1Справа № 335/3212/24 2/335/1749/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря Резніченко Ю.В., розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,-

ВСТАНОВИВ:

22.03.2024 позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.

Ухвалою судді від 27.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження, учасникам справи встановлені строки подання заяв по суті справи, призначено судове засідання.

25.06.2024 на адресу суду поштою надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову.

10.07.2024 та 25.07.2024 представник позивача подав до суду заяви про залишення позову без розгляду.

В судові засідання, призначені 13 год 00 хв 11.07.2024 та 15 год 00 хв 26.07.2024 позивач та її представники не з`явилися, причин неявки не повідомили, з клопотаннями про відкладення засідання позивач та її представник не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

З огляду на викладене, суд у відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи в межах вирішуваних питань, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 279 ЦПК України).

З протоколу судового засідання від 20.05.2024 вбачається, що об 11 год 15 хв 20.05.2024 головуючим відкрито судове засідання. Отже, об 11 год 15 хв 20.05.2024 судом розпочато розгляд справи по суті, що унеможливлює залишення позову без розгляду за заявою позивача в порядку, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз змісту ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.

Зазначені норми покликані дисциплінувати позивача як ініціатора судового розгляду, стимулювати його належно користуватися своїми процесуальними правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

З огляду на те, що належним чином повідомлені позивач та її представники повторно не з`явилися в судове засідання та не повідомили суду про причини неявки, із заявами про розгляд справи за їх відсутності до суду не зверталися, позовна заява має бути залишена без розгляду.

Керуючись, ст. ст. 142, 206, 247, 255, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_4 про залишення позову без розгляду залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали складений 30 липня 2024 року.

Суддя А.В. Стеценко