Справа №345/1880/24
Провадження № 2/345/536/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2024 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гапоненка Р.В.

за участю секретаря судового засідання Баран В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Новицької сільської ради Калуського району про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

в с т а н о в и в:

що позивачі звернулись до суду із вищевказаною позовною заявою. Позов обґрунтовують тим, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30.01.2001 будинковолодіння по АДРЕСА_1 належало членам колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_5 . Вищевказане будинковолодіння було зареєстроване в Івано-Франківському ОБТІ як спільна сумісна власність /колгоспний двір/, згідно рішення виконавчого комітету Калуської районної ради від 09.11.1988. Згідно даних з погосподарського обліку за 1986-1990р.р. /особовий рахунок 80 /ст.167/ суспільна група господарства «колгоспний двір» і в даному господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , голова домогосподарства, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зять; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онук. Зазначене підтверджується випискою від 29.01.2024р. за №38 з погосподарської книги за 1986-1990р.р. Підмихайлівського старостинського округу № 2. В даному випадку станом на 15.04.1991 в колгоспному дворі, згідно даних з погосподарської книги за 1986-1990р.р. /особовий рахунок №80 стр.167/ проживали голова двору та четверо членів двору. З введенням Закону України „Про власність з 1991 року, згідно ст. 17, 18 цього Закону колгоспна власність будинковолодіння по АДРЕСА_1 перетворилась у спільну сумісну власність всіх п`яти осіб, колишніх членів колгоспного двору. Таким чином з 15.04.1991 вищевказане будинковолодіння перетворилось у спільну сумісну власність без визначення часток і існує по даний час, зміна його можлива за згодою всіх співвласників, оскільки один із співвласників спільної сумісної власності помер, це голова двору ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому тільки в судовому порядку можна визнати їх частки. Оскільки частки є рівними, то у даному випадку всім співласникам спільної сумісної власності, станом на 1991 рік належало по 1/5 частки даного будинковолодіння. За життя ОСОБА_5 на випадок своєї смерті склала заповіт на користь ОСОБА_1 та все своє майно заповіла їй. Листом нотаріуса від 11.12.2023 № 341/02-14 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на вищевказане будинковолодіння, оскільки не визначено часток членів колишнього колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30.01.2001 року.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.04.2024 закрито підготовче провадження, справу призначеного до судового розгляду.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.06.2024 замінено неналежного відповідача ОСОБА_6 на належного відповідача Новицьку сільську раду Калуського району Івано-Франківської області.

Представник позивачів адвокат Кобзан Р.М. у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не має.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

30 січня 2001 року виконкомом Підмихайлівської сільської ради видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Вищевказане будинковолодіння зареєстровано в Івано-Франківському ОБТІ як спільна сумісна власність, на підставі рішення виконавчого комітету Калуської районної ради від 09.11.1988.

Інвентаризаційною довідкою від 06.02.2024 № 4983 виданою ФОП ОСОБА_7 підтверджується, що найменування АДРЕСА_1 .

Згідно даних з погосподарського обліку за 1986-1990р.р. /особовий рахунок 80 /ст.167/ суспільна група господарства «колгоспний двір» і в даному господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , голова домогосподарства, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зять; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онук.

Зазначене також підтверджується випискою від 29.01.2024р. за №38 з погосподарської книги за 1986-1990р.р. Підмихайлівського старостинського округу № 2.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 померла.

На випадок своє смерті вона склала заповіт, яким своїм спадкоємцем визначила ОСОБА_1 .

Нотаріус листом від 11.12.2023 № 341/02-14 відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на вищевказаний житловий будинок, оскільки не визначена частка померлої у спільній сумісній власності на це нерухоме майно.

Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб.

Його створення і діяльність врегульовувалось положеннями статей 120-127 ЦК Української РСР, спадкування майна колгоспного двору регулювалося статтею 563 ЦК Української РСР.

Так, згідно з частиною першою статті 120 ЦК Української РСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Частиною другою статті 123 ЦК Української РСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, вирішуються за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-350цс15.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи, що ОСОБА_5 на момент смерті мала право на 1/5 частку спірного нерухомого майна, то її слід присудити ОСОБА_1 .

Разом з тим, на цей час невизначеними є частки інших членів колишнього колгоспного двору, в тому числі ОСОБА_1 , а тому з метою захисту їхніх невизнаних прав суд вважає, що позов підлягає до задоволення і в частині визначення часток у спільній сумісній власності.

Керуючись ст.ст. 206, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, суд -

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності за кожним по 1/5 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: