Дата документу 29.07.2024Справа № 554/6528/24
Провадження № 2/554/4630/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Сініцина Е.М.,

за участю секретаря Лазоренко В.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про стягнення 3% річних, інфляційних збитків за невиконання грошового зобов`язання за рішенням суду, яке набрало законної сили,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про стягнення 3% річних, інфляційних збитків за невиконання грошового зобов`язання за рішенням суду, яке набрало законної сили.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26 червня 2024 року у цивільній справі за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 направив до суду клопотання, у якому просив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, мотивуюче зазначене тим, що справа є малозначною, відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України.

Крім того, позивач ОСОБА_1 направив до суду клопотання, у якому просив суд приєднати до матеріалів справи докази правові висновки судів першої інстанції, що набрали законної сили.

Дослідивши зазначені клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 та 6 ст. 19, ч.ч. 1-3 ст. 274 ЦПК України ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного (загального або спрощеного), окремого проваджень. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач, посилаючись на п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, зазначає, що оскільки ним заявлено позовні вимоги, які стосуються стягнення грошової суми у розмірі 89 973,59 грн. справа є малозначною, а тому підлягає розгляду лише в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд не погоджується із зазначеними доводами, оскільки вищевказаними нормами ЦПК України, зокрема ч. 3 ст. 274 ЦПК України передбачено право суду на вирішення за якими правилами позовного провадження здійснювати розгляд справи, з урахуванням визначених вказаною нормою обставин.

В той же час, норма ч. 4 ст. 19 ЦПК України є диспозитивною, виходячи зі змісту норми ч. 2 ст. 274 ЦПК України, відтак нею встановлено категорії справи, які суд має право розглянути в порядку спрощеного позовного провадження із дотриманням умов ч. 3 ст. 274 ЦПК України.

Тобто, суд має право, а не обов`язок, розглядати справи, в визначеному ним провадженні.

Крім того, для визначення в загальному чи спрощеному провадженні розглядати справу, суд враховує інші питання, що зазначені в ЦПК України.

Враховуючи предмет позову, наявність арифметичних розрахунків, необхідності пояснень позовних вимог, вважає недоцільним розглядати справу в спрощеному провадженні.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне у клопотанні позивача про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження відмовити.

Стосовно клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи доказів правових висновків судів першої інстанції, що набрали законної сили, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд зазначає, що рішенням судів першої інстанції, що набрали законної сили, які не стосуються позовних вимог позивача ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про стягнення 3% річних, інфляційних збитків за невиконання грошового зобов`язання за рішенням суду, яке набрало законної сили не можуть бути доказами у справі у розумінні ч. 1 ст. 76 України, оскільки, враховуючи інший суб`єктний склад справ, за якими позивачем надано рішення, суд позбавлений можливості встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують конкретні позовні вимоги у даній цивільній справі.

Суд також вказує, що цивільне судочинство в Україні базується на правових основах романо-германської сім`ї права, з чого випливає відсутність законодавчо закріпленого інституту прецедентного права, що зобов`язувало б суд керуватися аналогічними правовими висновками інших судів України, незалежно від інстанції.

Оскільки рішенням судів не відносяться до доказів, в розумінні ст.76 ЦПК України, в клопотанні позивача про приєднання доказів до матеріалів справи необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 260-261, 274 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про заміну судового засідання по справі за правилами загального позовного провадження на судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження без участі в судових засіданнях позивача відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про приєднання доказів до матеріалів справи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.М. Сініцин.