ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1283/24 Номер провадження 22-ц/814/2628/24Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л.В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Дорош А.І., Кузнєцової О.Ю., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 13 травня 2024 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчається,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частки всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця і до закінчення навчання або досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що її донька - ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання в Національній академії внутрішніх справ на контрактній основі з 01.09.2023 року по 04.07.2026 року.

Відповідач не бере участі в утриманні доньки, яка продовжує навчання, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу. Вказує, що відповідач є не тільки військовослужбовцем, а й отримує заробітку плату у філії Бурового управління Укрбургаз м. Красноград, де йому виплачується заробітна плата та зберігається за ним робоче місце.

Враховуючи викладене просила задовольнити позов.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 13 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчається задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення дочкою - 23 років, яке настане 30 березня 2029 року, але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи з 08 квітня 2024 року.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1 в межах платежу за один місяць піддано негайному виконанню.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив зупинити провадження на період дії воєнного стану або закрити провадження у зв`язку із відсутністю спору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 квітня 2024 року вже стягнуто з нього частину аліментів з усіх його видів доходів на навчання доньки ОСОБА_3 .

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Гадяцького районного суду від 05.04.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Від спільного шлюбу подружжя має доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки Національної академії внутрішніх справ № 46/02-9564 від 26 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_3 є студенткою 1-го курсу Національної академії внутрішніх справ на умовах договору із фізичними та юридичними особами, термін навчання з 01.09.2023 до 04.07.2026 року.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою з військової частини НОМЕР_1 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що навчання позивача на денній формі, позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, а відповідач, як батько, має можливість та зобов`язаний надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки на час її навчання, тому дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За змістом ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та неповнолітніми дочкою, сином.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними віку двадцяти трьох років.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що повнолітня донька відповідача, продовжує навчання, не працює, оскільки навчання за денною формою навчання позбавляє останню можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, у зв`язку з чим є такою, що потребує матеріальної допомоги.

Суд першої інстанції вирішуючи спір, дійшов правильного висновку з яким погоджується колегія суддів про задоволення позовних вимог мотивуючи своє рішення тим, що відповідач будучи працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.

ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав доказів, які б підтверджували неможливість сплачувати аліменти на період навчання дочки у розмірі 1/6 частини від всіх його видів доходів щомісячно.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів, що рішенням суду вже стягуються з нього аліменти на навчання доньку у розмір частини із всіх його доходів не заслуговують на увагу, оскільки рішенням на яке посилається відповідач в апеляційній скарзі стягнуто аліменти на утримання його другої дитини на період навчання, що не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу своїй донці, яка її потребує у зв`язку із продовженням навчання.

Фактично доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості рішення суду є безпідставними, оскільки не спростовують обов`язок батька брати участь у матеріальних витратах на повнолітню дитину, яка потребує такої допомоги.

Враховуючи, що донька відповідача, ОСОБА_3 , є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, колегія суддів вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача але не менше 50 % прожиткового мінімуму на для дітей відповідного віку будуть достатніми для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та відповідатимуть реаліям сьогодення.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить. Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 13 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 31 липня 2024 року.

Головуючий суддя : _________ ________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ А.І. Дорош __________________ О.Ю. Кузнєцова