Справа № 513/762/24
Провадження № 2-о/513/95/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді В.С. Миргород,

при секретарі судового засідання І.О. Аркуші,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Вельчева Наталя Михайлівна, про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Кулевчанська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, суд -

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2024 року заявник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Вельчеву Н.М. звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Кулевчанська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, яку обґрунтував таким.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його вітчим ОСОБА_2 . Після його відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,15 га, кадастровий номер: :01:002:0435, в межах території Сергіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 ; на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . 15 вересня 2016 року за життя ОСОБА_2 склав заповіт, який був посвідчений секретарем Виконавчого комітету Сергіївської сільської ради Саратського району Одеської області ОСОБА_3 , зареєстрований у реєстрі за № 21, відповідно до якого спадкоємцем майна призначив заявника ОСОБА_1 . Заявник є пасинком спадкодавця ОСОБА_2 та спадкоємцем за заповітом. 15 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Сулакова І.І. із заявою про прийняття спадщини та цього ж дня заведена спадкова справа №110/2024. Однак, постановою нотаріуса від 15 травня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через ненадання доказів на підтвердження факту проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини. Заявник зазначає, що на протязі останніх років до часу відкриття спадщини він був зареєстрований та проживав постійно із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , вони вели спільне господарство, заявник приймав участь у житті вітчима, допомагав матеріально, купував одяг, предмети домашнього вжитку, лікував його, здійснював нагляд і поховання. Встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, заявнику необхідно для реалізації спадкових прав. З урахуванням збільшення заявлених вимог, згідно з заявою від 25 липня 2024 року, заявник просить суд встановити факт його проживання із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 01 липня 2024 року провадження у справі було відкрито в порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

У судове засідання заявник та його представника не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Від представника заявника адвоката Вельчевої Н.М. надійшла заява про слухання справи у її та заявника відсутність, заявлені вимоги підтримали.

Представник заінтересованої особи Кулевчанської сільської ради до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення судового повідомлення на електронну адресу, направив заяву щодо розгляду справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог заперечень не мав.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали спадкової справи №110/2024 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.п. 3,4 ст. 5 ст. 12 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони до суду заяв та клопотань не надавали.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293, частини другої статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «[…] у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Тобто, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 28 грудня 2017 року Сараським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Сергіївка Білгород-Дністровського району Одеської області помер ОСОБА_2 , актовий запис про смерть № 622.

Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,15 га, кадастровий номер: :01:002:0435, в межах території Сергіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , належну спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, видану 13 жовтня 2004 року на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації №220/А-04 від 22 березня 2004 року; на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя 15 вересня 2016 року ОСОБА_2 склав заповіт, який посвідчений секретарем Виконавчого комітету Сергіївської сільської ради Саратського району Одеської області ОСОБА_3 , зареєстрований у реєстрі за № 21, відповідно до якого спадкоємцем нерухомого майна: житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 призначив ОСОБА_1 заявника у справі.

Заявник є пасинком спадкодавця ОСОБА_2 , на підтвердження чого ним надано: копію свідоцтва про своє народження серії НОМЕР_4 , виданого 26 січня 1979 року на підставі актового запису № 153, відомості про матір: ОСОБА_4 ; копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 з гр. ОСОБА_5 , на підтвердження зміни прізвища на ОСОБА_5 ; копію свідоцтва про шлюб гр. ОСОБА_6 з гр. ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 , виданого Сергіївською сільською радою Саратського району Одеської області на підставі актового запису № 5 від 21 березня 1992 року, на підтвердження зміни прізвища на ОСОБА_7 .

15 травня 2024 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті вітчима, на підставі якої заведена спадкова справа №110/2024 до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з матеріалів справи № 110/2024 інші спадкоємці відсутні. Матір заявника та дружина ОСОБА_2 ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_6 , виданого 22 жовтня 2015 року на підставі актового запису № 552 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області.

Постановою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 15 травня 2024 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,15 га, кадастровий номер: :01:002:0435, в межах території Сергіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , та за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 через ненадання доказів на підтвердження факту проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з ст.1264 ЦК України у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Згідно з копією паспорта громадянина України та довідки, виданої 17 листопада 2023 року вих. № 226 Кулевчанською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії довідки від 25 вересня 2018 року № 1007, виданої Сергіївською сільською радою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Сергіївка Саратського району Одеської області, зняти з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 28 грудня 2017 року, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з довідок Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за вих. № 492 від 08 травня 2024 року та № 577 від 12 червня 2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті за даною адресою був зареєстрований та входив до складу його сім`ї син дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказане підтверджується також і копіями з погосподарських книг по Сергіївській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області за 2006-2010 роки, відповідно до якої головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 рахується ОСОБА_2 , до членів домогосподарства входять дружина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; за 2016-2020 роки, згідно з якими головою домогосподарства є ОСОБА_2 , до складу його сім`ї входить пасинок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З довідки Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 08 травня 2024 року вих. № 493 вбачається, що заявник ОСОБА_1 , 1978 року народження, здійснював нагляд та поховання вітчима ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у своїх письмових поясненнях зазначили, що проживають у с.Сергіївка Білгород-Дністровського району Одеської області близько двадцяти років. Їм відомо, що у будинку АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_2 зі своєю родиною. До складу його сім`ї входили дружина ОСОБА_8 та пасинок ОСОБА_1 . Вони проживали приблизно з 1992 року, з часу одруження ОСОБА_8 та ОСОБА_1 . У 2015 році померла ОСОБА_8 . ОСОБА_1 проживав у подальшому з вітчимом. Місце проживання не змінював. Після смерті матері опікувався ним, допомагав матеріально, купував їжу, одяг, ліки. У грудні 2017 року вітчим помер. На теперішній час ОСОБА_1 продовжує проживати у вказаному будинку вітчима. Їм достовірно відомо, що ОСОБА_1 постійно проживав з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю близько п`ятнадцять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Наведене вище підтверджує той факт, що заявник проживав із спадкодавцем на момент його смерті протягом п`яти років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , однак, факт такого проживання може бути встановлений виключно у судовому порядку.

Обставини проживання заявника разом із спадкодавцем підтверджуються вищенаведеними належними та допустимими доказам, а саме показаннями свідків та письмовими доказами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник постійно проживав зі спадкодавцем на момент його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , здійснював за ним догляд та у подальшому поховання.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті вітчима ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Кулевчанська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду Одеської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://st.od.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 31 липня 2024 року.

Суддя В. С. Миргород