СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1184/24

пр. № 2/759/3454/24

29 липня 2024 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Єросова І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр Святошинського району м.Києва» (03134, м.Київ, вул.Симиренка, 10) про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати наказ КНП «Консультативно-діагностичний Центр Святошинського району м.Києва» від 05.01.2024 р. №11-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до лікаря-стоматолога-терапевта стоматологічного відділення №1 спеціального фонду КНП «КДЦ» Святошинського району м.Києва ОСОБА_1 », яким застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани та стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 500000,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує на незаконність оспорювану наказу, який містить недостовірну інформацію та є таким, що порушує його права та свободи. Зазначає, що підставою для прийняття наказу від 05.01.2024 р. №11-к слугував акт, яким зафіксовано перебування позивача під час непрацездатності на робочому місці і ведення прийому пацієнтів без оплати стоматологічних послуг. Вказані обставини категорично заперечує та вважає надуманими, оскільки вони не підтверджуються жодними доказами. Заборона перебування у робочому кабінеті у період тимчасової непрацездатності відсутня, так само як і докази ведення ним прийому громадян без ведення обліку. Наказ від 05.01.2024 р. №11-к мотивований не конкретними об`єктивно існуючими порушеннями, а виключно суб`єктивними мотивами керівництва. Вказані дії керівництва принижують його честь та гідність в очах колег, друзів і пацієнтів, що є підставою для стягнення завданої моральної шкоди.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2024 р. позовну заяву залишено без руху та встановлено спосіб усунення недоліків позову шляхом зазначення ціни позову та наявності/відсутності електронного кабінету сторін.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.02.2024 р. позовну заяву повернуто позивачу.

17.04.2024 р. Постановою Київського апеляційного суду ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 16.02.2024 р. скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01 травня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18.06.2024 р. судом отримано відзив у якому відповідач заперечує проти позовних вимог. Представник відповідача зазначає, що підставою для прийняття спірного наказу стало невиконання позивачем своїх посадових обов`язків, внаслідок чого до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Вимоги про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими, докази завдання позивачу моральної шкоди у матеріалах справи відсутні.

Клопотання позивача про розгляд справи з викликом сторін задоволенню не підлягає з підстав необгрунтованості такого клопотання за п.2 ч. 6 ст. 279 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач працює в комунальному некомерційному підприємстві «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м. Києва. Вказана обставина не заперечується жодною зі сторін.

Наказом № 338-к позивача було переведено на посаду лікаря-стоматолога-терапевта стоматологічного відділення спеціального фонду філії № 1.

З 19.12.2023 р. по 21.12.2023 р. включно, лікарем КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Святошинського району м.Києва внесено запис про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 , внаслідок захворювання, що не пов`язаний з нещасним випадком на виробництві.

Згідно до Листка щоденного обліку роботи лікаря-стоматолога ОСОБА_2 форми №037/о та щоденнику обліку роботи лікаря-стоматолога ОСОБА_1 №039-2/о вбачається не надання ним стоматологічних послуг 20.12.2023 р. та 21.12.2023 р.

Доповідною запискою головного бухгалтера КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва було зазначено, що ОСОБА_1 провів оплати лише за 19.12.2023 року за одного пацієнта, а за 20 та 21 грудня 2023 року оплати від пацієнтів відсутні.

20.12.2023 актом в.о. завідувача філії № 1 КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва та 2 працівниками філії № 1 зафіксовано перебування ОСОБА_1 у кабінеті 427 за адресою АДРЕСА_2 та здійснення прийому пацієнтів.

21.12.2023 року під час проведення робочої перевірки на філії №1 КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва з 09:00 по 11:30 год. заступником директора з медсестринства Горецькою С.В. зафіксовано знаходження ОСОБА_1 на робочому місці в кабінет 427 за адресою АДРЕСА_2 разом з пацієнтами.

21.12.2023 року складено акт начальником відділу кадрів, заступником директора з медсестринства та сестрою медичною зі стоматології, про те що 21.12.2023 року о 10:30 год. ОСОБА_1 знаходився на робочому місці в кабінеті 427 та вів прийом пацієнтів.

28.12.2023 р. директором КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва запропоновано ОСОБА_1 надати письмові пояснення у термін до 28.12.2023 р. до 16:00 год. щодо його перебування під час тимчасової непрацездатності на робочому місці та прийом пацієнтів 19.12.2023 р., 20.12.2023 р., 21.12.2023 р. за відсутності надходжень оплати від пацієнтів за надані стоматологічні послуги.

28.12.2023 р. ОСОБА_1 надано письмові пояснення у яких останній повідомив, що 19.12.2023 р. відпрацював зміну та в подальшому внаслідок незадовільного самопочуття йому було оформлено листок тимчасової непрацездатності. 20.12.2023 р., 21.12.2023 р. прийом пацієнтів не проводив. У акті зафіксовано факт його перебування у робочому кабінеті у момент його звернення до лікаря.

Наказом директора КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва від 05.01.2024 р. №11-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до лікаря-стоматолога-терапевта стоматологічного відділення №1 спеціального фонду КНП «КДЦ» Святошинського району м.Києва ОСОБА_1.» застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани за фактом невиконання посадових обов`язків, передбачених п.1.5, 2.35, 2.36, 2.39, 2.48 Посадової інструкції, що полягає у проведенні прийому пацієнтів під час перебування на листку непрацездатності, недотримання фінансової дисципліни, під час прийому пацієнтів 20.12.2023 р. та 21.12.2023 р. та не направлення пацієнтів на оплату за надані стоматологічні послуги.

Згідно посадової інструкції лікаря-стоматолога-терапевта стоматологічного відділення філії №1 спеціального фонду від 30.10.2023 р. №132/ф1, затвердженої 27.10.2023 р. директором КНП «КДЦ» Святошинського району, для виконання своїх обов`язків лікар-стоматолог-терапевт стоматологічного відділення спеціального фонду філії №1 зобов`язаний:

п.2.35. Дотримуватись фінансової дисципліни, зокрема, розрахунків за надані медичні послуги відповідно до затверджених тарифів, виключно через касу центру чи терміналу самообслуговування на рахунок Центру, або на розрахунковий рахунок Центру.

п.2.36. Нести персональну відповідальність за відповідність між кількістю наданих платних медичних послуг та виставлених до оплати, здійснювати заходи щодо попередня розбіжностей.

п.2.48. Знати та виконувати свою «Посадову інструкцію», ст. 14 Закону України «Про охорону праці», інструкцію про охорону праці на робочому місці, правила внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Відповідно до вимог статті 140 КЗпП України, трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Згідно із частиною першою статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Статтею 147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Відповідно до статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року у справі N 554/9493/17 зазначено, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є: дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Схожі за змістом правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі N 664/2820/15-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі N 572/1644/17-ц.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.92 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" під час розгляду справи правова оцінка дисциплінарного проступку має проводитись на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі, з урахуванням письмового пояснення працівника, яке є однією з важливих гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру та заходом дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього. Підставою застосування догани є вчинення працівником дисциплінарного проступку. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Відтак, виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного працівником невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків. Наявність вини є обов`язковою умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 07жовтня 2018 року у справі N 718/801/17.

Обираючи вид стягнення, роботодавець має враховувати: ступень тяжкості проступку, заподіяну шкоду, обставини, за яких вчинено проступок та результати попередньої роботи працівника.

Найголовніше, що має оцінити роботодавець, розглядаючи питання застосування дисциплінарного стягнення до працівника, це ступінь вини працівника та наслідки, які спричинив працівником дисциплінарний проступок. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладання стягнення - це право роботодавця, а не його обов`язок.

Надаючи оцінку оскаржуваному наказу відповідача від 05.01.2024 р. №11-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до лікаря-стоматолога-терапевта стоматологічного відділення №1 спеціального фонду КНП «КДЦ» Святошинського району м.Києва ОСОБА_1.», суд доходить висновку, що він містить інформацію про те, що його винесено у зв`язку з невиконанням позивачем вимог п.1.5, 2.35, 2.36, 2.39, 2.48 Посадової інструкції, тобто має посилання на конкретні норми локальних нормативних актів, що були порушені позивачем, які стали підставою для застосування такого виду дисциплінарного стягнення як догана згідно п. 1 ст. 147 КЗпП України.

