Справа № 575/1285/23
30 липня 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Яценко Н.Г.
за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
Представник позивачки звернувся до Великописарівського районного суду Сумської області із зазначеним позовом, згідно якого просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16.05.2019 виконавчим комітетом Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, актовий запис №07; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Вимоги вмотивовані тим, що за час спільного проживання позивачки і відповідача однією сім`єю без реєстрації шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився спільний син ОСОБА_3 16.05.2019 між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, однак сімейне життя сторін не склалося, фактично шлюбні відносини між ними припинені. Позивача зазначає, що їх сім`я розпалася, не бажає відновлювати стосунки з відповідачем. На даний час малолітній син сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному забезпеченні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. При цьому чинним законодавством передбачений обов`язок батьків у рівній мірі піклуватися і матеріально утримувати своїх дітей, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.
20.12.2023 ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання за участю сторін та представника позивачки.
16.05.2024 актом приймання передачі Великописарівський районний суд Сумської області у відповідності до рішення Вищої ради правосуддя від 23.04.2024 № 1224/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Великописарівського районного суду Сумської області» у зв`язку зі зміною із 01.05.2024 територіальної підсудності судових справ передано до Охтирського міськрайонного суду Сумської області цивільну справу № 575/1285/23, провадження № 2/575/28/24 за вищевказаним позовом.
28.05.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області вказану справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.
20.06.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті з повідомленням учасників процесу.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, від її представника надійшла заява, в якій він просив проводити розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується його особистим підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву не скористався, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст.128, ст.130 ЦПК України для повідомлення відповідача про розгляд його справи, у зв`язку з чим вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений в установленому законом порядку.
Приймаючи до уваги згоду сторони позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.
Як встановлено судом ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданим 26.12.2019 Великописарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 5).
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 16.05.2019 Виконавчим комітетом Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4 зареєстрували шлюб (а.с. 7).
Представник позивачки у своїх доводах посилається на те, що стосунки між позивачкою та відповідачем фактично припинені, відновлювати стосунки позивачка не бажає, так як вони з відповідачем спільне господарство не ведуть, що відповідачем не спростовано.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно вимог ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
За приписами ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Положеннями ч. 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.
Встановивши, що збереження сімейних відносин між сторонами є неможливим, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, що відповідає вимогам статей 24, 56 СК України.
Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд зазначає наступне.
Так, правовідносини щодо утримання батьками неповнолітніх дітей регулюються відповідними положеннями глави 15 СК України.
За приписами ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Положеннями ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 (ратифікованою Україною 27.02.1991) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 51 Конституції України встановлено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно вимог ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.
Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017, внесено зміни до ч. 2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За приписами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Отже, позивачка скористалася своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів саме у частці від доходу батька дитини.
Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що праву дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття кореспондує обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, який має бути виконаний батьками з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивачки зазначає, що неповнолітній син сторін ОСОБА_3 на даний час проживає разом з позивачкою, яка самостійно несе витрати на утримання сина, що відповідачем не спростовано.
Так, згідно з довідкою від 02.02.2024 № 35, виданою Виконавчим комітетом Кириківської селищної ради Охтирського району Сумської області, ОСОБА_1 зареєстрована як внутрішньо переміщене особа за адресою:АДРЕСА_1 , за якою проживає разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 57)
Таким чином, позивачкою підтверджено, що малолітній ОСОБА_3 дійсно проживає з нею, а отже презюмується, що дитина перебуває на її утриманні.
При визначенні розміру аліментів суд також враховує стан здоров`я і матеріальне становище сторін, що дитина проживають разом з матір`ю, батько є фізично здоровою особою працездатного віку, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини, що ним не спростовано, до того ж такий його обов`язок передбачений нормами чинного законодавства. Таким чином, на підставі оцінки наданих доказів та з урахуванням загальних засад цивільного законодавства: розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у вказаному позивачкою розмірі, що відповідає визначеному законом розміру аліментів на одну дитину, є справедливим та пропорційним потребам дитини. Будь-яких перешкод для стягнення з відповідача аліментів у визначеному розмірі судом не встановлено, а відповідачем не спростовано.
При цьому, відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно вимог 4">ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Доля судових витрат підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 104, 105, 110,112 СК України, ст.ст.12-13,78-81, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16.05.2019 Виконавчим комітетом Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, актовий запис № 07.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01.12.2023.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держависудові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень 48 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання:АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко