Справа № 548/2756/23
Провадження № 2/548/92/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

30.07.2024 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Коновод О.В.

за участю : секретарясудового засідання - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Винниченко Л.П.

представника відповідача- адвоката Педорича В.І.

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду м.Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивачка звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначає, що 17 вересня 1988 року між позивачкою, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 »), та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, що був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 86, що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_1 .

Даний шлюб було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис за №62 від 22 червня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, що доводиться копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_2 .

Згідно з рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів Полтавської області від 18.07.1991 року №156 вирішено виділити земельну ділянку площею 1000 кв.м. для будівництва одноквартирного індивідуального жилого будинку жилою площею 56, 0 кв.м. з господарськими будівлями, погребом і гаражем ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 з земель міськземфонду.

Відповідно до акту виносу в натуру земельної ділянки і розбивки будівель від 18 серпня 1991 року було встановлено в натурі межі земельної ділянки, виділеної ОСОБА_3 для будівництва жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно з дозволом 25 на проведення робіт від 18 серпня 1991 року виконкомом Хорольської міської ради надано ОСОБА_3 дозвіл проводити будівництво жилого будинку з господарським сараєм з літньою кухнею, погребом і гаражем на земельній ділянці в АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення третьої сесії 24 скликання Хорольської міської ради від 30 липня 2002 року вирішено передати безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 0, 10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, в АДРЕСА_1 .

Згідно з рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів Полтавської області від 02.09.2004 року №363, розглянувши заяву ОСОБА_3 та висновки начальника відділу архітектури, містобудування і житлово-комунального господарства про впорядкування адреси недобудованого будинку по АДРЕСА_1 вирішено вважати дійсною адресу недобудованого будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до рішення П`ятдесят дев`ятої сесії міської ради Шостого скликання Хорольської міської ради від 29.09.2014 року №358 внесено зміни в п.3 додатку до рішення 40-ї сесії 6 скликання №145 від 05.04.2013 року Хорольської міської ради, зазначивши кадастровий номер: :50:001:0804 земельної ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_3 .

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія САК №275279, індексний номер: 29810627 від 21.11.2014 року об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :50:001:0804, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), площа: 0, 0999 га, форма власності: приватна, розмір частки:1, власник ОСОБА_3 .

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 23 листопада 2004 року по справі №2-319/2004р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа- авто гаражний кооператив «Ластівка» мю Славутича, про визнання права власності та поділ спільного майна подружжя, було затверджено мирову угоду від 23 листопада 2004 року, згідно пункту 3 якої ОСОБА_3 визнає за ОСОБА_2 право власності на частину недобудованого жилого будинку у АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці 1 000 кв.м. Вартість вказаної частини недобудованого будинку сторони встановлюють в сумі 12 062 гривні. В разі реального розподілу будинку кожна з сторін буде мати право користування частиною земельної ділянки /тобто по 500 кв.м./.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 271638593, сформованого 24.08.2021 року державним реєстратором виконавчого комітету Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області Калініченком Сергієм Анатолійовичем, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248, об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості; загальна площа (кв.м.): 187, 9, житлова площа (кв.м.): 81; адреса: АДРЕСА_2 ; земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер: :50:001:0804, реєстраційний номер: 48; номер запису про право власності: 43612812; тип права власності: право власності; дата державної реєстрації: 19.08.2021 року, форма власності: приватна; розмір частки:1; власник ОСОБА_3 .

Таким чином, до 74/100 часток спірного об`єкта нерухомого майна - житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , готовність якого була на момент розірвання шлюбу 22 червня 2004 року між сторонами, необхідно застосувати правовий режим спільного майна подружжя відповідно до вимог ст.ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, згідно якого кожному із подружжя належить половина цього майна, тобто по 37/100 частки.

Щодо 26% часток спірного об`єкта нерухомого майна, добудованих після припинення шлюбних відносин між подружжям належить застосувати правовий режим спільної часткової власності, визначений ст.ст. 356, 357, 358, 364 Цивільного кодексу України.

З Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №116/2021 від 17.08.2021, складеного ФОП ОСОБА_5 ), вбачається, що житловий будинок, адреса: АДРЕСА_3 , вид будівництва: існуюча забудова, тип об`єкта: садиба, дата початку будівництва: 18.07.1991, дата завершення будівництва: 18.07.1992, загальна площа приміщень 187, 9 кв.м., житлова площа приміщень 81 кв.м..

