Справа № 740/7038/23
Провадження № 2/740/194/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

учасники справи:

- позивачка ОСОБА_1 ,

- представник позивачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Ніжинський цегельний завод», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Бахмацька районна державна нотаріальна контора, Ніжинський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зняття заборони відчуження з нерухомого майна,

установив:

У жовтні 2023 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила скасувати заборону відчуження, зареєстровану Ніжинською міською державною нотаріальної конторою 31 серпня 2006 року за № 3667738; підстава обтяження: не вказано. б/н: не вказано: об`єкт обтяження: тип майна: будинок. адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 . опис: состав; ціле. «состояние»: добудоване. статус: жиле: власник: ОСОБА_5 , причина відсутності коду: архівний запис: додаткові дані: архівний номер 1901431CHERNIGOV9, архівна дата: 19.01.2000. дата виникнення: 08.04.1980, № реєстру: 252-19, номер запису про обтяження: 27531485.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01.06.1985 по 26.12.2018 позивачка перебувала в шлюбі з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті колишнього чоловіка позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні колишнього подружжя, а саме на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак постановою приватного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя, оскільки виявлено заборону, зареєстровану 31.08.2006 Ніжинською міською державною нотаріальною конторою за № 3667738, у зв`язку з видачею 07.04.1980 року позики (суди) ОСОБА_5 в сумі 1500,00 руб на 10 років Ніжинським заводоуправлінням будівельних матеріалів, правонаступником якого є ПрАТ «Ніжинський цегельний завод», на будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

За твердженням позивачки, спірний будинок був придбаний за спільні кошти подружжя на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.1987 року, укладеного між ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . На момент укладення вказаного договору подружжю не було відомо про будь які обтяження щодо будинку. Указане обтяження зареєстроване Ніжинською міською державною нотаріальною конторою 31 серпня 2006 року. Позивачка намагалася вирішити спір в позасудовому порядку, однак не досягла бажаного результату, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06 грудня 2023 року 11-00 год.

Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підготовче засідання відкладено на 26 січня 2024 року 09-00 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, судове засідання призначено на 11 березня 2024 року 14-00 год., яке у подальшому неодноразово відкладалося, востаннє на 17 липня 2024 року 14-00 год.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на те, що після смерті її чоловіка вона звернулася до нотаріуса з метою оформлення права на частку у спільному майні подружжя, а саме на 1/2 частини будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вона станом на цей час зареєстрована та проживає. На підставі договору купівлі-продажу вона разом з чоловіком за його життя придбала недобудований будинок, про накладений арешт на житло на той час не було відомо, попередній власник про це не повідомляв. На наявність обтяження позивачка дізналася лише після смерті свого чоловіка.

Представник позивачки підтримав позов з викладених у ньому обставин. Зазначив, що «Ніжинський цегельний завод» є належним відповідачем у вказаній справі. Зокрема, це підтверджується доданими до позовної заяви документами.

У матеріалах справи міститься заява представника відповідача про розгляд справи в його відсутність, при цьому зазначив, що ПрАТ «Ніжинський цегельний завод» не є правонаступником Ніжинського заводоуправління будівельних матеріалів.

Треті особи: Бахмацька районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що 01 червня 1985 року позивачка ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 9). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 грудня 2018 року шлюб між ними розірвано. Указане рішення набрало законної сили 28 січня 2019 року (а. с. 10).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності житловий будинок загальною площею 88,5 кв. м, житлова площа 48,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_6 (а. с. 11).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 4).

З копії спадкової справи № 178/2022, заведеної до майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що спадкоємцями ОСОБА_6 є його колишня дружина ОСОБА_1 та його дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті батька, зокрема, автомобіля марки Chery моделі Amulet A15 2007 випуску. У свою чергу позивачка відмовилася від одержання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на автомобіль на користь цих осіб. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 видано свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частки у праві власності на вказаний автомобіль відповідно.

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Варави Н. П. від 19.04.2023 № 239/02-31 відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки при підготовці до видачі свідоцтва виявлено заборону, зареєстровану Ніжинською міською державною нотаріальної конторою 31 серпня 2006 року за № 3667738, у зв`язку з чим було зроблено запит до Державного нотаріального архіву Чернігівської області щодо надання копії документів, на підставі яких було накладено вищевказану заборону. З отриманої копії повідомлення вбачається про видачу позики (суди) ОСОБА_5 . Ніжинським заводоуправлінням будівельних матеріалів 07 квітня 1980 року. Позивачка не надала інформації щодо адреси кредитора Ніжинського заводоуправління будівельних матеріалів або його правонаступників (а. с. 48).

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку незакінченого будівництвом від 04 липня 1987 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 продали, а ОСОБА_6 купив недобудований будинок, який має 81 % готовності, що розташований у АДРЕСА_1 (а. с. 7, 8).

Попередньому власнику житлового будинку ОСОБА_5 . Ніжинським заводоуправлінням будівельних матеріалів видано позику (суду) в сумі 1500,00 руб строком на 10 років на будівництво житлового будинку на ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується повідомлення про видачу суди від 07 квітня 1980 року (а. с. 6).

08 квітня 1980 року державним нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори на підставі повідомлення Ніжинського заводоуправлінням будівельних матеріалів про видачу ОСОБА_5 суди для будівництва житлового будинку в сумі 1500,00 грн накладено обтяження у виді відчуження будинку по АДРЕСА_1 , до повного погашення суди. Указане обтяження зареєстровано в реєстрі за № 252 (а. с. 45).

На письмове звернення позивачки завідувач Бахмацької державної нотаріальної контори Чернігівської області ОСОБА_8 в листі № 855/02-14 від 19.07.2023 повідомила, що для зняття заборони, накладеної державним нотаріусом Ніжинської міської державної нотаріальної контори від 31.08.2006 за № 3667738 з житлового будинку в АДРЕСА_1 , власником якого був ОСОБА_5 , який отримав позику від Ніжинського заводоуправління будівельних матеріалів від 07.04.1980, у зв`язку з чим і виникло обтяження на вищевказаний будинок, необхідно надати підтверджуючі документи, які мають безспірні докази виконання вищевказаного зобов`язання. Нотаріус знімає заборону відчуження житлового будинку виключно з підстав одержання повідомлення про погашення позики. Такий документ виданий на ім`я ОСОБА_5 , що суперечить відповідному запису про обтяження, а також відсутні документи про підтвердження правонаступника кредитора Ніжинського заводоуправління будівельних матеріалів (а. с. 12).

Відповідно до довідки від 16.08.23 № 75, виданої директором ПрАТ «Ніжинський цегельний завод» ОСОБА_9 , Відкрите акціонерне товариство «Ніжинське заводоуправління будівельних матеріалів» засновано згідно з наказом № 4 державної корпорації «Укрбудматеріали» від 06 січня 1995 року шляхом перетворення державного підприємства «Ніжинське заводоуправління будівельних матеріалів» у відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України «Про корпоратизацію державних підприємств» від 15 червня 1993 року № 20, зареєстрованого виконавчим комітетом Ніжинської міської Ради Чернігівської області від 20 лютого 1996 року. Приватне акціонерне товариство «Ніжинський цегельний завод» є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Ніжинське заводоуправління будівельних матеріалів» (згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 23 лютого 2011 року) (а. с. 16 - зворот).

Заборгованість ОСОБА_5 перед ПрАТ «Ніжинський цегельний завод» по виданій позиці в 1980 році відсутня згідно з довідкою директора ПрАТ «Ніжинський цегельний завод» Мусієнка А. від 16.08.2023 № 75 (а. с. 16).

Згідно з повідомленням директора ПрАТ «НЦЗ» Мусієнка А. від 17.05.2023 № 36, ПрАТ «Ніжинський цегельний завод» не заперечує проти скасування та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна зареєстровану Ніжинською міською державною нотаріальною конторою 31 серпня 2006 року за № 3667738 обтяження на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_5 , дата виникнення заборони 08.04.1980 № реєстра 252-19. Інформація щодо заборгованості ОСОБА_5 перед ПрАТ «Ніжинський цегельний завод» за видачу позики в 1980 році відсутня (а. с. 14).

Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 жовтня 2019 року в справі № 922/3537/17.

Разом з цим згідно з висновками Верховного Суду в постановах від 07 липня 2021 року в справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року в справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року в справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Установлено, що наявність обтяження, накладеного нотаріусом на нерухоме майно порушує право позивачки на оформлення права власності на свою частку в спільному сумісному майні подружжя, набутому під час шлюбу, внаслідок чого вона позбавлена змоги повноцінно користуватися та розпоряджатися своїм майном.

У матеріалах справи відсутні жодні відомості щодо існування спору з кредитором (його правонаступником) з приводу стягнення з попереднього власника житлового будинку заборгованості у зв`язку з укладенням договору позики, щодо існування вказаної заборгованості.

З моменту накладення арешту пройшов тривалий час, при цьому не вбачається існування будь яких законних підстав для обмеження позивачки у праві власності.

Суд погоджується з доводами представника позивачки про те, що ПрАТ «Ніжинський цегельний завод» є належним правонаступником, що підтверджується матеріалами справи, а зокрема довідкою № 75 від 16 серпня 2023 року, виданою директором ПрАТ «Ніжинський цегельний завод» ОСОБА_9 , а отже, є належним відповідачем за вказаними позовними вимогами.

З урахуванням обставин справи, з огляду на те, що в справі на цей час відсутні жодні докази на підтвердження доцільності й необхідності продовження дії обтяження вказаного нерухомого майна, що у свою чергу впливає на можливість позивачки повноцінно реалізувати свої права як власника майна, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про зняття заборони відчуження з нерухомого майна. При цьому враховується також, що у справі відсутні жодні відомості на підтвердження того, що внаслідок скасування обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна будуть порушені права інших осіб.

З урахуванням вищевказаного суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 82, 89, 141, 263 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Ніжинський цегельний завод», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Бахмацька районна державна нотаріальна контора, Ніжинський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зняття заборони відчуження з нерухомого майна задовольнити.

Скасувати заборону відчуження, зареєстровану Ніжинською міською державною нотаріальною конторою 31 серпня 2006 року за № 3667738; підстава обтяження: не вказано, б/н, не вказано: об`єкт обтяження: тип майна: будинок, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , опис: склад: ціле, стан: добудоване, статус: жиле: власник: ОСОБА_5 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 1901431CHERNIGOV9, архівна дата: 19.01.2000, дата виникнення: 08.04.1980, № реєстру: 252-19, номер запису про обтяження: 27531485.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Ніжинський цегельний завод» (ЄДРПОУ 00292014; м. Ніжин, вул. Борзнянський шлях, 70) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко