Справа № 127/324/24
Провадження № 2/127/61/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2024 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Волошина С.В.,
за участі секретаря судового засідання Шмигори О.В.,
позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Огородника В.В.,
відповідача ОСОБА_2 та її представника адвоката Майданевича Л.О.,
представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Федчук Т.М.,
третьої особи ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 та приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Рудика Валерія Вікторовича, про визнання договору недійсним в частині продажу частки квартири,
В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 та приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Рудика В.В., про визнання договору недійсним в частині продажу частки квартири.
Ухвалою суду від 05.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 29.02.2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні з розгляду справи по суті, що було призначене на 15.05.2024 на 14:00 год., з огляду на те, що представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Федчук Т.М. під час надання вступного слова не могла відповісти на запитання суду, з приводу фактичних обставин справи, судом перед учасниками справи (їх представниками) поставлено на обговорення питання щодо визнання явки відповідача ОСОБА_3 в судове засідання, обов`язковою, з метою надання суду пояснень по суті спору. Основною процесуальною підставою для ініціювання цього питання стало те, представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Федчук Т.М. пояснила, що вона не може відповісти на поставленні запитання, оскільки запитуваною інформацією вона не володіє.
В судовому засіданні, що відбувалось 15.05.2024, позивач та його представник адвокат Огородник В.В. просив визнати явку відповідача ОСОБА_3 в судове засідання обов`язковою.
В судовому засіданні, що відбувалось 15.05.2024, представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Федчук Т.М. щодо визнання явки в судове засідання відповідача ОСОБА_3 обов`язковою, поклалась на розсуд суду.
В судовому засіданні, що відбувалось 15.05.2024, відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Майданевич Л.О. щодо визнання явки в судове засідання відповідача ОСОБА_3 обов`язковою, не заперечили.
В судовому засіданні, що відбувалось 15.05.2024, третя особа ОСОБА_4 щодо визнання явки в судове засідання відповідача ОСОБА_3 обов`язковою, не заперечила.
15.05.2024 протокольною ухвалою суду (без винесення окремого процесуального документу) визнано обов`язковою явку відповідача ОСОБА_3 в судове засідання, для надання особистих пояснень. Зобов`язано представника відповідача адвоката Федчук Т.М. повідомити ОСОБА_3 про необхідність явки в наступне судове засідання. В судовому засіданні оголошено перерву до 06.06.2024 до 14:30 год. (а.с. 117 119).
В судове засідання призначене на 06.06.2024, відповідач ОСОБА_3 не з`явився, про місце, день та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.123). Щодо причин неявки в судове засідання відповідача ОСОБА_3 , його представник адвокат Федчук Т.М. повідомила, що ОСОБА_3 обізнаний про постановлення судом процесуального рішення про визнання його явки до суду обов`язковою, однак станом на 06.06.2024 перебуває у відрядженні. Термін відрядження складає з 05.06.2024 по 07.06.2024, на підтвердження чого надала суду копію наказу (розпорядження) ТОВ «ВОЙТЕК» про направлення працівника у відрядження, яке підписане самим відповідачем ОСОБА_3 як директором вказаного товариства. (а.с. 125).
З огляду на викладене в судовому засіданні оголошено перерву до 03.07.2024 до 14:00 год.
В судове засідання призначене на 03.07.2024, відповідач ОСОБА_3 повторно не з`явився, про місце, день та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача, конверт з судовою повісткою повернувся на адресу суду з відміткою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Федчук Т.М. зазначила, що причини неприбуття її довірителя у судове засідання їй невідома.
З огляду на викладене в судовому засіданні оголошено перерву до 01.08.2024 до 10:00 год.
В судове засідання призначене на 01.08.2024, відповідач ОСОБА_3 не з`явився, про місце, день та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача, конверт з судовою повісткою повернувся на адресу суду з відміткою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Федчук Т.М. зазначила, що причини неприбуття її довірителя у судове засідання їй невідомі.
В судовому засіданні, що відбувалось 01.08.2024, судом поставлено перед учасниками справи, що з`явились у судове засідання, питання щодо застосування до відповідача ОСОБА_3 заходів процесуального примусу, у зв`язку з невиконанням процесуального обов`язку з явки до суду для дачі особистих пояснень по суті спору.
Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Федчук Т.М. в судовому засіданні заперечила щодо застосування до ОСОБА_3 заходів процесуального примусу.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Огородник В.В. в судовому засіданні просили застосувати до відповідача ОСОБА_3 заходи процесуального примусу.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Майданевич Л.О. в судовому засіданні просили застосувати до відповідача ОСОБА_3 заходи процесуального примусу.
Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні просила застосувати до відповідача ОСОБА_3 заходи процесуального примусу.
Третя особа приватний нотаріус Рудик В.В. в судове засідання не з`явився, про місце, день та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомлено.
Вирішуючи питання про застосування до відповідача ОСОБА_3 заходу процесуального примусу, суд приходить до наступних висновків.
У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України).
Права та обов`язки представника учасників справи визначені ч. ч. 1, 2 ст. 43 ЦПК України. Зокрема, учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами. Учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦПК України, у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, на учасників судового процесу та їх представників покладено обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»).
Згідно з ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали (ст. 143 ЦПК України).
Види заходів процесуального примусу визначені ч. 1 ст. 144 ЦПК України, а саме: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3 028,00 гривні.
Частиною 5 ст. 148 ЦПК України передбачено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.
Судом встановлено, що 15.05.2024 протокольною ухвалою суду (без винесення окремого процесуального документу) визнано обов`язковою явку відповідача ОСОБА_3 в судове засідання, для надання особистих пояснень. Зобов`язано представника відповідача адвоката Федчук Т.М. повідомити ОСОБА_3 про визнання його явки в наступне судове засідання обов`язковою.
Представнику відповідача ОСОБА_3 адвокату Федчук Т.М. в судовому засіданні, що відбулось 15.05.2024 доведено до відома зміст протокольної ухвали суду про визнання явки відповідача ОСОБА_3 в судове засідання обов`язковою, та представник, як повідомлено останньою в судовому засіданні, що відбулось 06.06.2024, повідомила відповідача ОСОБА_3 про обов`язковість явки до суду в засідання, що заплановано на 06.06.2024.
Відповідач ОСОБА_3 будучи обізнаний з постановленням такого процесуального рішення передав своєму представнику ОСОБА_5 копію наказу (підписаного ним же) про направлення працівника у відрядження від 05.06.2024, чим представник обґрунтовувала неможливість прибуття її довірителя в судове засідання, що призначено на 06.06.2024.
Після цього відповідач ОСОБА_3 ще двічі поспіль (03.07.2024 та 01.08.2024) проігнорував судові засіданні, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Представник ОСОБА_5 в судовому засіданні жодним чином не змогла пояснити причини невиконання її довірителем свого процесуального обов`язкову з явки до суду, посилаючись щоразу на різні обставини: 1) неприбуття в судове засідання на 06.06.2024 обґрунтовувала відрядженням її довірителя; 2) неприбуття в судове засідання на 03.07.2024 обґрунтовувала втратою зв`язку зі своїм довірителем; 3) неприбуття в судове засідання на 01.08.2024 обґрунтовувала тим, що суд не може зобов`язати її забезпечити явку її довірителя.
Таким чином відповідач ОСОБА_3 , будучи обізнаним про постановлення протокольної ухвали суду від 15.05.2024 про визнання його явки до суду для надання особистих пояснень по суті спору обов`язковою, тричі не з`явився у судові засідання, виклики до суду ігнорує, про поважність причин неявки до суду не зазначає, про відкладення судового засідання з причин неможливості його неявки до суду не клопоче.
Вказана процесуальна поведінка відповідача обумовила відкладення розгляду справи судом тричі поспіль, що зумовило затягування розгляду справи. Вказана процесуальна поведінка визнається судом недобросовісною.
Підставою для стягнення в дохід державного бюджету штрафу в порядку процесуального примусу є факт недобросовісного виконання процесуальних обов`язків учасником судового процесу, ухилення, тобто уникнення, ігнорування вчинення дій, покладених судом без поважних причин, зловживання процесуальними правами, що має певну мету перешкоджання судочинству, та умисне, без поважних причин, неподання доказів або повідомлення про неможливість їх подання.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач ОСОБА_3 не виконав процесуальний обов`язок з явки до суду для дачі особистих пояснень по суті справи, суд вважає за необхідне застосувати до відповідача ОСОБА_3 захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 5 статті 148 Кодексу визначено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.
Керуючись ст. ст. 43, 44, 143, 144, 148 ЦПК України, суд,
Застосувати до ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за невиконання процесуального обов`язку з явки до суду для дачі особистих пояснень по суті справи, заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.
Ухвала суду про стягнення штрафу є виконавчим документом. Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання протягом трьох місяців з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Роз`яснити, що особа, на яку накладено штраф, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї заходів процесуального примусу.

Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Ухвалу суду про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п?ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Повний текст ухвали суду виготовлено 01.08.2024.

Суддя: