Справа №751/4180/24
Провадження №2/751/1199/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Курач В.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по акту про порушення,-

В С Т А Н О В И В :

08.05.2024 року представник позивача Акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» (далі АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО») - адвокат Верба А.С. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електроенергії у розмірі 34 198,80 грн. та сплаченого судового збору у сумі 3 028,00 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що між АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» та ОСОБА_1 був укладений договір про користування електричною енергією від 17.05.2007 року. 24.11.2023 року під час проведення технічної перевірки та робіт по заміні електролічильника споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено порушення ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку відкритим типом прокладання. Місце самовільного підключення на вхідних клемах електролічильника. Електроенергія споживається, приладом обліку не враховується. Місце самовільного підключення демонтовано. Висунуто з вхідних клем електролічильника. В наслідок виявленого порушення, співробітниками АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» складено акт про порушення №0001412 авід 24.11.2023. Відповідач була ознайомлена під підпис з вказаним актом про порушення, підписала його, зазначивши, що винною себе не визнає, втручання було лише в 2014 році при заміні лічильника працівником обленерго. 28.12.2023 року на засіданні комісії Чернігівських МЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ у присутності відповідачки, яка повідомила, що ніяких самовільних підключень вона не робила, винною себе не вважає, припускає, що самовільне підключення їй міг зробити некомпетентний працівник Товариства в 2014 році при заміні електролічильника, просила скасувати акт. Комісією було прийнято рішення, з метою більш детального вивчення матеріалів по акту про порушення №000142, провести ще одне засідання. Наступне засідання комісії відбулося 20.02.2024 року, на якому також була присутня відповідачка. За результатами розгляду, комісією прийнято рішення, визначити обсяг та вартість не облікованої електричної енергії, а також вручити споживачці рахунок на оплату, вирішено що відповідач причетна до порушення пп. 7 п. 8.4.2 ПРРЕЕ та за формулою (8) згідно п.8.4.13 нарахована заборгованість в розмірі 34 198,80 грн. Зазначають, що останній контрольний огляд до моменту виявлення порушення у споживача проводився 01.03.2023 року, тобто більше ніж за шість місяців до моменту складання акту про порушення, розрахунок вартості безобліково спожитої електричної енергії було проведено за період шість місяців, з 24.05.2023 до 24.11.2023 за 184 дні. Вказують, що на адресу відповідача направлявся рахунок на оплату акта з можливістю реструктуризації боргу, проте станом на день звернення до суду жодної оплати в рахунок погашення боргу не здійснено.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.06.2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

17.07.2024 року відповідачка звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленнями сторін в якому зазначає, що розгляд справи в порядку спрощеного провадження може перешкоджати з`явуванню всіх обставин справи, має намір надати пояснення по справі, що спростовують обставини викладені позивачем.

Суд, вивчивши клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, приходить до наступного висновку.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 6 ст. 279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Так, спрощене провадження, як з викликом, так і без виклику сторін спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження без виклику сторін не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги.

Відтак, сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України.

Усі наявні у сторін докази безперешкодно можуть бути надані ними суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмовому провадженні).

В ухвалі Великої Палати Верховного суду від 14.05.2019 у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18), зазначено, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги предмет, підстави та характер спірних правовідносин, склад учасників справи, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та приходить до висновку про залишення клопотання без задоволення.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України).

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, закріплено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

У п.86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) вказано, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Ющенко О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1576. (а.с.19)

Відповідно до договору про користування електричною енергією від 17.05.2007 року споживачем послуг які надає АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» є ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.17-18)

24.11.2023 року під час проведення технічної перевірки та робіт по заміні електролічильника за адресою відповідачки: АДРЕСА_1 було виявлено порушення ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку відкритим типом прокладання. Місце самовільного підключення на вхідних клемах електролічильника. Електроенергія споживається, приладом обліку не враховується. Місце самовільного підключення демонтовано. Висунуто з вхідних клем електролічильника. (а.с.4)

За даним фактом 24.11.2023 року складено акт про порушення №000142, який був складений у присутності відповідачки, який вона підписала, зазначивши в графі «Зауваження до складеного акту»: «Себе винною не вважаю. При заміні лічильника Вашим працівником було лише його втручання в 2014 році. Ніяких порушень в той момент зафіксовано не було». (а.с.5-6)

Також, факт порушення зафіксовано на відеозаписі, складено схему підключення електроустановок споживача, на якій зазначено переріз та матеріал мережі споживача і місце самовільного підключення. Зразок проводу (мідь 0,75 мм2), яким було виконано самовільне безоблікове підключення було вилучено і поміщено в пакет та опломбовано одноразовою пломбою №С79707703.

