Справа 688/1866/24
№ 2/688/637/24
РІШЕННЯ

Іменем України

01 серпня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Стаднічук Н.Л., розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2024 ОСОБА_1 звернулася до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період часу з липня 2018 року по 01 лютого 2024 в сумі 174612,24 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.09.2016 відповідач мав сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів. Однак, відповідач аліменти сплачує не систематично. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір заборгованості по аліментах становить 174612,24 грн. Сума неустойки (пені), що підлягає стягненню за період з липня 2018 року по 01 лютого 2024 року, становить в загальному 176692,43 грн.

Ухвалою суду від 22.05.2024 року відкрито провадження у справі.

30.07.2024 відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково в сумі 23645,74 грн. та просив звільнити його від сплати судового збору через важкий матеріальний стан. Позов визнав за ті періоди, коли отримував заробітну плату чи мав інший вид доходу, з якого мав можливість сплачувати аліменти: серпень-вересень 2018 року 1166,33 грн., вересень 2022 року лютий 2023 року 11541,47 грн., липень-жовтень 2023 року 10937,94 грн. Вказав, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його безпосередньої вини, а через ряд об`єктивних причин, на які вплинути він не мав можливості. До цих причин відносить: проблеми зі здоров`ям, які з віком збільшились: при народженні діагностовано правостороння клишоногість, в дитинстві переніс кілька операцій, в дорослому віці діагностовано деформуючий артроз правого гомілкового суглоба, остеоартроз таранно-човникового суглоба, остеоартроз човноподібно-медіально-клиноподібного суглоба, остеохондроз поперекового та грудного відділів хребта, внаслідок чого йому протипоказана важка фізична праця та праця з тривалою ходою. В 2019 році поставлено діагноз: часткова атрофія нерву обох очей, згодом дистрофія сітківки на обох очах, тому йому протипоказана зорово-напружена робота. В 2024 році після перелому зі зміщенням на лівій руці йому була проведена операція з остеосинтезу. Також в період, що вказаний позивачем, двічі стояв на обліку в Шепетівському міськрайонному центрі зайнятості з 18.09.2018 по 14.06.2019 та з 22.07.2023 по 19.10.2023, проте працевлаштуватись не вдалось. 30.12.2021 та 20.02.2024 державним виконавцем виносились постанови про накладення на нього штрафу за заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 17036,16 грн. та 23489,74 грн. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.196 СК України у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів передбачених ч.14 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч.14 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження». Тривалий час він проживає з своєю матір`ю ОСОБА_4 фактично лише за рахунок її пенсії. Також, в рахунок заборгованості по аліментах він пропонував позивачці 1/3 квартири, що належить його матері. Позивачка кілька років проживає у цивільному шлюбі, придбала квартиру, що свідчить про те, що ані вона, ані їх син ОСОБА_5 не перебувають у скрутному фінансовому положенні.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, в позовній заяві розгляд справи просила провести за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим 21.08.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 367.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП №52626910 станом на 01.02.2024 сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 з липня 2018 року по січень 2024 року становить 174612,24 грн.

Згідно розрахунку позивача пеня за несвоєчасну сплату аліментів в період з липня 20181 року по січень 2024 року становить 176692,43 грн.

Постановою головного державного виконавця Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 30.12.2021 на ОСОБА_2 накладено штраф в розмірі 30% від суми заборгованості 56787,19 грн, що складає 17036,16 грн.

Постановою головного державного виконавця Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 20.02.2024 року на ОСОБА_2 накладено штраф в розмірі 30% від суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 23489,74 грн.

Ст.180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Відповідно до ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Судом встановлено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів в сумі 174 612,74 гр., що є підставою для застосування до нього відповідальності за просторочення їх сплати.

Наданий позивачем розрахунок відповідає обставинам справи, відповідачем не спростований і береться судом при визначенні розміру заборгованості.

При цьому, оскільки сума пені перевищує суму заборгованості, стягненню підлягає 100% відсотків заборгованості за вирахуванням суми штрафів,що були накладені державним виконавцем на відповідача за несплату заборгованості за сплати аліментів, що відповідає змісту ст.196 СК.України.

Отже, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню пеня за несплату аліментів в сумі 134086,34 грн. (174 612,24 грн. 23 489,74 грн. 17 036,16 грн).

Відповідач доказів про матеріальний та сімейний стан суду не подавав, а тому відсутні підстави для зменшення розміру неустойки відповідно до ч.2 ст.196 СК України.

З приводу посилання відповідача на те, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася не з його вини, оскільки він має серйозні проблеми зі здоров`ям з народження, тривалий час не працював, в тому числі через встановлення карантину в Україні та введення воєнного стану 24.02.2022, суд зазначає наступне.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

В постанові від 14.12.2020 у справі № 661/905/19 Верховний Суд висловив позицію, що ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитися як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов?язку, а саме приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо.

В постановах від 10.01.2024 у справі № 359/240/21 та від 19.02.2024 у справі № 761/893/23 Верховний Суд висловив позицію, що у Сімейному кодексі не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів, він повинен надати докази на підтвердження того, що він мав об`єктивні перешкоди для своєчасної сплати аліментів.

Перелік причин, з яких утворилася заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватися судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. З аналізу судової практики вбачається, що обставинами, які виключають вину платника аліментів у виникненні заборгованості, вважаються хвороба, несвоєчасна виплата зарплати, затримка або неправильне перерахування аліментів банками, помилка державного виконавця у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (постанова ВС від 14.12.2020 у справі № 661/905/19), спільне проживання стягувача та боржника однією сім`єю після ухвалення рішення про стягнення аліментів та непред?явлення його до примусового виконання протягом часу такого проживання (постанову Верховного Суду від 18.05.2023 у справі № 519/970/21.

Відповідач не надав суду доказів, що він вжив всіх залежних від нього заходів щодо належної сплати аліментів та що він мав об`єктивні перешкоди для своєчасної сплати аліментів.

Так, з трудової книжки відповідача вбачається, на наявність у нього хвороб з дитинства не перешкоджала його працевлаштуванню, з роботи він звільнявся за власним бажанням, встановлення карантину та введення воєнного стану не перешкоджало його роботі у 2022-2023 роках.

Перебування відповідача на стаціонарному лікуванні в періоди з 05.08.2020 по 14.08.2020, з 22.01.2024 по 30.01.2024 тривало незначний період та суттєво не вплинуло на виконання ним аліментних зобов`язань.

Відтак, суд дійшов висновку, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, а тому на нього має бути покладена відповідальність у вигляді пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не надано доказів його майнового стану станом на час звернення до суду, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору.

Згідно вимог ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 1340,85 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 76- 81, 141 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період часу з 01.07.2018 по 01.02.2024 в сумі 134086 (сто тридцять чотири тисячі вісімдесят шість) грн. 34 коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у дохід держави судовий збір в сумі 1340,85 грн.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 1 серпня 2024 року.

Суддя Н.Л.Стаднічук