УХВАЛА

02 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 935/536/23

провадження № 61-10224ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Житомирської обласної прокуратури на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Житомирської обласної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю правоохоронних органів,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Житомирської обласної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю правоохоронних органів.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду

від 12 червня 2024 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , грошові кошти в розмірі 378 441,94 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів досудового слідства, прокуратури і суду, кошти, сплачені

у зв`язку з наданням юридичної допомоги у розмірі 86 150,00 грн, а також судові витрати пов`язані з оплатою експертизи у розмірі 15 150,00 грн по кримінальному провадженню, що загалом становить 479 741,94 грн.

У липні 2024 року Житомирська обласна прокуратура із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду

від 12 червня 2024 року, у змісті якої просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким зменшити розмір стягнутої на користь позивача моральної шкоди до 90 425,81 грн, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги з таких підстав.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

За приписами частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Касаційна скарга Житомирської обласної прокуратури підписана прокурором відділу представництва інтересів держави у бюджетній сфері, з питань державної і комунальної власності управління представництва інтересів держави в суді Житомирської обласної прокуратури Слівінським О. О., на підтвердження повноважень якого до касаційної скарги додано копію довіреності від 20 березня 2023 року № 15/2-203вх-23.

Отже, оскільки до касаційної скарги не додано визначених частиною четвертою статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження Слівінського О. О. діяти від імені Житомирської обласної прокуратури у порядку самопредставництва, касаційна скарга вважається такою, що підписана неповноважною особою.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої та частиною шостою статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо: касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

За таких обставин, ураховуючи відсутність доданих до поданої касаційної скарги доказів на підтвердження повноважень Слівінського О. О. представляти Житомирську обласну прокуратуру у вказаній справі, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявникові з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Житомирської обласної прокуратури на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Житомирської обласної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю правоохоронних органів вважати неподаною та повернути заявникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець