Справа № 515/1387/22
Провадження № 2/513/120/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденко Костянтина Вікторовича до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Київське управління механізації № 36" про визнання договору оренди землі недійсним,

У С Т А Н О В И В:

у листопаді 2022 року представник позивачки адвокат Давиденко К.В. звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Київського управління механізації №36".

В обґрунтування позову послався на те, що позивачці на праві власності належать дерев`яні будинки для відпочиваючих в кількості 20 штук, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 366 кв.м, та нежитлове приміщення - туалет, площею 6 м. кв., розташований за вказаною адресою.

Зазначені об`єкти нерухомого майна знаходяться на двох земельних ділянках: земельній ділянці площею 0.2049 га, кадастровий номер :02:002:0002, яка була передана в оренду строком на 5 років Київській спеціалізованій фірмі "Проммонтаж-22" на підставі договору оренди землі від 03 жовтня 2005 року; та на земельній ділянці площею 0,1808 га кадастровий номер :02:002:0027, яка була передана в оренду строком на 49 років Київському управлінню механізації №36 (КУМ-36) на підставі договору оренди землі від 01 жовтня 2006 року, зареєстрованого Татарбунарським відділом Центру ДЗК 21 серпня 2006 року за № 40.

Про існування договорів оренди на момент набуття права власності позивачці відомо не було.

В кінці серпня 2022 року вона звернулась до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області з заявою про укладання договору оренди землі на зазначені земельні ділянки, але рішенням сесії від 14 вересня 2022 року № 619-VIII їй відмовлено у зв`язку з тим, що на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0027 зареєстрований договір оренди землі з ТОВ "КУМ № 36" від 01 березня 2006 року.

Посилаючись на вказані обставини, на підставі положень ч.3 ст.7 Закону України "Про оренду землі"та ч 4 ст. 120 ЗК України просила припинити договір оренди землі від 01 березня 2006 року, укладений щодо земельної ділянки площею 0,1808 га кадастровий номер :02:002:0027 між Київським управлінням механізації № 36, ЄДРПОУ 0144011 та Лиманською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, зареєстрований Татарбунарським відділом Центру ДЗК 21 серпня 2006 року за № 40.

Ухвалою Татарбунарського районного суду від 19 грудня 2022 року було відмовлено у відкритті провадження у справі з тих підстав, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції господарського суду (т. 1 а.с.21).

Постановою Одеського апеляційного суду від 28.03.2023 р. ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 19.12.2022 р. скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи (т. 1 а.с.71-74).

Ухвалою Татарбунарського районного суду від 10 травня 2023 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Відповідачам надано строк для подання відзиву на позовну заяву (т. 1 а.с.116).

Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 23 листопада 2023 року справа передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області.

Після надходження та реєстрації справи протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею у справі визначено суддю Бучацьку А.І.

Ухвалою Саратського районного суду від 16 грудня 2023 року цивільну справу прийнято до провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачам надано строк для подання відзиву.

23 лютого 2024 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій представник позивачки зазначив, що з моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває право оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно, у зв`язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщено. Договір оренди земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно, отже договір оренди землі не підлягає розірванню. Зазначене викладене у Постанові КГС ВС від 25.02.2020 у справі № 922/510/19.

Але нерухоме майно позивачка придбала не у користувача земельної ділянки, а взагалі у інших осіб, тому просив ухвалити рішення, яким припинити договір оренди землі від 01 березня 2006 року, укладений між Київським управлінням механізації № 36, та Лиманською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, зареєстрований Татарбунарським відділом Центру ДЗК 21 серпня 2006 року за № 40, укладений щодо земельної ділянки площею 0,1808 га, кадастровий номер :02:002:0027.

Представник позивачки адвокат Давиденко К.В., належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги (т. 2 а.с. 11).

Від представника Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позовної заяви не заперечує (т. 2 а.с.13).

Відповідачу ТОВ "Київське управління механізації № 36" судові повістки надсилались за адресою місцезнаходження, зареєстрованою у встановленому законом порядку, але повернулись з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (т. 2 а.с.8-10).

Суд, вивчивши надані матеріали, дослідивши та оцінивши докази з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності, дійшов наступних висновків.

03 жовтня 2005 року між Орендодавцем - Лиманською сільською радою Татарбунарського району Одеської області та Орендарем - Київською спеціалізованою фірмою "Промтехмонтаж-22" ВАТ "Промтехмонтаж-2" був укладений договір оренди землі (т. 1 а.с.101-107). Об`єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 0,205 га. Строк дії договору 5 років. Земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування майнового комплексу бази відпочинку "Будівельник". Цільове призначення земельної ділянки - землі рекреаційного призначення. Договір оренди зареєстрований Татарбунарським відділом Центру ДЗК 21 серпня 2006 року за № 41.

01 березня 2006 року між Орендодавцем- Лиманською сільською радою Татарбунарського району Одеської області та Орендарем - Київським управлінням механізації № 36 був укладений договір оренди землі (т. 1 а.с. 29-36). Предметом договору є земельна ділянка не сільськогосподарського призначення- землі рекреаційного призначення загальною площею 0,181 га, яка знаходиться - курортна зона "Катранка" у межах с.Лиман Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Договір укладено на 49 років. Земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування майнового комплексу бази відпочинку "Будівельник". У відповідності до п.12.2 дія договору оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 12.3 дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Договір оренди зареєстрований Татарбунарським відділом Центру ДЗК 21 серпня 2006 року за № 40.

