провадження №2/760/406/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Кавун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

17.06.2016 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, поданої на виконання вимог ухвали суду від 23.06.2016 року про залишення позовної заяви без руху, просить суд :

в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 641 від 09.11.2006 в розмірі 25 788 484 грн. 81 коп., з них: заборгованість за кредитом - 414 718 дол. США 43 центів; відсотки за користування кредитом - 497 050 дол. США 13 центів(всього заборгованість по кредиту та відсотках - 911 768 дол. США 56 центів (по курсу НБУ 25,099995 грн. на 27.05.2016 р.) становить 22 885 386 грн. 30 коп.); заборгованість за комісією по обслуговуванню кредиту складає - 54 622 грн. 61 коп.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 2 848 475 грн. 90 коп., звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом Договорів іпотеки від 12.04.2007 року, який був укладений між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Бережною І.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 750, а саме: земельної ділянки, загальною площею 1,12 га, кадастровий номер :04:001:0800, що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, шляхом його продажу з прилюдних торгів у процедурі виконавчого провадження за початковою ціною продажу, визначеною в п. 2.5 Іпотечного договору від 12.04.2007, а саме 727 200 гривень 00 копійок; від 09.11.2006 року, який був укладений між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу Бережною І.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 977, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , житловий будинок цегляний, має слідуючі підсобні будівлі та споруди: гараж, під літерою «Б-1 пов», сарай під літерою «Б-2 пов», та спорудження № 1, 2; земельної ділянки, загальною площею 0,0703 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом його продажу з прилюдних торгів у процедурі виконавчого провадження за початковою ціною продажу, визначеною в п. 2.5 Іпотечного договору від 09.11.2006, а саме 2 169 127 гривень 00 копійок.

Також просить стягнути з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» посилається на наступне.

Так, 09.11.2006 між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник, ОСОБА_1 ) укладено кредитний договір № 641, відповідно до умов якого Позичальнику надається кредит у сумі 300 000 доларів США 00 центів на будівництво будинку зі строком користування до 16.00 год. 09.11.2017 .

Згідно п. 2.5 Кредитного договору надання кожного траншу оформлюється додатковою угодою, в якій встановлюється сума траншу, термін його користування та графік погашення кредиту.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди №1 від 09 листопада 2006 року, Банк надав Позичальнику транш кредиту в сумі 300 000 доларів США 00 центів.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди №1 від 09 листопада 2006 року. Повернення траншу здійснюється щомісячно до 09 числа починаючи з 11 грудня 2006 року в сумі не меншій ніж 2 273,00 доларів США.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди №2 від 12 квітня 2007 року, Банк надав Позичальнику транш кредиту в сумі 60 000 доларів США 00 центів.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди №2 від 12 квітня 2007 року. Повернення траншу здійснюється щомісячно до 09 числа, починаючи з 10 травня 2007 року, в сумі не меншій ніж 473,00 дол. США.

Додатковою угодою № 3 від 17.07.2008 року, п. 1.1.3 Кредитного договору № 641 від 09.11.2006 року викладено у наступній редакції: «Плата за користування кредитом: 15% річних».

Додатковою угодою № 4 від 31.07.2008 року п. 1.1.1 Кредитного договору № 641 від 09.11.2006 року викладено у наступній редакції «Кредит надається у сумі 480 000 доларів США». Пунктом 1.1.3 Кредитного договору від 09.11.2006 року визначено, що відповідно до Додаткової угоди № 4 встановлена процентна ставка у розмірі 16% річних.

Відповідно до п. 2.6.4 Кредитного договору, фактично розраховані проценти за період з 09 числа попереднього місяця по 08 число поточного місяця, Позичальник перераховує на рахунок Банку щомісячно в доларах США, не пізніше 09 числа поточного місяця, починаючи з 09 листопада 2006 року.

Згідно п. 3.3.5 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний на вимогу позивача достроково повернути наявну заборгованість за кредитом, сплатити проценти за фактичний термін користування кредитом та штрафні санкції.

Позивач посилається на те, що Банк виконав умови Кредитного договору, надав відповідачу-1 кредит, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки та комісію у строки та у розмірі, передбачені Кредитним договором та додатками до Кредитного договору.

Згідно п. 4.2 Кредитного договору у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів, визначених договором, Позичальник сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної у п. 1.1.3 Кредитного договору, за кожний день прострочення виконання зобов`язання.

Позивач вказує на те, що відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки. Встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені).

Позивач посилається на те, що відповідно до вимог ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання зобов`язання.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за задані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Так, позивач вказує на те, що 13 грудня 2010 року Солом`янським районним судом м. Києва ухвалено рішення по цивільній справі № 2-3922/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за кредитним договором у сумі 3 638 079 грн. 13 коп., з яких:

- 424 699,00 доларів США - заборгованість по основній сумі кредиту;

- 29 636,89 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами;

- 1092,26 доларів США - пеня за прострочення повернення загальної заборгованості;

- 1648,22 доларів США - пеня за прострочення сплати процентів по кредиту;

- 2907 грн. 05 коп. - заборгованість по сплаті щомісячної комісії, 1700 грн. 00 коп. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також в рахунок погашення заборгованості звернення стягнення шляхом проведення продажу з прилюдних торгів на наступне майно житловий будинок АДРЕСА_2 , земельна ділянка площею 0,0703 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , земельна ділянка загальною площею 0,12 га, кадастровий номер 322882600:04:001:0800, що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області і перебуває у власності ОСОБА_1 .

Позивач посилається на те, що незважаючи на рішення суду, зобов`язання за кредитним договором до цього часу невиконано.

Так, станом на 27.05.2016, загальна сума заборгованості за Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості, становить 25 788 484 грн. 81 коп., з них:

- заборгованість за кредитом - 414 718 дол. США 43 центів;

- відсотки за користування кредитом - 497 050 дол. США 13 центи.

(всього заборгованість по кредиту та відсотках - 911 768 дол. США 56 центи (по курсу НБУ 25,099995 грн. на 27.05.2016 р.) становить 22 885 386 грн. 30 коп.);

- заборгованість за комісією по обслуговуванню кредиту складає - 54 622 грн. 61 коп.;

- штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 2 848 475 грн. 90 коп.

Позивач зазначає, що в забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між ОСОБА_1 , (надалі - Іпотекодавець) та Кредитором (надалі також - Іпотекодержатель) 12.04.2007 був укладений Іпотечний договір (надалі - Договір іпотеки), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бережною І.Г. та зареєстрований за № 751.

Предметом Договору іпотеки є земельна ділянка, загальною площею 1,12 га, кадастровий номер :04:001:0800, що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Згідно пунктів 7.1, 7.2, 7.3 Договору іпотеки та ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель має право у разі невиконання Позичальником (Іпотекодавцем) умов Кредитного договору або Договору іпотеки вимагати дострокового виконання Зобов`язання, звернути стягнення на предмет іпотеки та отримати в повному обсязі, задоволення своїх вимог включаючи дострокове погашення всієї заборгованості за Кредитним договором (суму кредиту, проценти за користування ним, пеню та інші платежі та санкції, передбачені Кредитним договором), а також витрат, пов`язаних з утриманням заставного майна і здійсненням забезпеченої заставою вимоги.

Крім того, в забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між ОСОБА_2 , (надалі - Іпотекодавець) та Кредитором (надалі також - Іпотекодержатель) 09.11.2006 року був укладений Іпотечний договір (надалі - Договір іпотеки), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бережною І.Г. та зареєстрований за номером 977.

Предметом Договору іпотеки є:

- житловий будинок АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, загальною площею 0,0703 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач посилається на те, що статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за захунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок Предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки.

Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекокодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 8.1. Договору іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов`язання по Кредитному договору в цілому або в тій чи іншій частині та/або невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, в цілому або в тій чи іншій частині, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Так, згідно п. 8.5.2. Договорів іпотеки, у випадку набуття права звернення стягнення на Предмет іпотеки Іпотекодержатель набуває право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі з дотриманням умов, визначених в Законі України «Про іпотеку».

Крім того, відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації Предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, - тобто такий спосіб реалізації предмета іпотеки чітко регламентований діючим законодавством.

Як вказує позивач, відповідачам були направлені вимоги про усунення порушення зобов`язань за Кредитним договором, згідно яких відповідачі мали б повністю погасити кредит, проценти за користування коштами кредиту, штрафні санкції за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань, у строк передбачений Договором.

Проте, станом на дату подання позову заборгованість за Кредитним договором залишається не погашеною, а вимога Банку не виконаною.

Таким чином, позивач вважає, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» набуло законного права звернути стягнення на Предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором.

При цьому, позивач повідомляє суд, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну.

Рішенням № 213 від 22.02.2016 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повноваження на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулюванн неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної Марини Анатоліївни продовжено на два роки строком до 19.03.2018.

Згідно ч. 4. ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

З огляду на викладене, позивач просить позов задовольнити.

21.06.2016 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від 23.06.2016, позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

23.05.2018 до суду від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» надійшла заява про усунення недоліків та позовна заява в новій редакції, подані на виконання вимог ухвали суду від 23.06.2016 про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від 29.05.2018, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, призначено підготовче судове засідання.

Розпорядженням керівника апарату суду С.О. Тромси від 05.02.2019 № 130 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 760/10845/16-ц, провадження № 2/760/3173/19, в зв`язку з тимчасовим відстороненням судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя на підставі рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя № 195/1дп/15-19 від 25.01.2019 .

05.02.2019 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.

Ухвалою суду від 22.09.2020, закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, до судового розгляду.

29.04.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від представника ТОВ «Вердикт Капітал» надійшло клопотання про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до участі у справі як правонаступника позивача, обґрунтоване тим, що 28.11.2019 між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 212009 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ ««Всеукраїнський акціонерний банк» відступив права вимоги та передав їх ТОВ «Вердикт Капітал», яке погодилося купити права вимоги, прийняти їх та сплатити загальну купівельну ціну.

Окрім цього, 28.11.2019 між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, відповідно до якого ПАТ ««Всеукраїнський акціонерний банк» відступив права вимоги за іпотечними договорами та передав їх ТОВ «Вердикт Капітал», яке погодилося прийняти права вимоги.

Згідно з додатком № 1 до договору про відступлення прав вимоги № 212009 від 28.11.2019 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшли права вимоги за кредитним договором від 12.04.2007, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Відповідно до додатку № 1 до договору про відступлення прав за договором іпотеки від 28.11.2019, до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшли права вимоги за договором іпотеки від 09.11.2006, укладеним між ОСОБА_2 та ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та договором іпотеки від 12.04.2007, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Ухвалою суду від 30.04.2024, замінено позивача Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи учасників процесу було повідомлено належним чином, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень по справі від учасників процесу до суду не надійшло.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що наявні підстави для закриття провадження у справі в частині вимог,з наступних підстав.

Так, позивач звернувся до суду із позовом до до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, поданої на виконання вимог ухвали суду від 23.06.2016 про залишення позовної заяви без руху, просить суд:

в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 641 від 09.11.2006 року в розмірі 25 788 484 грн. 81 коп., з них:

- заборгованість за кредитом - 414 718 дол. США 43 центів;

- відсотки за користування кредитом - 497 050 дол. США 13 центів

(всього заборгованість по кредиту та відсотках - 911 768 дол. США 56 центів (по курсу НБУ 25,099995 грн. на 27.05.2016 р.) становить 22 885 386 грн. 30 коп.);

- заборгованість за комісією по обслуговуванню кредиту складає - 54 622 грн. 61 коп.;

- штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 2 848 475 грн. 90 коп.,

звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом Договорів іпотеки:

- від 12.04.2007 року, який був укладений між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Бережною І.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 750, а саме: земельної ділянки, загальною площею 1,12 га, кадастровий номер :04:001:0800, що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, шляхом його продажу з прилюдних торгів у процедурі виконавчого провадження за початковою ціною продажу, визначеною в п. 2.5 Іпотечного договору від 12.04.2007, а саме 727 200 гривень 00 копійок;

- від 09.11.2006 року, який був укладений між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу Бережною І.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 977, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , житловий будинок цегляний, має слідуючі підсобні будівлі та споруди: гараж, під літерою «Б-1 пов», сарай під літерою «Б-2 пов», та спорудження № 1, 2; земельної ділянки, загальною площею 0,0703 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом його продажу з прилюдних торгів у процедурі виконавчого провадження за початковою ціною продажу, визначеною в п. 2.5 Іпотечного договору від 09.11.2006, а саме 2 169 127 гривень 00 копійок.

Разом з тим, з рішення Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 2-3922/10 від 13 грудня 2010 року вбачається, що ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» зверталося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 641 від 09.11.2006 року, який був укладений між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 , та звернення стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки від 09.11.2006 року та 12.04.2007 року.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13 грудня 2010 року у справі № 2-3922/10, позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість в сумі 3 638 079 гривень 13 копійок, судовий збір в розмірі 1700 гривень та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

В рахунок погашення заборгованості у розмірі 3 638 079,13 грн .звернуто стягнення шляхом проведення продажу з прилюдних торгів на наступне майно:

- житловий будинок АДРЕСА_2 , земельна ділянка площею 0,0703 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ;

- земельна ділянка загальною площею 0,12 га., кадастровий номер :04:001:0800, що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області і перебуває у власності ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК Українисуд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішені по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення, у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі є вичерпними та визначеніст.255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України в постанові від 11 листопада 2015 року у справі №6-342цс15, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Для застосування вказаної підстави закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову. Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави закривати провадження у справі.

Згідно з висновками Верховного Суду щодо застосування п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, що викладені в постановах від 10.06.2020 року у справі №366/2099/17, від 27.05.2020 року у справі №761/35475/18, закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України можливе лише за умови, що позов за результатами розгляду якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто, збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Закриття провадження у справі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Закриття провадження у справі у цьому випадку можливе лише за умови, що вже існує рішення суду, яке набрало законної сили, і це рішення ухвалено за наслідками розгляду спору (позову), який розглядається між тими самими сторони, про то самий предмет спору і з тих самих підстав.

Таким чином, для застосування вказаної підстави закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитись під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» («Brumarescu v. Romania»), пункт 61).

Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, згідно з яким жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі; повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи (рішення Європейського суду з прав людини від 03 грудня 2003 року у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), пункт 52).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року по справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19) зазначено, що: «підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тимне вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставинта зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права».

Предметом спору у даній справі є звернення стягнення на нерухоме майно, яке є предметом Договорів іпотеки:

- від 12.04.2007 року, який був укладений між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Бережною І.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 750, а саме: земельної ділянки, загальною площею 1,12 га, кадастровий номер :04:001:0800, що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, шляхом його продажу з прилюдних торгів у процедурі виконавчого провадження за початковою ціною продажу, визначеною в п. 2.5 Іпотечного договору від 12.04.2007, а саме 727 200 гривень 00 копійок;

- від 09.11.2006 року, який був укладений між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу Бережною І.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 977, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , житловий будинок цегляний, має слідуючі підсобні будівлі та споруди: гараж, під літерою «Б-1 пов», сарай під літерою «Б-2 пов», та спорудження № 1, 2; земельної ділянки, загальною площею 0,0703 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом його продажу з прилюдних торгів у процедурі виконавчого провадження за початковою ціною продажу, визначеною в п. 2.5 Іпотечного договору від 09.11.2006, а саме 2 169 127 гривень 00 копійок, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № 641 від 09.11.2006 року в розмірі 25 788 484 грн. 81 коп.

З позовної заяви у цій справі та доданих до неї доказів, а також зі змісту судового рішення у справі № 2-3922/10 видно, що предмети спору у цих справах є тотожними звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № 641 від 09.11.2006 року.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовуються у названих справах невиконанням ОСОБА_1 Кредитного договору № 641 , укладеного 09.11.2006 року з ВАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідних додаткових угод про отримання останнім кредиту у розмірі 424 699,00 доларів США.

Суб`єктний склад учасників у цій справі є аналогічним та відповідає сторонам, які брали участь у справі № 2-3922/10.

Судом у справі № 2-3922/10, яка є тотожною у цій справі, що розглядається, ретельно розглянуті всі обставини, доводи сторін, докази, що були надані. Судом встановлена необхідність врахування положень договорів іпотеки, на який посилається також кредитний договір №641 від 09.11.2006. Судом встановлений спосіб забезпечення повернення кредиту, а саме звернення стягнення на предмет іпотеки

Необхідність звернення до суду за тими самими вимогами, за якими є рішення суду, що набрало законної сили, представник позивача пояснює необхідністю відновлення прав позивача.

Доказів того, що вказане вище рішення не є виконаним у визначеному законом порядку, суду не надано.

Таким чином, враховуючи, що позивачем повторно заявлено позовні вимоги та просить в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту 414 718,43 дол. США звернути стягнення на предмет іпотеки, при цьому рішення Соломянського районного суду м. Києва від 13.12.2010 у справі № 2-3922/10 з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, набрало законної сили, наявні підстави для закриття провадження у справі в частині заявлених позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки від 12.04.2007 та від 09.11.2006 в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 641 від 09.11.2006 року по тілу кредиту в сумі 414 718 дол. США 43 центів, на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

В іншій частині заявлені позовні вимоги підлягають продовженню розгляду по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 256, 258, 260, 261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині заявлених вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки від 12.04.2007 та від 09.11.2006 у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 641 від 09.11.2006 по тілу кредиту в сумі 414 718 дол. США 43 центів, закрити.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 30.07.2024 року.

Суддя: О.М. Букіна