При цьому, у самому наказі міститься посилання на акти перевірок, доповідні записки, письмові пояснення.

Ураховуючи зазначені вище та установлені керівництвом підприємства факти поведінки позивача, що є нечесним та несумлінним виконанням покладених на нього трудових обов`язків, наявність посилання в оскаржуваному наказі на акти, яким встановлено порушення вимог посадової інструкції, підстави для скасування наказу про дисциплінарне стягнення відсутні.

Позивач заперечує проти порушення ним посадової інструкції та надання стоматологічних платних послуг у період своєї тимчасової непрацездатності, у підтвердження чого надає форми №037/о та №039-2/о з яких вбачається не надання ним стоматологічних послуг 20.12.2023 р. та 21.12.2023 р.

Такі доводи позивача спростовуються матеріалами справи. З наданих позивачем фотоматеріалів, долучених до відзиву вбачається протилежне. Так, 20.12.2023 року о 09 год. 08 хв. зайшла пацієнтка1 до кабінету 427 там де перебував Позивач в той же час. Вийшла пацієнтка 1 о 09 год. 31 хв. 20.12.2023 року о 09 год. 28 хв. зайшла пацієнтка 2 в кабінет 427. Вийшла в 09:41 год. Також на фото доказах вбачається перебування пацієнтки 2 в стоматологічному кріслі у позивача. 20.12.2023 року о 09 год. 37 хв. зайшла мед сестра. 20.12.2023 року о 09 год. 51 хв. зайшла пацієнтка 3. О 10:36 год. вийшла пацієнтка 3 з кабінету 427. 20.12.2023 року о 10 год. 02 хв. зайшла медична сестра і забрала стоматологічні відходи. 20.12.2023 року о 10 год. 36 хв. зайшла пацієнтка 4 в кабінет 427. 10:38 год. вийшла. 20.12.2023 року о 10 год. 37 хв. зайшла медична сестра в кабінет 427. О 10 год 38 хв. вийшла медична сестра з стоматологічними відходами. 20.12.2023 року о 10 год. 42 хв. повернулась пацієнтка 4 в кабінет 427. О 10 год. 43 хв. вийшла. 20.12.2023 року о 10 год. 57 хв. зайшов пацієнт 5 в кабінет 427 до позивача. 20.12.2023 року о 10 год. 58 хв. зайшла медична сестра в кабінет 427, з фото вбачається те, що пацієнт 5 перебуває у стоматологічному кріслі в кабінеті позивача. 11 год .07 хв. пацієнт 5 вийшов з кабінету 427. 20.12.2023 року о 11 год. 27 хв. зайшла пацієнтка 6 в кабінет 427. Вийшла 11 год 42 хв. 20.12.2023 року о 12 год. 07 хв. зайшла пацієнтка 7. Вийшла 12 год .18 хв. 20.12.2023 року о 11 год. 27 хв. зайшла медична сестра и вийшла з кабінету 427. 20.12.2023 року о 12 год. 07 хв. зайшла пацієнтка 8. При цьому, позивач на знімках перебуває у медичному одязі.

У відповідності до частини 1 статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Разом з тим, виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, Верховний Суд у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae", яка означає "У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права".

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем не порушено порядку застосування до позивача дисциплінарного стягнення, визначеного ст. 149 КЗпП України, оскільки таке застосовано уповноваженою посадовою особою, вид обраного стягнення відповідає тяжкості вчиненого порушення, а тому при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани були дотримані вимоги трудового законодавства.

За таких обставин суд доходить висновку, що оскаржуваний наказ винесено з повним з`ясуванням всіх обставин справи та без порушень відповідної процедури його винесення, а тому позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки позивач, на виконання свого процесуального обов`язку не надав належних і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, зокрема щодо порушення відповідачем трудового законодавства, ураховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не підтверджуються матеріалами справи, у задоволенні позову має бути відмовлено за його недоведеністю.

Відмова у задоволенні позовних вимог про скасування наказів має наслідком відмови у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 12,13,76-81,89,133,141, 259, 263, 274-279,352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр Святошинського району м.Києва» (03134, м.Київ, вул.Симиренка, 10) про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Єросова