Провадження №: 2-о/336/330/2024
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: Приморська міська військова адміністрація Бердянського району Запорізької області, про встановлення факту наявності статусу дитини, позбавленої батьківського піклування поданої в порядку окремого провадження,-
ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою про встановлення факту наявності статусу дитини, позбавленої батьківського піклування.
Розглянувши заяву із доданими документами, суддею встановлено, що у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Приморська міська військова адміністрація Бердянського району Запорізької області, про встановлення факту наявності статусу дитини, позбавленої батьківського піклування поданої в порядку окремого провадження, слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, в якому відсутній спір про право.
Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.
Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Пленум Верховного Суду України у п.1постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до п. 3 цієї Постанови, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що на відміну від позовного провадження, окремому провадженню властиві такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значущість, і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Слід врахувати, що важливою є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.
Встановлення даного факту заявник пов`язує із захистом свої майнових та немайнових прав, яке надає їй право, як дитині позбавленого батьківського піклування на отримання передбачених законом пільг, а саме право на отримання соціальної стипендії.
Згідно Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти.
Згідно до п.22 -24 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської чи районної у місті (в разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей. У рішенні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові дитини, дата народження, обставини, за яких вона залишилась без батьківського піклування, документи, які підтверджують ці обставини, та форма влаштування дитини.
1) батьки яких позбавлені батьківських прав, що підтверджується рішенням суду;
2) які відібрані у батьків без позбавлення батьківських прав, що підтверджується рішенням суду;
3) батьки яких визнані безвісно відсутніми, що підтверджується рішенням суду;
4) батьки яких оголошені судом померлими, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим органами реєстрації актів цивільного стану;
5) батьки яких визнані недієздатними, що підтверджується рішенням суду;
6) батьки яких відбувають покарання в місцях позбавлення волі, що підтверджується вироком суду;
7) батьки яких під час здійснення кримінального провадження тримаються під вартою, що підтверджується ухвалою слідчого судді (суду);
8) батьки яких перебувають у розшуку органами Національної поліції, пов`язаному з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, що підтверджується ухвалою суду або довідкою органів Національної поліції про розшук батьків та відсутність відомостей про їх місцезнаходження;
9) у зв`язку з тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері хвороби, що перешкоджає виконанню ними батьківських обов`язків, виданим у порядку, встановленому МОЗ;
10) підкинутим, батьки яких невідомі, покинутим в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я або яких відмовилися забрати з цих закладів батьки, інші родичі, про що складено акт за формою, затвердженою МОЗ і МВС;
11) батьки яких не виконують свої обов`язки з виховання та утримання дитини з причин перебування батьків на територіях, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)/тимчасово окупованій території, що підтверджується актом, складеним службою у справах дітей за формою згідно з додатком 11;
12) батьки яких перебувають у розшуку як зниклі безвісти за особливих обставин або визнані такими, що зникли безвісти за особливих обставин, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (до початку його функціонування витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань);
13) батьки яких є військовополоненими (перебувають у полоні держави-агресора), що підтверджується довідкою державного підприємства, на яке покладено функції Національного інформаційного бюро відповідно до Закону України Про оборону України, за формою, встановленою Мінреінтеграції;
14) батьки яких позбавлені особистої свободи (затримані, взяті у заручники) органами влади держави-агресора (окупаційних адміністрацій та збройних формувань), що підтверджується довідкою державного підприємства, на яке покладено функції Національного інформаційного бюро відповідно до Закону України Про оборону України, за формою, встановленою Мінреінтеграції;
15) розлученим із сім`єю, визнаним біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, відповідно до Закону України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту (за наявності письмової інформації територіального органу ДМС про розшук батьків або інших законних представників і відсутність відомостей про їх місцезнаходження).
Таким чином, Рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається відповідними районними або місткими радами.
Звертаючись з заявою про встановлення юридичного факту наявності статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_1 вказує, що вона є дитиною, позбавленою батьківського піклування та має право на отримання соціальної стипендії. З метою підтвердження свого статусу та отримання підтвердних документів остання звернулась до Приморської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області, однак отримала відповідь про відсутність можливості надати документального підтвердження її статусу як дитини, позбавленою батьківського піклування, у зв`язку з тимчасовою окупацією території України.
В даному випадку вбачається спір про право, який має розглядатися в порядку позовного провадження за участю відповідача та третіх осіб, наявність або відсутність яких повинна бути встановлена в судовому засіданні.
Як вбачається з відповіді Приморської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області ОСОБА_1 позбавлена батьківського піклування на підставі рішення Тукаєвського районного суду м. Набережні Челни Республіки Татарстан Російської Федерації від 03.07.2015 року.
Факт, який просить встановити заявник, не може бути встановлений в порядку окремого провадження, оскільки статус дитини позбавленої батьківського піклування вже встановлено ще 03.07.2015 року, однак таке право не визнається Приморської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області, отже з відповідним вимогами слід звернутися до суду шляхом пред`явлення позову, при розгляді якого судом має бути дана оцінка зазначеним заявником обставинам.
Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви вбачається спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження, а тому у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Приморська міська військова адміністрація Бердянського району Запорізької області, про встановлення факту наявності статусу дитини, позбавленої батьківського піклування поданої в порядку окремого провадження, слід відмовити.
Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Відтак, вважаю, що у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Приморська міська військова адміністрація Бердянського району Запорізької області, про встановлення факту наявності статусу дитини, позбавленої батьківського піклування поданої в порядку окремого провадження, слід відмовити та роз`яснити заявнику, що вона має право звернутися з даними вимогами в порядку позовного провадження.
Керуючись ст. ст.19, 185, 186, 256, 259, 260, 293, 315 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Приморська міська військова адміністрація Бердянського району Запорізької області, про встановлення факту наявності статусу дитини, позбавленої батьківського піклування поданої в порядку окремого провадження - відмовити.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що з вказаними вимогами вона має право звернутися до суду в порядку позовного провадження.
Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко