Справа № 462/1385/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 липня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді

Гедз Б.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник ТОВ «Діджи Фінанс» - Чернуха Т.М. звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 6 від 08.02.2021 у розмірі 35 894 грн та судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 2 422, 42 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 08.02.2021 між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений у електронній формі Договір про надання споживчого кредиту № 6, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 10 000 грн, шляхом перерахування на банківську картку. Вказаний кредитний договір було укладено строком на 30 днів, проте відповідачем взяті на себе кредитні зобов`язання у погоджені сторонами строком не були виконані. 05.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ» «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 556/ФК-22, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 6 від 08.02.2021, укладеним із ОСОБА_1 . Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, зокрема шляхом направлення відповідачу вимоги про погашення перед фактором заборгованості за кредитними зобов`язання, однак така вимога залишена відповідачем без реагування та заборгованість у сумі 35 894,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 10 000 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 25 894,00 грн залишається не погашеною. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 19 березня 2024 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд вказаної справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою останнього відомого місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 двічі скеровувалась рекомендованою поштовою кореспонденцією ухвала про відкриття провадження у справі, в якій відповідачу роз`яснено право, порядок та строк подання відзиву на позовну заяву, однак як вбачається із наявних у матеріалах справи конвертів, судова кореспонденція, яка скеровувалась відповідачу повернута на адресу суду неврученою адресату із відміткою причини повернення, згідно довідки АТ «Укрпошта» - «за закінченням терміну зберігання».

Відповідач відзив на позовну заяву, у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подав, заяви про поновлення строку для подання такого станом на день винесення рішення до суду також не подано.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 08.02.2021 з використанням сервісу онлайн кредитування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» на сайті https://cashberry.com.ua/, ОСОБА_1 подав заявку на отримання кредиту № та шляхом використання одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом чи електронного договору - електронним підписом, тим самим підтвердив умови Кредитного Договору, який знаходиться у його власному кабінеті на сайті https://cashberry.com.ua.

Таким чином, ОСОБА_1 уклав Договір про споживчий кредит № 6 від 08.02.2021 з ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідно до умов договору погоджено надання відповідачу ОСОБА_1 коштів кредиту у сумі 10 000 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником.

Згідно умов даного договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн., кредит надається строком на 30 днів з 08.02.2021, однак може бути продовжений у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.5. Договору сторонами погоджена орієнтовна реальна річна процентна ставка у розмірі 416,1% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору становила за ставкою 13 420 грн.

Відповідно до п. 3.1. нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом на кожен день користування кредиту протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «фатк/факт».

Сторони Договору домовились,що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно Грфіка розрахунків, крім випадку, визначеного в пп. 6.1.1. цього Договору.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за наданим кредитом, у зв`язку із неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту від 08.02.2021, утворилась заборгованість за наданим кредитом, а саме станом на 27.11.2021 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становить 35 894 грн.

Відповідачем факту отримання кредитних коштів у розмірі 10 000,00 грн у ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс» та представленого розрахунку заборгованості, яка виникла внаслідок не виконання умов Договору про надання кредиту, не спростовано, власного конррозрахунку суду не представлено.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема. передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

05 вересня 2022 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 5556/ФК-22 відповідно до умов якого позивач набув право вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 6 від 08.02.2021, що укладений між ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1

05.09.2022 та 12.12.2022 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» направлено відповідачу ОСОБА_1 повідомлення про про зміну кредитора у відповідності до укладеного Договору факторингу та досудову вимогу про погашення заборгованості у розмірі 35 894,00 грн.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору, при цьому будь-яких доказів на спростування викладених позивачем обставин та представлених доказів, відповідачем не надано.

Відтак, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2 422,40 грн, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви судового збору.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

У відповідності до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно наявного у матеріалах справи Договору про надання правової допомоги № 4269746 від 22.09.2023, укладеного між позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Міньковською А.В., детального опису робіт (наданих послуг), виконання адвокатом Міньковською А.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги та акта про підтвердження факту надання/отримання правничої допомоги сторонами Договору № 4269746 від 22.09.2023 встановлено факт надання позивачу послуг правової допомоги на суму 3 000 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача також понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000, 00 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268ЦПК України, ст. 525,526, 549, 610-612, 625, 634, 1054 ЦК України, суд -

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним Договором про надання споживчого кредиту № 6 від 08.02.2021 у розмірі 35 894 (тридцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто чотири) гривні.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження за адресою: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт: серія НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_2 , останнє відоме місце проживання:

АДРЕСА_1 .

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал рішення знаходиться у справі № 462/1385/24

Суддя: Б.М.Гедз