28.12.2023 року в присутності споживача ОСОБА_1 , комісія Чернігівських МЕМ розглянула акт про порушення №000142 від 24.11.2023 року, відео матеріали додані до нього, акт технічної перевірки №069984 від 24.11.2023 року, вислухано пояснення споживача ОСОБА_1 , яка пояснила, що ніяких самовільних підключень вона не робила, винною себе не вважає, припускає, що самовільне підключення їй міг зробити некомпетентний працівник Товариства в 2014 році при заміні електролічильника, тому просила скасувати акт про порушення, які в подальшому були викладені письмово. Комісією було вирішено провести ще одне засідання з метою більш детального вивчення матеріалів по акту про порушення №000142 від 24.11.2023 року, а про наступну дату засідання повідомити споживачку рекомендованим листом. (а.с.7,8)

Наступне засідання комісії Чернігівських МЕМ АТ «Чернігівобленерго» відбулось 20.02.2024 року за участі споживача ОСОБА_1 , комісія визнала причетність споживача до порушення пп. 7 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, про що складено протокол №18, прийнято рішення визначити обсяг та вартість необлікованої електричної енергії, а також вручити споживачці рахунок на оплату. (а.с.4).

За вказане порушення, позивач нарахував відповідачці збитки в сумі 34 198,80 грн, що підтверджується розрахунком вартості безобліково спожитої електроенергії по акту про порушення ПРЕЕЕ №000142 від 24.11.2023 року. Нарахування виконані по формулі (8) згідно п.8.4.13 і становить 4416 кВт. (а.с.12).

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок вартості безобліково спожитої електричнох енергії було проведено за період шість календарних місяців, з 24.05.2023 року по 24.11.2023 року, тобто за 184 дні.

Рахунок №474 від 20.02.2024 року за лютий 2024 р. по акту про порушення від №000142 від 27.11.2023, на оплату вартості необлікованої електричної енергії ОСОБА_1 отримала в день засідання комісії 20.02.2024 року, про що поставила свій підпис. (а.с.13)

Рекомендованим листом №101/2 від 15.04.2024 року споживачу була направлена досудова вимога з проханням погасити дану заборгованість в повному обсязі, або у разі відсутності коштів на оплату заборгованості, звернутись до Товариства із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочки терміну оплати за умови надання довідок, що підтверджують неплатоспроможність споживача. (а.с.14)

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. №312 (далі Правила).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Частина 2 цієї статті визначає, що порушеннями на ринку електричної енергії є зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, пошкодження цілісності пломб тощо.

Пунктом 5.5.5. ПРРЕЕ, визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний:

пп.4 - здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору;

пп.5 - дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів;

пп.10 узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої проводки, здійснювані з метою збільшення поживання електричної енергії.

Згідно пп. 20 п. 5.5.5. Правил споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового використання електричної енергії або використання електричної енергії для професійної та/або господарської діяльності на об`єктах, які розраховуються за електричну енергії за тарифом побутових споживачів, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового використання електричної енергії.

Визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил передбачено главою 8.4 розділ VIII.

Так, порушенням є самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку (пп. 7 п. 8.4.2 Правил).

Згідно п. 8.4.13 Правил у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6 - 8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВтгод), визначається за Формулою 8: W доб.с.п. = P с.п. t вик.с.п.

При цьому час використання самовільного підключення протягом доби (t вик.с.п.) приймається рівним 8 год.

Згідно пп. 2 п. 8.4.8 Правил кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного або технічного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил): якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку мали можливість, - з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За приписами ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування збитків.

За змістом положень ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова ВС від 02.10.18 у справі № 910/18036/17).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подано, як і не надано доказів на спростування вимог позивача щодо відсутності порушення та розміру заподіяних збитків, а тому суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України

Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідачкою було допущено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, виявлене порушення зафіксовано в акті про порушення №000142, акті технічної перевірки №069984, схемі підключення електроустановок споживача, відеозаписі порушення, нарахування за актом про порушення були проведені АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» відповідно до вимог п. 8.4.13, пп. 2 п. 8.4.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, і цей розрахунок є вірним.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування розрахунку вартості безобліково спожитої електроенергії.

За вищевказаних обставин, суд доходить висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» 34 198,80 грн. компенсації понесених збитків.

Крім того, позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028,00 грн. (а.с.22), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягнення з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», ст.ст. 22, 526, 714, 1166 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по акту про порушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» вартість безобліково спожитої електроенергії у розмірі 34 198 (тридцять чотири тисячі сто дев`яносто вісім) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Позивач: Акціонерне товариство «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» (місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, вул. Гонча, 40, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Повний текст судового рішення складено 31.07.2024 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач