Справа № 570/2943/24
Номер провадження 2/570/1069/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2024 р.

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гнатущенко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Городищенська виправна колонія", Міністерства юстиції України в особі Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна казначейська служба України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про відшкодування моральної та фізичної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач заявляє клопотання, в якому просить суд звільнити його від сплати судового збору на підставі ч.2 ст.8 та п.1 ч.1 ст.8 Закону Украни "Про судовий збір".

Позивач зазначає, що він на даний час відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі з 11.07.2021 в ДУ "Городищенська ВК №96". Будучи засудженим до довічного позбавлення волі, позивач жодними коштами, необхідними для сплати судового збору, не володіє, про що долучає довідки про доходи, видані йому за період з 01.03.2023 по 29.02.2024, за березень 2024 року, за період 01.04.2024 по 30.04.2024 року, за період з 01.05.2024 по 31.05.2024. Із вказаних довідок вбачається, що станом на 07.06.2024 року на особовому рахунку ОСОБА_1 знаходяться кошти в сумі 90,42 грн.

На підставі ч.2 ст.8 та п.1 ч.1 ст.8 Закону Украни "Про судовий збір" просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Така ж позиція визначена статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Дослідивши матеріали позовної заяви суддя дійшов до висновку про можливість звільнити заявника від сплати судового збору.

З огляду на долучені позивачем докази, розмір доходу позивача не є достатнім для можливості сплати судового збору за заявлену ним вимогу у повному обсязі.

Так, позивачем заявлено вимогу про відшкодування моральної і фізичної шкоди у розмірі 14000 грн. Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі (постанова ВС від 28.11.2018 р., справа № 761/11472/15-ц).

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову до суду) за подання до суду позовної заяви майнового характеру (відшкодування моральної шкоди) фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2024 року становить 3028 грн.

За наведеного вище, беручи до уваги розмір доходу позивача, який не є достатнім для можливості сплати судового збору за заявлену ним вимогу у повному обсязі, а також гарантуючи позивачеві право на звернення до суду за захистом своїх прав, визначене ст.4 ЦПК України, позивач підлягає звільненню від сплати судового збору.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Враховуючи майновий стан позивача та наявність клопотання від нього про звільнення від сплати судового збору, вважаю за можливе, з урахуванням ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст.136 ЦПК України, звільнити заявника від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, -

у х в а л и в :

Звільнити позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору у справі за його позовом до Державної установи "Городищенська виправна колонія №96", Міністерства юстиції України в особі Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна Казначейська служба України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про відшкодування моральної та фізичної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гнатущенко Ю.В.