РІШЕННЯ

Іменем України

24.07.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.,

за участю секретаря судового засідання Балаболки В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представниця відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , треті особи що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про встановлення факту, що померлий ОСОБА_6 є батьком позивача.

В обгрунтування позовної заяви вказує на те, що ОСОБА_5 проживала з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю. Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 . В свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 01.08.1995 року у сина ОСОБА_8 зі слів ОСОБА_5 було зазначено прізвище ОСОБА_9 , а по батькові, батька - ОСОБА_6 . ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не встигли зареєструвати шлюб з огляду на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 у віці 26 років помер. При цьому, при житті ОСОБА_6 визнавав ОСОБА_3 своїм сином, опікувався та допомагав у його вихованні, не ухилявся від виконання батьківських обов`язків. Протягом всього подружнього, сімейного життя вони так і не зареєстрували шлюб, однак, разом виховували дитину, вели спільне господарство, разом організовували свій побут, проводили дозвілля. Із фото, які долучені до заяви вбачається, що померлий ОСОБА_6 неодноразово проводив час із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Зазначає, що ОСОБА_6 перебував в родинних стосунках з ОСОБА_5 та є батьком ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла мати ОСОБА_6 ОСОБА_10 яка була бабусею ОСОБА_3 . Після смерті бабусі ОСОБА_10 , відкрилася спадщина у вигляді квартири, єдиним спадкоємцем якої є ОСОБА_3 . В подальшому позивачу стало відомо, що приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юрків О.М. була відкрита спадкова справа ОСОБА_10 .

Для оформлення спадщини ОСОБА_3 звернулася до приватного Нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Юрків О.М. з приводу подання заяви про Прийняття спадщини, але йому було роз`яснено, про те, що з огляду на те, що в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 01.08.1995 року вказано прізвище ОСОБА_9 , не можливо встановити, що ОСОБА_6 був батьком ОСОБА_3 , а відповідно останній є онуком померлої ОСОБА_10 . Таким чином, встановлення батьківства необхідне для оформлення спадщини на ОСОБА_3 після смерті бабусі у нотаріальному порядку. Крім цього, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Юрків О.М. повідомила, що до неї звернулась невідома Позивачу особа із заявою про вступ у спадщину за заповітом. 3 копії заповіту номер в реєстрі 168 від 03.03.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Луцевич Мар`яною Дмитрівною Позивачу стало відомо, що ОСОБА_10 ніби заповіла ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 належну її квартиру яка АДРЕСА_1 . знаходиться за адресою: м. Вважаючи заповіт ОСОБА_10 посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Луцевич Мар`яною Дмитрівною в реєстрі за номером 168 від 03.03.2016 року незаконним, ОСОБА_3 звернувся до Личаківського районного суду м. Львова з позовною заявою про визнання недійсним заповіту (справа №463/5630/23).

Просить визнати померлого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 №4318 від 01 серпня 1995 року та вказати в графі «Відомості про батька» - « ОСОБА_6 дата народження ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

В ході розгляду справи представник позивача зменшив позовні вимоги шляхом уточнення позовних вимог та просить суд встановити факт батьківства, а саме, що померлий ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погоджуючись з поданим позовом, від представниці відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Зазначає, що позивачем не долучено до позовної заяви та не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які з достовірністю підтверджували, що його мати та ОСОБА_6 спільно проживали й вели спільне господарство до його народження, спільно виховували та утримували його, а також, що померлий ОСОБА_6 за жититя визнавав позивача своїм сином.

Також у відзиві вказує, що відповідно до відповіді наданої Відділом РАЦС у м. Львові від 25 травня 2023 р. представнику позивача - адвокату Тихоход М.М., яка долучена до позовної заяви, згідно даних травня реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 , натомість у позовній заяві позивач просить встановити батьківство та визнати ОСОБА_6 батьком ОСОБА_3 . Про таку розбіжність також зазначає Відділ ДРАЦС у м.Львові у своїх поясненнях від 28 лютого 2024р. наданих суду письмово. 3 аналізу доказів поданих позивачем не можна зробити беззаперечний висновок щодо спільного утримання або виховання позивача матір`ю та померлим ОСОБА_6 , які б мали усталений та систематичний характер. Відтак, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , ВДРАЦС у м. Львові західного міжрегіонального управління МЮ про визнання батьківства до задоволення не підлягає.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив такий задоволити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представниця відповідача в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову, просила відмовити у такому. Надала пояснення аналогічні викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 являвся її цивільним чоловіком. Разом проживали в АДРЕСА_2 . В 1995 році в них народився спільний син ОСОБА_12 (позивач). Шлюб не оформляли так як хотіли заробити гроші щоб справити весілля, але потім ОСОБА_6 захворів і помер. Сина ОСОБА_13 записала в РАЦСі на своє призвище, так як реєструвала його сама і так їй підказали працівники РАЦСу. По батькові вказала ОСОБА_14 . На фотографіях що долучені до матеріалів справи зображені вона з ОСОБА_15 та їхнім спільним сином ОСОБА_12 . Просила позов задоволити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що знає позивача як сина ОСОБА_17 та ОСОБА_6 . Вони дружили сім`ями, так як зналися з ОСОБА_18 ще з дитинства. Бачила що ОСОБА_19 дуже добре ставився до свого сина ОСОБА_12 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила, що ОСОБА_5 є її подружкою, разом ходили до школи в м.Львові. ОСОБА_21 познайомилась з ОСОБА_15 у 16 років. Разом проживали на вул.Пулюя в м.Львові. ОСОБА_21 завагітніла ОСОБА_12 . Ходили один до одного в гості, планували одружитись, але ОСОБА_19 захворів і помер у молодому віці. На самих хрестинах ОСОБА_12 присутня не була, але була присутня на його дні народженні. Знає що хресними батьками ОСОБА_12 були ОСОБА_22 і ОСОБА_23 . Може ствердно сказати, що ОСОБА_12 є сином ОСОБА_6 , адже все відбувалося на її очах.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснила, що являється мамою ОСОБА_17 та бабусею позивача. Її донька проживала разом з ОСОБА_25 . В них народився син ОСОБА_12 . Донька ОСОБА_21 не розписалася з ОСОБА_14 через батька останнього ОСОБА_26 , який хотів велике весілля.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснив, що знав ОСОБА_6 . Про ОСОБА_21 дізнався, коли ОСОБА_19 почав з нею зустрічатись, а потім разом проживати. В них народився спільний син ОСОБА_12 . Ходили один до одного в гості. Спілкувався з їхньою сім`єю до смерті ОСОБА_19 у 1998 році.

Вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного із доказів, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається зі змісту ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивачем 23.05.2023 року до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Юрків О.М. подано заяву про прийняття спадщини за законом. У даній заяві позивач ОСОБА_3 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла його бабуся ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_9 і спадщину він приймає.

Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 від 01.08.1995 року в графі батько зроблено запис ОСОБА_24 .

Відповідно до ухвали від 12.07.2023 року в провадженні Личаківського районного суду м.Львова перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Юрків О.М. про визнання недійсним заповіту.

Згідно заповіту від 03.03.2016 року посвідченого Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Луцевич М.Д., належну ОСОБА_10 квартиру в АДРЕСА_1 а остання заповіла ОСОБА_4 .

З метою реалізації права на спадкування за законом, позивач звернувся до суду про встановлення факту родинних відносин з померлим ОСОБА_6 після смерті матері якого відкрилася спадщина, і факт таких родинних відносин заперечує відповідач.

Оскільки позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , тобто до набрання чинності Сімейного кодексу України, то на думку суду, до спірних правовідносин слід застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім`ю України.

За змістом ст.53 КпШС України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як зазначено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка була діючою на час дії КпШС України, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Таким чином, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263, 265, 354, Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_3 - задоволити.

Встановити факт, що померлий ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 .

Третя особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 .

Третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиці, , адреса: м. Львів, вул. І.Франка, буд.157.

Повний текст рішення виготовлено 02.08.2024р.

Суддя Дзеньдзюра С.М.