Позивачка зазначила, що у період шлюбу з ОСОБА_3 за спільні кошти подружжя ними було збудовано житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 187, 9 кв.м., житловою площею 81 кв.м., що доводиться: - копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_1 ;- копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_2 ;- копією рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів Полтавської області від 18.07.1991 року №156;- копією акту виносу в натуру земельної ділянки і розбивки будівель від 18 серпня 1991 року;- копією дозволу виконкому Хорольської міської ради №25 на проведення робіт від 18 серпня 1991 року;- копією рішення третьої сесії 24 скликання Хорольської міської ради від 30 липня 2002 року;- копією рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів Полтавської області від 02.09.2004 року №363;- копією рішення П`ятдесят дев`ятої сесії міської ради Шостого скликання Хорольської міської ради від 29.09.2014 року №358;- копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія САК №275279;- копією ухвали Славутицького міського суду Київської області від 23 листопада 2004 року по справі №2-319/2004р. та мирової угоди до неї;- копією Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №116/2021 від 17.08.2021.

Згідно Звіту про оцінку майна, виготовленого ТОВ « Альбатрос », вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , становить станом на 20 листопада 2023 року 632 400, 00 гривень, земельної ділянки- 44 400, 00 гривень.

Після розірвання шлюбу 22 червня 2004 року по дату реєстрації спірного об`єкта нерухомого майна 19.08.2021 року за взаємною домовленістю з відповідачем ОСОБА_3 за особисті кошти обох співвласників з розрахунку половини витрат кожного з сторін, було добудовано 26% житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

У вказаний період часу позивач ОСОБА_2 працювала на території України та за кордоном в Республіці Чехія, де та отримувала достатню заробітну плату для проведення необхідних будівельних робіт по добудові спірного житлового будинку, які по приїзду в Україну передавала іншому співвласнику ОСОБА_3 для оплати будівельних матеріалів, інструментів та роботи будівельників,разом з ним відвідувала будівельні магазини, узгоджувала порядок проведення відповідних робіт, що доводиться слідуючими доказами: - копією закордонного паспорта Серія НОМЕР_3 , згідно якого я перебувала за кордоном в Республіці Чехія у період часу з 24.11.2018 року по 03.02.2019 року , з 21.09.2019 року по 13.12.2019 року, з 13.09.2020 року по 13.11.2020 року,з 12.02.2021 року по 08.05.2021 року, де працювала на підприємстві та отримувала заробітну плату, що підтверджується копіями відповідних договорів, а частину отриманих грошових коштів передавала на будівництво вказаного житлового будинку відповідачу ОСОБА_3 .

Таким чином, кожному із сторін повинно належали у спірному домоволодінні по 1/2 частці з розрахунку: 74/100 : 2 = 37/100 часток спільного майна подружжя, 26/100 : 2= 13/100 часток спільної часткової власності.

На даний час сторонами виник спір стосовно володіння, користування та розпорядження спільним майном подружжя, тому з метою захисту прав позивачка звертається з цим позовом до суду.

30.11.2023 по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник - адвокат Винниченко Л.П. позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Педорич В.І. позовні вимоги визнали частково в розмірі 37/100 часток житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами та 37/100 часток спірної земельної ділянки, посилаючись на ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 23 листопада 2004 року про затвердження між сторонами мирової угоди та довідку Лубенського міжміського бюро технічної інвентаризації за жовтень 2003 року №131, згідно якої готовність спірного недобудованого житлового будинку становить 74%, дійсна вартість 24 123 грн.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав суду, що він є вітчимом ОСОБА_2 . ОСОБА_7 почали будівництво будинку ще коли були одружені, а після розлучення, судом було проведено поділ майна та виділено ОСОБА_2 право власності на частину недобудованого житлового будинку у АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу вони домовилися, що будуть добудовувати будинок разом та розпочали будівництво у 2013 році ( встановили вікна, двері, проводили малярні роботи). В основному працювала ОСОБА_8 , як в Україні та і за кордоном, передаючи кошти на будівництво.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав суду, що він являється ОСОБА_3 кумом та однокласником, який допомагав будівництво будинку . З 2004 р. до 2013 року будинок стояв, лише після того як вони повернулися проживати в м. Хорол розпочали ( відновили) будівництво будинку. Всі роботи виконував ОСОБА_10 , брав кредит для завершення будівництва.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав суду, що вони являються кумами. У 1999-2000 роках ОСОБА_7 взяли ділянку для забудови та розпочали будівництво. За чиї кошти проводилося будівництво він не знає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала суду, що вона являється сусідкою ОСОБА_7 . Коли було розпочато будівництво їй не відомо, так як в той час вона проживала в іншому місці. Починаючи з 2013 року , ОСОБА_13 працював весь час на будівництві , наймав підсобних робітників. ОСОБА_8 лише декілька разів приїжджала подивитися на будівництво. За чиї кошти проводилося будівництво вона не знає, лише чула, що ОСОБА_14 брав кредит, продав квартиру у Славутичі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом.

В судовому засіданні встановлено, що 17 вересня 1988 року між позивачкою, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 »), та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, що був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 86, що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_1 .

Даний шлюб було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис за №62 від 22 червня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, що доводиться копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_2 .

Згідно з рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів Полтавської області від 18.07.1991 року №156 вирішено виділити земельну ділянку площею 1000 кв.м. для будівництва одноквартирного індивідуального жилого будинку жилою площею 56, 0 кв.м. з господарськими будівлями, погребом і гаражем ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 з земель міськземфонду.

Відповідно до акту виносу в натуру земельної ділянки і розбивки будівель від 18 серпня 1991 року було встановлено в натурі межі земельної ділянки, виділеної ОСОБА_3 для будівництва жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно з дозволом 25 на проведення робіт від 18 серпня 1991 року виконкомом Хорольської міської ради надано ОСОБА_3 дозвіл проводити будівництво жилого будинку з господарським сараєм з літньою кухнею, погребом і гаражем на земельній ділянці в АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення третьої сесії 24 скликання Хорольської міської ради від 30 липня 2002 року вирішено передати безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 0, 10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, в АДРЕСА_1 .

Згідно з рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів Полтавської області від 02.09.2004 року №363, розглянувши заяву ОСОБА_3 та висновки начальника відділу архітектури, містобудування і житлово-комунального господарства про впорядкування адреси недобудованого будинку по АДРЕСА_1 вирішено вважати дійсною адресу недобудованого будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до рішення П`ятдесят дев`ятої сесії міської ради Шостого скликання Хорольської міської ради від 29.09.2014 року №358 внесено зміни в п.3 додатку до рішення 40-ї сесії 6 скликання №145 від 05.04.2013 року Хорольської міської ради, зазначивши кадастровий номер: :50:001:0804 земельної ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_3 .

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія САК №275279, індексний номер: 29810627 від 21.11.2014 року об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :50:001:0804, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), площа: 0, 0999 га, форма власності: приватна, розмір частки:1, власник ОСОБА_3 .

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 23 листопада 2004 року по справі №2-319/2004р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа- авто гаражний кооператив «Ластівка» мю Славутича, про визнання права власності та поділ спільного майна подружжя, було затверджено мирову угоду від 23 листопада 2004 року, згідно пункту 3 якої ОСОБА_3 визнає за ОСОБА_2 право власності на частину недобудованого жилого будинку у АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці 1 000 кв.м. Вартість вказаної частини недобудованого будинку сторони встановлюють в сумі 12 062 гривні. В разі реального розподілу будинку кожна з сторін буде мати право користування частиною земельної ділянки /тобто по 500 кв.м./.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 271638593, сформованого 24.08.2021 року державним реєстратором виконавчого комітету Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області Калініченком Сергієм Анатолійовичем, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248, об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості; загальна площа (кв.м.): 187, 9, житлова площа (кв.м.): 81; адреса: АДРЕСА_2 ; земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер: :50:001:0804, реєстраційний номер: 48; номер запису про право власності: 43612812; тип права власності: право власності; дата державної реєстрації: 19.08.2021 року, форма власності: приватна; розмір частки:1; власник ОСОБА_3 .

Таким чином, до 74/100 часток спірного об`єкта нерухомого майна - житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , готовність якого була на момент розірвання шлюбу 22 червня 2004 року між сторонами, необхідно застосувати правовий режим спільного майна подружжя відповідно до вимог ст.ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, згідно якого кожному із подружжя належить половина цього майна, тобто по 37/100 частки.

Щодо 26% часток спірного об`єкта нерухомого майна, добудованих після припинення шлюбних відносин між подружжям належить застосувати правовий режим спільної часткової власності, визначений ст.ст. 356, 357, 358, 364 Цивільного кодексу України.

З Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №116/2021 від 17.08.2021, складеного ФОП ОСОБА_5 ), вбачається, що житловий будинок, адреса: АДРЕСА_3 , вид будівництва: існуюча забудова, тип об`єкта: садиба, дата початку будівництва: 18.07.1991, дата завершення будівництва: 18.07.1992, загальна площа приміщень 187, 9 кв.м., житлова площа приміщень 81 кв.м..

У період шлюбу з ОСОБА_3 за спільні кошти подружжя ними було збудовано житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 187, 9 кв.м., житловою площею 81 кв.м., що доводиться: - копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_1 ;- копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_2 ;- копією рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів Полтавської області від 18.07.1991 року №156;- копією акту виносу в натуру земельної ділянки і розбивки будівель від 18 серпня 1991 року;- копією дозволу виконкому Хорольської міської ради №25 на проведення робіт від 18 серпня 1991 року;- копією рішення третьої сесії 24 скликання Хорольської міської ради від 30 липня 2002 року;- копією рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів Полтавської області від 02.09.2004 року №363;- копією рішення П`ятдесят дев`ятої сесії міської ради Шостого скликання Хорольської міської ради від 29.09.2014 року №358;- копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія САК №275279;- копією ухвали Славутицького міського суду Київської області від 23 листопада 2004 року по справі №2-319/2004р. та мирової угоди до неї;- копією Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №116/2021 від 17.08.2021.

Згідно Звіту про оцінку майна, виготовленого ТОВ « Альбатрос », вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , становить станом на 20 листопада 2023 року 632 400, 00 гривень, земельної ділянки- 44 400, 00 гривень.

Після розірвання шлюбу 22 червня 2004 року по дату реєстрації спірного об`єкта нерухомого майна 19.08.2021 року за взаємною домовленістю з відповідачем ОСОБА_3 за особисті кошти обох співвласників з розрахунку половини витрат кожного з сторін, було добудовано 26% житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

У вказаний період часу позивач ОСОБА_2 працювала на території України та за кордоном в Республіці Чехія, де та отримувала достатню заробітну плату для проведення необхідних будівельних робіт по добудові спірного житлового будинку, які по приїзду в Україну передавала іншому співвласнику ОСОБА_3 для оплати будівельних матеріалів, інструментів та роботи будівельників,разом з ним відвідувала будівельні магазини, узгоджувала порядок проведення відповідних робіт, що доводиться слідуючими доказами: - копією закордонного паспорта Серія НОМЕР_3 , згідно якого я перебувала за кордоном в Республіці Чехія у період часу з 24.11.2018 року по 03.02.2019 року , з 21.09.2019 року по 13.12.2019 року, з 13.09.2020 року по 13.11.2020 року,з 12.02.2021 року по 08.05.2021 року, де працювала на підприємстві та отримувала заробітну плату, що підтверджується копіями відповідних договорів, а частину отриманих грошових коштів передавала на будівництво вказаного житлового будинку відповідачу ОСОБА_3 .

Таким чином, кожному із сторін повинно належали у спірному домоволодінні по 1/2 частці з розрахунку: 74/100 : 2 = 37/100 часток спільного майна подружжя, 26/100 : 2= 13/100 часток спільної часткової власності.

Відповідачем ОСОБА_3 у супереч вимогам ст.ст. 77, 78, 80, 81, 83, 178 ЦПК України не надано жодного належного, допустимого та достатнього доказу на підтвердження тих обставин, що у період часу після розірвання шлюбу 22 червня 2004 року по дату реєстрації спірного об`єкта нерухомого майна 19.08.2021 року ним особисто на власні кошти без участі іншого співвласника ОСОБА_2 було добудовано 26 /100 часток спірного домоволодіння.

Оскільки державна реєстрація об`єкта нерухомого майна: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості; загальна площа (кв.м.): 187, 9, житлова площа (кв.м.): 81; адреса: АДРЕСА_2 ; земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер: :50:001:0804, реєстраційний номер: 48; номер запису про право власності: 43612812; відбулася 19.08.2021 року згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 271638593, сформованого 24.08.2021 року державним реєстратором виконавчого комітету Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області Калініченком Сергієм Анатолійовичем, надані відповідачем ОСОБА_3 копії платіжних документів: товарних чеків, видаткових накладних, замовлень покупця, експрес - накладної та платіжних доручень, про купівлю будівельних матеріалів за 2023 рік, не є належними, допустимими та достатніми доказами щодо добудови за його особисті кошти 26% часток спірного об`єкта нерухомого майна після припинення між подружжям шлюбних відносин.

Норми права, застосовані судом.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України).

За статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч.2 ст. 372 ЦК України).

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і особа не зобов`язана доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

При цьому належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Так, в судовому засіданні сторонами не заперечувалось придбання майна за спільні кошти.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Так ст. 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно ч. 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно ч. 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Щодо інших доводів сторін, викладених у заявах по суті справи та наведених в усних поясненнях, суд зазначає, що у п. 23 Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 (заява №63566/00) «Пронін проти України» зазначено, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись статтями 60, 61, 70 СК України 263-264, 280, 282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Уточнений позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання : АДРЕСА_2 ), представник позивача: адвокат Винниченко Лариса Павлівна ( адреса проживання : АДРЕСА_4 , Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №590 від 24.04.2008 р. ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса проживання : АДРЕСА_2 ) , представник відповідача: адвокат Педорич Вітиалій Іванович ( адреса знаходження : вул. Гоголя, 64, кім. 6 м. Миргород Миргородського району Полтавської області, Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №142 від 27.07.1993 р. ) про поділ майна подружжя - задовольтнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , в порядку поділу з відповідачем ОСОБА_3 спільного сумісного майна подружжя та спільної часткової вланості визнати право власності на слідуюче нерухоме майно:

- частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 187, 9 кв.м., житловою площею 81 кв.м.;

- частку земельної ділянки, адреса: об`єкта: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :50:001:0804, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), площа: 0,0999 га, форма власності: приватна, розмір частки:1, власник ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 02.08.2024 року.

Суддя : О.В. Коновод