За договором купівлі-продажу від 04 серпня 2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Монастирліу О.П., зареєстрованим в реєстрі за № 911, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бабако" передало у власність ОСОБА_1 дерев`яні будинки для відпочиваючих 20 штук, один будинок площею 18,3 кв.м, загальною площею 366 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з п.1.7 Договору, представник продавця повідомляє, що об`єкт розташований на двох земельних ділянках Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастрові номери земельних ділянок :02:002:0027 та :02:002:0002. У підтвердження цього факту подається довідка № 12/07-21 від 19.07.2021 року, що видана ТОВ "Компанія "Земельно-кадастровий проєктно-будівничий центр"(т. 1 а.с.136-137).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.08.2021, індексний номер 268998301, сформованого приватним нотаріусом Монастирліу О.П., дерев`яні будинку для відпочиваючих 20 шт., загальна площа 366 кв.м, один будинок площею 18,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , належать на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер 911, виданий 04.08.2021 р. (т. 1 а.с.27).

Згідно з довідкою сертифікованого інженераземлевпорядника, сертифікованого інженера-геодезіста ОСОБА_2 від 14.11.2022 за №151122-05, в результаті геодезичної зйомки встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:0027, площею 0,1808 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться дерев`яні будинки для відпочиваючих у кількості 20 шт., що належать ОСОБА_1 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з індексним номером 268998301 від 04.08.2021 р. (т. 1 а.с.109).

Рішенням 14 сесії VIII скликання Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 14 вересня 2022 року № 619-VIII ОСОБА_1 відмовлено в укладанні договору оренди землі з кадастровими номерами :02:002:0002 загальною площею 0,2049 га та 25082700:02:002:0027 загальною площею 0,1808 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0027 загальною площею 0,1808 га не припинено право оренди землі з ТОВ "КУМ №36" відповідно до договору оренди землі від 1 березня 2006 року зареєстрованому Татарбунарським відділом Центру ДЗК від 22.08.2006 року (т. 1 а.с.26).

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частинами першою, другою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 3 ст.7 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта на праві оренди, до набувача такого об`єкта одночасно переходить право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) зазначеного об`єкта, розміщеного на земельній ділянці, крім випадків, визначених частиною четвертою цією статті, а також з урахуванням вимог частини шістнадцятої статті 120 Земельного кодексу України. Волевиявлення орендодавця, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди із зазначенням нового орендаря земельної ділянки не вимагаються.

У відповідності до ч.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.

Частинами 1, 2 статті 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

У відповідності до ч. 3 ст.415 ЦК України особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди).

Отже, у разі переходу права власності на нерухоме майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника. З моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це нерухоме майно у зв`язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене.

Згідно з частиною першою статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії); припинення (розірвання) спеціального інвестиційного договору, укладеного відповідно до Закону України "Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями".

Згідно із частиною 2 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом е частини 1 ст.141 ЗК України встановлено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

У відповідності до статті 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені приписами органів, що здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ-1) примусового звернення стягнень на право емфітевзису, суперфіцію за зобов`язаннями особи, яка використовує земельну ділянку на такому праві.

Аналіз положень наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника.

Таким чином, з моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно у зв`язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене.. Тобто особа, яка набула права власності на нерухоме майно фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника.

При цьому, договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно.

Отже, з моменту набуття позивачкою права власності на дерев`яні будинки для відпочиваючих, 20 штук, один будинок площею 18,3 кв.м, загальною площею 366 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , право користування (оренди) Київського управління механізації № 36 спірною земельною ділянкою припинене.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що особа, яка набула права власності на нерухоме майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно.

Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 922/510/19,

Виходячи із наведених вище положень законодавства право попереднього користувача земельною ділянкою припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки з одночасним набуттям такого права новим власником об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, оскільки договір оренди землі в силу положень статті 13 Закону України "Про оренду землі" є двостороннім.

Як вбачається із викладеного, право попереднього користувача земельною ділянкою припиняється, а набуття такого права новим власником об`єкта нерухомості відбувається в силу прямої вказівки закону. Новий власник об`єкта нерухомості набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки.

Отже зміна орендаря відбувається в силу прямої вказівки закону.

Така правова позиція викладена у Постанові Касаційного Господарського Суду у складі Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 912/1581/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частинами 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч.1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

За положеннями ч.1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з частиною 1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ураховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що позовні вимоги не обґрунтовані та не доведені належними, допустимими та достатніми доказами, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати згідно наведеним положенням покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2-15, 81,89, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

в задоволенні позову ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденко Костянтина Вікторовича до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Київське управління механізації № 36" про визнання договору оренди землі недійсним - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 31 липня 2024 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 24 квітня 2000 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Давиденко Костянтин Вікторович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД № 002979, видане Радою адвокатів Одеської області на підставі рішення № 58 від 19 квітня 2017 року, АДРЕСА_3 .

Відповідачі:

Лиманська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, адреса: 68141, с. Лиман, вул. Героїв України, буд.47А, Білгород-Дністровського району Одеської області, .

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київське управління механізації № 36", Код , адреса: 03115, м. Київ, вул. Миколи Краснова, буд. 33.

Суддя А. І. Бучацька