КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7302/2024
У Х В А Л А

10 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

при секретарі Ящуку Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 липня 2023 року (суддя Козлов Р.Ю.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

у травні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений ним із ОСОБА_1 , зареєстрований 4 червня 2022 року Генеральним консульством України в Барселоні (Королівство Іспанія), актовий запис № 01 від 4 червня 2022 року.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 4 червня 2022 року уклав шлюб з відповідачкою, який було зареєстровано консульством України в Барселоні (Королівство Іспанія), однак, сімейне життя не склалось через несумісність характерів, різних поглядів на подружнє життя, сімейні цінності, вирішення сімейних питань, розподіл обов`язків, тощо.

Позивач посилався на те, що між ним та відповідачкою відсутнє взаєморозуміння та довіра, у зв`язку з чим в них постійно виникають сварки, ініційовані відповідачкою, яка влаштовує скандали, проявляє агресію та наносить йому тілесні ушкодження.

Позивач зазначав, що вони з відповідачкою припинили спільне проживання, ведення спільного господарства, підтримання шлюбних відносин та будь-яких стосунків, шлюб існує формально, подальше його збереження є недоцільним та неможливим і суперечитиме його інтересам. Спільних дітей у них з відповідачкою немає, спір про поділ майна відсутній.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 31 липня 2023 року позов задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 4 червня 2022 року за актовим записом № 01 у Генеральному консульстві в Барселоні; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1063,60грн.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою суду від 8 квітня 2024 року призначений судовий розгляд.

8 липня 2024 року ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі до ухвалення рішення у справі № 127/20287/23 Вінницьким міським судом Вінницької області за її позовом до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, посилаючись на те, що у липні 2023 року вона подала позовну заяву про визнання шлюбу недійсним, а про існування даної справи про розірвання шлюбу вона не була обізнана, участі у судових засіданнях не приймала, повісток та будь-яких процесуальних документів не отримувала, оскільки протягом 2022 - 2023 років проживала за кордоном.

Відповідачка вважає, що цивільна справа про визнання шлюбу недійсним є пріоритетною та такою, що відповідає фактичним відносинам, які у них склалися з позивачем, а тому справа про розірвання шлюбу не може бути розглянута до розгляду її позову про визнання шлюбу недійсним.

Позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Бляхарський Я.С., будучи належним чином повідомленими про день та час судового розгляду, шляхом направлення судових повісток-повідомлень на вказану позивачем електронну адресу та до електронного кабінету адвоката у системі «Електронний суд» (с.с.207, 208), у судове засідання не з`явилися, адвокат Бляхарський Я.С. 8 липня 2024 року направив до апеляційного суду заяву про неможливість участі у судовому засіданні у зв`язку із перебування у відпустці (с.с.220).

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала своє клопотання про зупинення провадження у справі.

Колегія суддів, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши надані документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У Постанові Верховного Суду від 3 травня 2018 року у справі № 752/9802/17, зазначено, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Згідно частини 1 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частина 1 статті 36 СК України передбачає, що шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 2 статті 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Частина 2 статті 43 СК України передбачає, якщо шлюб розірвано за рішенням суду, позов про визнання його недійсним може бути пред`явлено лише після скасування рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі статтею 44 СК України у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

Відповідно до частин першої, другої статті 45 СК України недійсний шлюб (стаття 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення в осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України.

У постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 756/8186/17 зазначено, що зсистемного аналізу норм чинного законодавства України слід дійти висновку, що не може існувати два рішення суду з приводу спору між тим самим подружжям, як про розірвання шлюбу, так і про визнання цього шлюбу недійсним.

З наданих ОСОБА_1 документів вбачається, що 10 липня 2023 року Вінницьким міським судом Вінницької області зареєстровано її позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначений судовий розгляд у порядку загального провадження.

З даним позовом про розірвання шлюбу ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду міста Києва 3 травня 2023 року.

Ухвалою судді від 22 травня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 31 липня 2023 року шлюб сторін розірвано.

Отже, рішення за позовом про розірвання шлюбу було прийнято після прийняття до судового розгляду позовної заяви ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним.

Прийняття судом першої інстанції заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, відмова у перегляді заочного рішення та апеляційне оскарження рішення суду про розірвання шлюбу, свідчить, що заочне рішення суду про розірвання шлюбу не набрало законної сили.

Враховуючи вищевикладене, а також, що наслідки, встановлені законом, у разі визнання шлюбу недійсним та у разі розірвання шлюбу, є різними, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга не може бути розглянута до розгляду судом спору про визнання шлюбу сторін недійсним.

При цьому, при апеляційному перегляді рішення суду у справі про розірвання шлюбу, суд не може встановлювати обставини, які є підставою для визнання шлюбу недійсним, на які посилається ОСОБА_1 у своєму позові.

Враховуючи, що шлюб, який визнаний недійсним, розірваним бути не може, апеляційний суд зупиняє апеляційне провадження у даній справі.

Визначаючи строк зупинення провадження по справі, колегія суддів керується положеннями п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України і зупиняє апеляційне провадження до набрання законної сили судовим рішення у справі № 127/20287/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251, п. 5 ч. 1 ст. 253, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 127/20287/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І Ящук