Провадження № 2/761/8675/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Анохін А.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ Фарби України» про визнання майнових прав, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ Фарби України» про визнання майнових прав.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вони не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Так, за приписами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні з позовними вимогами до суду позивач посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

При цьому, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Після укладання договору між сторонами виникають інші правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору вищевказаний закон не може застосовуватись.

Вищевказана справа стосується не прав споживача під час укладення договору, а прав та обов`язків сторін договору при його виконанні.

Отже, відсутні правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за нормами Закону України «Про захист прав споживачів».

Ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна ( п.2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ).

За аналізом наведених правових норм, суддя вказує на те, що зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно з визначеною у них дійсною вартістю майна, а також дійсна вартість майна може підтверджуватись висновком суб`єкта оціночної діяльності.

Так, позивачем заявлено вимогу про визнання права власності (майнових права) на однокімнатну квартиру, будівельний номер АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер :91:050:0046. На підтвердження вартості спірного нерухомого майна суду було надано договір купівлі продажу майнових прав від 14 лютого 2015 року.

Відповідно до п. 4.3.1. договору купівлі продажу майнових прав, вартість нерухомого майна складає 377596,00 грн.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір», платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

З 01 січня 2024 року, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028, 00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладеного позивачу необхідно надати звіт про оцінку вартості спірного нерухомого майна (станом на момент звернення до суду з вищезазначеним позовом), та з урахуванням встановленої вартості об`єкту нерухомого майна, здійснити розрахунок ставки судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

Таким чином, позивач має здійснити сплату судового збору за заявлену вимогу (р/р UA0026011, , МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - сплата судового збору за подання позовної заяви, Одержувач - УК у Шевчен.р-ні/Шевченк.р-н/22030101, банк одержувач - Казначейство України (ЕАП) та надати оригінал квитанції, або надати докази, які підтверджують звільнення від сплати судового збору.

За положеннями ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зазначене вище є підставою для залишення позову без руху та надання часу для усунення недоліків.

В свою чергу відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 175, 185, 259-261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ Фарби України» про визнання майнових прав - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Андрій АНОХІН