Одеса); Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Железна О.В. про визнання договору недійсним, по якій ухвалою від 01 березня 2024 року відкрито провадження у справі (справа 214/ 10043/23 , суддя Попов В.В.).

23 квітня 2024 року позовна заява була залишена без руху та запропоновано надати суду докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 не подано іншого позову (позовів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

28 квітня 2024 року суду першої інстанції представником позивача була надана була заяви про усунення недоліків, до якої долучено копію ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року про залишення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, треті особи: Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції(м. Одеса); Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Железна О.В. без розгляду, яка була постановлена на підставі заяви представника позивача від 22 квітня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду.

Повертаючи позивачу позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач подав протягом короткого проміжку часу декілька позовів до тих самих відповідачів, з тим самим предметом та з тих самих підстав, наявні підстави вважати, що такі дії вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями, що свідчить про зловживання ним процесуальними правами і є підставою для повернення позовної заяви.

Однак, погодитися з такими висновками суду не можливо з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч.2 ст.44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин,заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Відповідно до ч.3 ст.44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Отже, положеннями ч.3 ст.44 ЦПК України визначено можливі наслідки визнання судом подання скарги, клопотання чи заяви зловживання процесуальними правами це залишення без розгляду або повернення поданої скарги, заяви чи клопотання, а не позовної заяви.

Натомість, вичерпний перелік підстав для повернення позовної заяви визначено у статті 185 ЦПК України.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , не керувався вимогами ст.185 ЦПК України, і, відповідно, жодної підстави, передбаченої цією статтею, в оскаржуваній ухвалі не навів.

Висновок про штучний характер позову не повинен ґрунтуватися на припущеннях суду та судове рішення у цьому випадку можливе лише при наявності передбачених у ст.185 ЦПК України підстав.

За відсутності таких підстав, зловживання правом у передбаченій п.3 ч.2 ст.44 ЦПК України формі подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер має враховуватися судом лише при вирішення такого позову по суті.

Висновок про штучний характер позову не повинен ґрунтуватися на припущеннях суду і може свідчити про порушення прав позивача на судовий захист.

Зазначене має важливе юридичне значення для правильного вирішення цього процесуального питання, оскільки у статті 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Крім того колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що із доданої до апеляційної скарги копії позовної заяви, датованої 30 листопада 2023 року слідує, що позивачем ОСОБА_1 , в даній позовній заяві, оскаржується договір купівлі-продажу 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , в той час як в даному випадку позивачем оскаржується договір дарування 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 що свідчить про те, що позови не є ідентичними, оскільки містять різний предмет та подані з різних підстав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судами як джерело права, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із частинами першої і другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду щодо повернення позовної заяви є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства, тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до цього ж суду, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_4 , - задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2024 року- скасувати та направити матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса); Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Железна Олена Володимирівна, про визнання договору недійсним до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської областідля продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 липня 2024 року.

Головуючий:

Судді: