УХВАЛА

30 липня 2024 року

м. Київ

справа № 757/68189/21-ц

провадження № 61-5209ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Федини Олександра Васильовича, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року у справі за позовом Хайленд Дістіллерс Лімітед (Highland Distillers Limited) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус-Медіа», Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» правонаступником якого є Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор», про визнання недійсними свідоцтв України на торговельні марки та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Хайленд Дістіллерс Лімітед (Highland Distillers Limited) звернулося до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023 року позов Хайленд Дістіллерс Лімітед (Highland Distillers Limited) задоволено.

Визнано недійсними повністю свідоцтва України на торговельні марки №210492

від 11 квітня 2016 року, №210493 від 11 квітня 2016 року, №227324 від 12 червня 2017 року, №228224 від 26 червня 2017 року, №251980 від 26 грудня 2018 року, №251982 від 26 грудня 2018 року, №253225 від 25 січня 2019 року.

Зобов`язано Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним повністю свідоцтв України на торговельні марки №210492 від 11 квітня 2016 року, №210493 від 11 квітня 2016 року, №227324 від 12 червня 2017 року, №228224 від 26 червня 2017 року, №251980 від 26 грудня 2018 року, №251982

від 26 грудня 2018 року, №253225 від 25 січня 2019 року та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року (повний текст складено 08 березня 2024 року), апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Нора Артема Григоровича, задоволено частково.

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус-Медіа» (далі - ТОВ «Петрус-Медіа») - адвоката Нора А. Г., задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог Хайленд Дістіллерс Лімітед (Highland Distillers Limited) в частині визнання недійсними свідоцтв України на торговельні марки №210492 від 11 квітня 2016 року, №210493 від 11 квітня 2016 року, №227324

від 12 червня 2017 року, №228224 від 26 червня 2017 року, зобов`язання Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним повністю свідоцтв України на торговельні марки №210492 від 11 квітня 2016 року, №210493

від 11 квітня 2016 року, №227324 від 12 червня 2017 року, №228224 від 26 червня 2017 року, та опублікування відомостей про це в офіційному бюлетені «Промислова власність», відмовлено.

Провадження в частині позовних вимог Хайленд Дістіллерс Лімітед (Highland Distillers Limited) до ТОВ «Петрус-Медіа», Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання недійсними свідоцтва України на торговельні марки №251980 від 26 грудня

2018 року, №251982 від 26 грудня 2018 року, №253225 від 25 січня 2019 року,

а також зобов`язання Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним повністю свідоцтв України на торговельні марки №251980 від 26 грудня 2018 року, №251982 від 26 грудня 2018 року, №253225 від 25 січня 2019 року та опублікування відомостей про це в офіційному бюлетені «Промислова власність» закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

У квітні 2024 року Хайленд Дістіллерс Лімітед (Highland Distillers Limited) звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Хайленд Дістіллерс Лімітед (Highland Distillers Limited) на постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого

2024 року, витребувано матеріали цивільної справи з Печерського районного суду м. Києва.

У травні 2024 року матеріали цивільної справи надійшли на адресу Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2024 року у задоволенні клопотання Хайленд Дістіллерс Лімітед (Highland Distillers Limited) про розгляд справи за участю сторін відмовлено. Справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

29 липня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Федина О. В., шляхом формування документа у системі «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва

від 27 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу передати на новий судовий розгляд.

1. Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено

у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У клопотанні, викладеному у касаційній скарзі, заявником порушується питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судових рішень.

На обґрунтування поважності підстав пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження судових рішень, адвокат Федина О. В. посилається на те, що його довіритель проживає довгий час за межами території України, не був повідомлений як про розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанцій, так

і про ухвалені судові рішення, відповідно не може надати докази на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду

від 05 лютого 2024 року.

Указані доводи не заслуговують на увагу.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що адвокатом Фединою О. В. зазначено місце проживання свого довірителя ( ОСОБА_1 ) за адресою:

АДРЕСА_1 . Доказів на підтвердження проживання ОСОБА_1 поза межами території України, та, як наслідок, неможливості звернутися до суду із касаційною скаргою

у встановлений законом строк, матеріали цивільної справи, та касаційного провадження не містять.

Самі по собі пояснення заявника без надання відповідних доказів на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження вказують на необґрунтованість заявленого ним клопотання.

З урахуванням того, що повний текст оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року складено 08 березня 2024 року та забезпечено надання загального доступу 12 березня 2024 року, доводи заявника можуть свідчити про штучне збільшення строку на касаційне оскарження, пропущеного на доволі значний строк.

Також до касаційної скарги адвокатом Фединою О. В. додано копію договору №20/06/17_ЮО про надання правової (професійної правничої) допомоги

від 20 червня 2017 року, зі змісту якого вбачається, що адвокат Федина О. В. здійснює надання правової допомоги ОСОБА_1 з 20 червня 2017 року.

Крім того, матеріали справи містять як відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , так і докази на підтвердження направлення копії оскаржуваної постанови на адресу зареєстрованого місця проживання заявника касаційної скарги, що, в свою чергу, свідчить про виконання Київським апеляційним судом приписів статті 272 ЦПК України щодо порядку направлення копії судового рішення учасникам справи. Відомостей про інше зареєстроване місце проживання заявника або відомостей про адресу для листування останнього матеріали цивільної справи не містять.

Посилання заявника на ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси у справі № 523/8900/19 (провадження № 1-кп/523/840/21) про оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0002798 самі по собі не підтверджують поважність підстав пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень у цивільній справі, а лише свідчать про невиконання останнім своїх процесуальних обов`язків в рамках розгляду кримінального провадження.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 272 ЦПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення. У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності

в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня. За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі

у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Так, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що апеляційним судом було порушено порядок вручення копії судового рішення, передбачений статтею 272 ЦПК України, а також не зазначено про обставини, що об`єктивно перешкоджали отримати оскаржуване судове рішення і подати касаційну скаргу в передбачений ЦПК України строк, з урахуванням дати складення повного тексту постанови суду апеляційної інстанції.

Таким чином, на підтвердження наведених обставин пропуску строку слід надати відповідні докази, про що зазначено вище.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений судом строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином заявникові необхідно на підтвердження наведених обставин надати суду відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

2. Подана касаційна скарга також не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки

у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі.

Заявником до касаційної скарги додано докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 9 080,00 грн.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 270,00 грн.

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(2 270,00 грн).

За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви

і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Заявником у змісті касаційної скарги, на обґрунтування розміру сплаченого судового збору зазначено, що останній є співвласником двох торговельних марок, судовий збір розраховано та сплачено за перегляд судового рішення в частині вирішення двох позовних вимог немайнового характеру, водночас із прохальної частини касаційної скарги вбачається, що заявник просить скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, відповідно, з урахуванням викладу прохальної частини касаційної скарги, Верховний Суд доходить до висновку, що судові рішення оскаржуються повністю.

Відповідно, оскільки заявником оскаржуються судові рішення в частині вирішення 14 позовних вимог немайнового характеру (визнання недійсними повністю свідоцтв України на торговельні марки №210492 від 11 квітня 2016 року, №210493 від 11 квітня 2016 року, №227324 від 12 червня 2017 року, №228224 від 26 червня 2017 року, №251980 від 26 грудня 2018 року, №251982 від 26 грудня 2018 року, №253225 від 25 січня 2019 року; зобов`язання Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним повністю свідоцтв України на торговельні марки №210492

від 11 квітня 2016 року, №210493 від 11 квітня 2016 року, №227324 від 12 червня 2017 року, №228224 від 26 червня 2017 року, №251980 від 26 грудня 2018 року, №251982 від 26 грудня 2018 року, №253225 від 25 січня 2019 року та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»), з урахуванням предмета спору та прохальної частини касаційної скарги судовий збір підлягав сплаті у розмірі 50 848,00 грн (2 270,00 х 14 х 200% х 0,8).

Таким чином, з урахуванням вже сплаченого судового збору, заявникові необхідно доплатити судовий збір у розмірі 41 768,00 грн (50 848,00 - 9 080,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

3. Також подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на те, що зміст касаційної скарги в повній мірі не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається скарга; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); рішення (ухвала), що оскаржується; підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав); клопотання особи, яка подає скаргу; перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги; дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 43 ЦПК України визначено, що процесуальні документи

в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи

в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

У порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у змісті касаційної скарги адвокатом Фединою О. В. не в повній мірі зазначено місце проживання чи перебування ОСОБА_1 , зокрема не вказано населений пункт та поштовий індекс місця проживання або перебування, з урахуванням того, що у змісті касаційної скарги заявником чітко вказано про постійне проживання

ОСОБА_1 поза межами території України. Крім того, у змісті касаційної скарги не вказано номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності останніх у ОСОБА_1 .

Також заявником до касаційної скарги не додано доказів направлення копій касаційної скарги у паперовій формі листом з описом вкладення на адреси всіх учасників справи, зокрема на поштові адреси ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус-Медіа». При цьому відомості щодо наявності у останніх електронних кабінетів у системі «Електронний суд» у розпорядженні Верховного Суду відсутні.

Таким чином, заявнику необхідно: 1) на підтвердження наведених обставин пропуску строку надати суду відповідні докази в оригіналах або завірені

в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави

з відповідними доказами; 2) доплатити судовий збір за подачу касаційної скарги. На підтвердження сплати судового збору надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; 3) уточнити касаційну скаргу в частині зазначення повних відомостей стосовно свого довірителя ( ОСОБА_1 ) та надати суду уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями та доданими матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

У разі подання уточненої касаційної скарги шляхом формування документа

у системі «Електронний суд» заявникові також необхідно надати суду докази надсилання уточненої касаційної скарги на адреси всіх інших учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 43, 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Фединою Олександром Васильовичем, підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Федини Олександра Васильовича, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник