Справа №295/89/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Опанасюк В.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Воробйової Т.А. у цивільній справі

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 ,

про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення,

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Богунського районного суду м. Житомира Воробйової Т.А. перебуває вказана вище цивільна справа.

В судовому засіданні 10.07.2024 представник відповідача ОСОБА_2 заявив відвід головуючій судді Воробйовій Т.А. та 11.07.2024 від відповідача до суду надійшла відповідна письмова заява.

В обґрунтування підстав відводу відповідач послався на те, що позов ОСОБА_3 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, є безпідставним та не підтверджений належними доказами. ОСОБА_3 з дня смерті спадкодавця - дочки ОСОБА_5 , володіє ключами від спірної квартири. Залучення до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_4 безпідставне та необґрунтоване, оскільки відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.02.2023 право власності на 1/2 частку квартири підлягає державній реєстрації, а згідно з доданим до позову Витягом з Державного реєстру речових прав №321625942 від 01.02.2023 ОСОБА_4 не є співвласником квартири АДРЕСА_1 , виселення з якої відповідача є предметом спору у даній справі. ОСОБА_4 задовго до подання позову ОСОБА_3 покинула межі України. Позивачем не надано документальних доказів щодо перешкод та неправомірних дій з боку відповідача щодо позивача. Однак, незважаючи на ряд недоліків, суддя Воробйова Т.А. прийняла позов та відкрила провадження у справі. Судове засідання 26.03.2024 не було завершене ухвалою, а протокольним рішенням про проведення наступного засідання 23.05.2024, на якому відповідач зі своїм представником не були присутніми з поважних причин (хвороба відповідача), про що є відповідні документи. До суду було подане клопотання та повідомлено про причини неявки згідно зі ст. 223 ЦПК України, однак суддя Воробйова Т.А. засідання провела, висновком якого знову стало протокольне рішення, відзив на позов ОСОБА_3 був відхилений з невідомих причин, не взято до уваги, що відповідач є особою з інвалідністю II групи і може пересуватися лише зі сторонньою допомогою, без узгодження з відповідачем та його представником призначене наступне засідання на 12.06.2024, день, у який представник відповідача не міг взяти участь у справі з причин зайнятості в іншому засіданні у кримінальній справі. Про відмову у задоволенні клопотання про відкладення підготовчого засідання було постановлено протокольну ухвалу, якою також підготовче провадження було завершене. Зловживання суддею Воробйовою Т.А. протокольними рішеннями, відмова у прийнятті відзиву на позов позбавили відповідача та його представника ОСОБА_2 можливості вчасно отримувати інформацію про хід судового засідання, подавати пояснення, заперечення, докази, що суперечить вимогам ЦПК України.

26.07.2024 від відповідача надійшло доповнення до заяви про відвід, у якому зазначено, що позов ОСОБА_3 є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Суддя Воробйова А.Т. не звернула увагу на невідповідність позовної заяви вимогам ЦПК України. Суддя не вивчила питання щодо наявності у позивача іншого майна, та не витребувала у неї відповідні докази. Суд не вправі покласти в основу свого рішення про відкриття провадження лише факт подання позову, не дослідивши при цьому обставини справи, а суддя Воробйова Т.А. не перевірила зазначені позивачем ОСОБА_3 обставини та не встановила, чи визнання позову порушує/не порушує права, свободи чи інтереси відповідача. Заяви, наведені позивачем ОСОБА_3 у позові, формулювання, доказова база, є недостовірними, неповними, такими, що, не стосуються предмету позову і викликають певні сумніви у їх законності.

Відповідно до ч.3 ст.40 КПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки відвід головуючій судді було заявлено у судовому засідання 10.07.2024, тому питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, від представника позивача ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд заяви про відвід без їх участі, у якій вказано, що заяву про відвід сторона позивача вважає не обґрунтованою та просить відмовити у її задоволенні.

Відповідач у судовому засіданні заяву про відвід підтримав з підстав, викладених у заяві. На підтвердження обґрунтованості заяви від 21.05.2024 про відкладення підготовчого засідання просив долучити до справи докази щодо стану здоров`я.

Представник відповідача у судовому засіданні заяву відповідача про відвід підтримав.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила.

Положеннями частини 3 статті 39 ЦПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За правилами ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи №295/89/24, перевіривши доводи, викладені відповідачем у заяві про відвід судді, дійшов висновку, що підстави для її задоволення відсутні з огляду на наступне.

Ухвалою судді Богунського районного суду м.Житомира Воробйової Т.А. від 06.02.2024 відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 ; встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач у заяві про відвід посилається на те, що позов ОСОБА_3 є безпідставним та необґрунтованим, не відповідає вимогам ЦПК України, а суддя Воробйова Т.А. безпідставно прийняла його до розгляду та відкрила провадження у справі.

Однак такі доводи відповідача є безпідставними та не ґрунтуються на нормах ЦПК України.

Відкриття провадження у справі регламентовано нормами глави 2 розділу ІІ ЦПК України, які не наділяють суд повноваженнями при вирішенні питання про відкриття провадження у справі давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права, належності, допустимості та достатності доказів, на які посилається позивач у позовній заяві, визначати належних учасників справи. Ці питання можуть вирішуватись на інших стадіях цивільного процесу. Неповнота, навіть очевидна з точки зору професійного судді, з якою позивач обґрунтував позовні вимоги, в тому числі й щодо правової підстави позову, а також ненадання доказів на підтвердження позовних вимог не можуть бути підставою для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі. Питання щодо обґрунтованості позову та достатності доказів вирішуються судом після розгляду справи по суті за наслідками дослідження матеріалів справи та наявних доказів у їх сукупності.

Щодо посилання відповідача на невідповідність позовної заяви вимогам ЦПК України, суд зазначає, що при вирішенні питання про прийняття повної заяви до провадження, було оцінено позовну заяву на предмет її відповідності вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, та суд вважав, що позовна заява відповідає вимогам зазначених статей у мірі, достатній для вирішення питання про відкриття провадження.

Щодо посилання відповідача на безпідставне залучення до участі у справі третьої особи, суд зазначає, що 02.01.2024 ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення.

Ухвалою суду від 10.01.2024 позовну заяву було залишено без руху.

01.02.2024, на виконання ухвали суду від 10.01.2024 про залишення позовної заяви без руху, представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви. Разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви 01.02.2024 представником позивача подано до суду заяву про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 , яка є співвласником спірної квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Положення ч.3 ст.53 ЦПК України передбачає, що якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Згідно з ч. 5 ст. 53 ЦПК України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Положеннями ч.5 ст.1268 ЦК України визначено, що спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 06.02.2024 про відкриття провадження у справі залучено до участі у справі ОСОБА_4 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, питання про залучення ОСОБА_4 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, вирішено суддею за наслідками розгляду поданих до суду матеріалів та у відповідності до вимог ЦПК України.

Щодо посилання відповідача на те, що суд безпідставно не задовольнив заяви про відкладення підготовчого судового засідання, суд зазначає наступне.

Суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку (ч. 1 ст. 210 ЦПК України).

З клопотанням про продовження строку підготовчого провадження сторона відповідача до суду не зверталась.

Відповідно до ч.2 ст.198 ЦПК України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники (ч. 2 ст. 223 ЦПК України).

У підготовчому засіданні, яке було призначене на 26.03.2024, приймав участь ОСОБА_1 та повідомив, що його представник не з`явився. У підготовчому засіданні було оголошено перерву до 23.05.2024. 21.05.2024 від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла до суду заява про відкладення підготовчого засідання, яке було призначене на 23.05.2024, у зв`язку з хворобою відповідача.

Приписи ч.1 ст.44 ЦПК України встановлюють, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

До заяви про відкладення підготовчого засідання, яке було призначене на 23.05.2024, жодних доказів щодо хвороби відповідача не долучено. Крім того, заява не містить обґрунтування неможливості присутності у судовому засіданні представника відповідача; також, явка відповідача обов`язковою не визнавалась; безпосередня участь в судовому засіданні є лише одним із процесуальних прав сторони, яким сторона користується на власний розсуд, при цьому, жодних заяв щодо наявності додаткових доказів по справі чи невирішених клопотань задля вчинення підготовчих дій до розгляду справи по суті - від сторони відповідача не надійшло. Відтак, з урахуванням вказаних обставин, суд не вбачав підстав для відкладення підготовчого засідання, оскільки відсутні підстави для відкладення розгляду справи, які передбачені ч.2 ст.198 ЦПК України, докази поважності неявки у судове засідання відповідача та його представника суду не надані, тому підготовче засідання було проведене за відсутності сторони відповідача, та у підготовчому засіданні оголошено перерву до 12.06.2024, про що повідомлені усі учасники. Докази щодо стану здоров`я відповідача на день судового засідання 23.05.2024 були долучені до матеріалів справи лише у судовому засіданні 24.07.2024.

12.06.2024 від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла до суду заява про відкладення підготовчого засідання, яке було призначене на 12.06.2024, у зв`язку із зайнятістю представника у іншій судовій справі.

При вирішенні заяви від 12.06.2024 про відкладення підготовчого засідання, суд взяв до уваги, що з часу відкриття провадження у справі сторона відповідача не скористалася своїми процесуальними правами, клопотань, заяв, пояснень, тощо у визначеному порядку та строк не надала, про наявність будь-яких клопотань, які мають бути подані до закінчення підготовчого провадження не заявила, а також термін, який триває підготовче засідання у даній праві, тому суд не знайшов підстав для відкладення підготовчого засідання, та протокольною ухвалою суду від 12.06.2024 підготовче провадження було завершене та справу призначено до розгляду до суті.

Також, відповідач у відзиві посилається на те, що питання про відмову у задоволенні заяв про відкладення судового засідання, призначення дати судового засідання, закриття підготовчого провадження, були неправомірно вирішенні суддею шляхом постановлення протокольних ухвал.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати

Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання (ч. 5 ст. 259 ЦПК України).

Отже, вирішення процедурних питань, пов`язані з рухом справи у суді, яким є питання щодо відкладення судового засідання, вирішення певних клопотань, тощо, можуть постановлятися судом, не виходячи до нарадчої кімнати. У такому випадку ухвали суду не постановляються окремими документами, а заносяться до протоколу судового засідання.

Таким чином, постановлення протокольних ухвал з певних процесуальних питань приписам ЦПК України не суперечить.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У заяві про відвід судді Полівода М.Є. посилається на те, що вищенаведені обставини свідчать про упередженість та необ`єктивності судді.

Як зазначено у Постанові Верховного суду від 22.10.2019 (справа №311/3428/18), для забезпечення вимог процесуальної форми щодо недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень законодавцем закріплено інститут самовідводу, відводу, який передбачає інструменти для усунення упередженої службової особи від судового розгляду справи, сприяє підвищенню рівня довіри громадськості до суду та винесених ним рішень. При цьому наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Абстрактне зазначення мотивів відводу, без наведення конкретних обставин, які викликають саме обґрунтовані сумніви в неупередженості суду є підставою для відмови у задоволенні відводу.

Разом з тим, на обґрунтування доводів заяви про відвід заявник жодних доказів не надав. До заяви не долучено доказів, які б вказували на необ`єктивність чи упередженість судді щодо відповідача, підстави для відводу ґрунтуються лише на суб`єктивному сприйнятті ситуації і розумінні приписів ЦПК України, а також особистих судженнях заявника щодо процесуальний дій судді у справі. Твердження заявника, на переконання суду, не можуть свідчити про будь-яку упередженість судді та неможливість діяти об`єктивно.

Водночас, із встановлених судом обставин не вбачається здійснення суддею Воробйовою Т.А. певних дій чи висловлювань, які свідчили б про її особисту заінтересованість в результатах розгляду справи чи упередженість по відношенню до сторони відповідача. Той факт, що ОСОБА_1 внаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в неупередженості судді, не свідчить про її реальну упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді Воробйової Т.А. від розгляду справи.

При цьому, у заяві про відвід не наведено будь-яких інших об`єктивних відомостей про прояв з боку судді упередженого ставлення до відповідача, не встановлено будь-яких зовнішніх проявів такого ставлення чи зафіксовано таку поведінку судді, які можна було б трактувати як упереджені. Заявлений відвід зводиться тільки до суб`єктивного ставлення ОСОБА_1 до дій судді, інших підстав для відводу судді не вказано.

При цьому, ч.4 ст.36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

На підставі вищенаведеного, оскільки підстави для відводу судді, які наведені у заяві, зводяться до незгоди з процесуальними рішенням судді у справі, при цьому, ч.4 ст.36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, тому судом не встановлено підстав для відводу судді, які визначені ст. 36 ЦПК України, отже заява про відвід судді є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 40, 258-261, 353 ЦПК України,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Воробйової Т.А. у цивільній справі №295/89/24 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тесту ухвали о 16:30 год 31.07.2024.

Суддя Т.А. Воробйова