Провадження № 2-др/712/50/24
29 липня 2024 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Марцішевської О.М.
за участю секретаря судового засідання Ганджі В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси заяву представника позивачки адвоката Хмельницької Людмили Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Управління по експлуатації Будинку рад і об`єктів обласної комунальної власності» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -
Рішенням суду від 15 липня 2024 року позов поновлено ОСОБА_1 на роботі з 28 жовтня 2023 року на посаді інженера Комунального підприємства «Управління по експлуатації Будинку рад і об`єктів обласної комунальної власності». Стягнуто з Комунального підприємства «Управління по експлуатації Будинку рад і об`єктів обласної комунальної власності» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 153 650, 16 грн з утриманням податків та обов`язкових платежів, передбачених законодавством України. Стягнуто з Комунального підприємства «Управління по експлуатації Будинку рад і об`єктів обласної комунальної власності» на користь держави судовий збір в сумі 3683, 70 грн. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

25 липня 2024 року представник позивача адвокат Хмельницька Л.М. звернулася до суду з заявою про постановлення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 14000 грн.

В обґрунтування клопотання вказує, що на підставі Договору про надання правової допомоги від 10 листопада 2023 року у період з 10 листопада 2023 року по 15 липня 2024 року Виконавець надав Замовнику послуги з надання професійної (правничої) допомоги у справі №712/12862/23 за позовом ОСОБА_1 до КП «Управління по експлуатації Будинку рад і об`єктів обласної комунальної власності» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, сторонами погоджено суму гонорару щодо надання правової допомоги адвокатом Хмельницькою Людмилою Миколаївною , а саме п. 3.8 Договору передбачено вартість послуг з наданої правової допомоги становить фіксовану суму - 14 000 грн. Як вбачається з Акту приймання-передачі наданих послуг згідно Договору про надання правової допомоги від 15 липня 2024 року та Договору про надання правової допомоги від 10 листопада 2023 року у період з 10 листопада 2023 року по 15 липня 2024 року Виконавець надав Замовнику послуги з надання професійної (правничої) допомоги у справі №712/12862/23 за позовом ОСОБА_1 до КП «Управління по експлуатації Будинку рад і об`єктів обласної комунальної власності» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Загальний (фіксований) розмір гонорару Виконавця станом на 15 липня 2024 року становить 14 000 (чотирнадцять тисяч ) грн. 00 коп. Зауваження в якості, кількості та терміну надання послуг у Замовника відсутні. Замовником в повному обсязі оплачено роботу Виконавця (гонорар) у сумі 14 000 (чотирнадцять тисяч ) грн. 00 коп. На момент складання Акту сторони не мають претензій одна до одної.

Позивач та представник позивача адвокат Хмельницька Л.М. в судове засідання не з`явилися, в заяві просять суд розгляд проводити без їх участі.

Представник відповідача адвокат Горобець С.О. скерував до суду заяву про розгляд справи без участі, просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки вона є необґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

У відповідності до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення,може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи».

У постанові від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20

(провадження № 61-6638св22) Верховний Суд, аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, врахував, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.

Рішенням суду від 15 липня 2024 р. у справі № 712/12862/23 не вирішувалось питання щодо судових витрат на правничу допомогу сплачених позивачем, а тому з даного питання необхідно постановити додаткове рішення, що передбачено ст. 246, 270 ЦПК України.

Відповідно до ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про обсяг доказів в обґрунтування розміру судових витрат позивача на правничу допомогу, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц вказала, що така вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК застосовується і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

В судовому засіданні до закінчення з`ясування обставин справи та дослідження доказів позивачкою у позовній заяві заявлено про подання доказів розміру витрат в строки, передбачені ч.8 ст.141 ЦПК України, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Судом ухвалено рішення суду у справі № 712/12862/23 15.07.2024 р., отже строк для подання доказів за заявою відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України тривав з 15.07.2024 р. по 20.07.2024 р.

Адвокатом заява відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України направлена до суду 19.07.2024 року в межах встановленого законом строку для подання доказів.

У позовній заяві від 22.11.2023 року позивачем зазначався попередній розрахунок суми судових витрат, понесених позивачем, а саме витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн.

На виконання вимог ст. 137 ЦПК України адвокатом поданий договір про надання правової допомоги від 10.11.2023 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 року з фіксованою сумою виконання робіт в сумі 14 000 грн.

Виконання адвокатом Хмельницькою Л.М. договору про надання правничої допомоги здійснювалось для забезпечення ефективного здійснення процесуальних прав позивача. Звільнивши з роботи, відповідач створив умови, які призвели до виникнення потреби в укладенні позивачем договору про надання правничої допомоги, витрачання власного часу та коштів, подання позову.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у суді, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги та акт приймання-передачі наданих послуг, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, тривалість розгляду справи, аргументи відповідача щодо необґрунтованості витрат на правничу допомогу, що по суті є клопотанням про їх зменшенням, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у сумі 14000 грн. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими, співмірними та необхідними в контексті обставин цієї справи.

Враховуючи складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді першої інстанції та їх характер, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у цій справі у сумі 7000 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 352-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Доповнити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2024 року у справі № 712/12862/23.

Стягнути з Комунального підприємства «Управління по експлуатації Будинку рад і об`єктів обласної комунальної власності» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 7 000 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст рішення виготовлено 31 липня 2024 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Комунальне підприємство «Управління по експлуатації Будинку рад і об`єктів обласної комунальної власності» (м Черкаси, бульвар Шевченка, буд.185, )