Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2024 Справа №607/4600/24 Провадження №2/607/1581/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО»(далі ПрАТ «ПРОСТО») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09 травня 2019 року ПрАТ «ПРОСТО» (є новим найменуванням Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування») та ОСОБА_1 уклали Поліс № АО/3303846 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 (забезпечений транспортний засіб).

Відповідно до п. 1.1 cт. 1 Статуту ПрАТ «ПРОСТО» (нова редакція від 2023 року) останнє є новим найменуванням Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», що зареєстроване 02 квітня 1997 року за № 1 000867.

06 серпня 2019 року о 19 год. 40 хв. у м. Тернопіль по вул. Об`їзній, мала місце дорожньо- транспортна пригода за участі транспортного засобу «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Renault Kangoo» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що належить ОСОБА_3 .

Відповідно до Вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2020 року по кримінальній справі № 607/23507/19, встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулася в результаті порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та заподіяно матеріальних збитків.

Відповідно до Висновку експерта № 464/19 від 25 листопада 2019 року судової автотоварознавчої експертизи: 1. Вартість «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП, яка мала місце 06 серпня 2019 року, станом на час проведення експертизи, приймається рівним: С = 115 250,00 грн; 2. Вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП, яка мала місце 06 серпня 2019 року, станом на час проведення експертизи, приймається рівною вартості автомобіля, тобто: С = 115 250,00 грн; 3. Вартість придатних для вторинного використання запчастин/складових КТЗ КТЗ «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП, яка мала місце 06 серпня 2019 року, станом на час проведення експертизи (при зовнішньому візуальному обстеженні, без проведення необхідних технологічних - інструментальних; діагностичних дефектовок деталей/механізмів/вузлів/агрегатів і вимірів/замірів), ймовірно будуть становити: "С" = 23 705,96 грн; 4. Відповідно до ремонтної калькуляції Висновку експерта № 464/19 від 25 листопада 2019 року судової автотоварознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП становить 254 428,62 грн.

Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

30.2. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки, відповідно до Висновку експерта № 464/19 від 25 листопада 2019 року судової автотоварознавчої експертизи, вартість автомобіля «Renault Kangoo» реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди становить 115 250,00 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди становить 254 428,62 грн, то в даному випадку автомобіль «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є фізично знищеним а власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, розмір страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «Renault Kangoo» реєстраційний номер НОМЕР_3 становить:

115 250,00 грн. - 23 705,96 грн = 90 544,04 грн.

115 250,00 грн. вартість ТЗ до ДТП

23 705,96 грн. вартість ТЗ після ДТП

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2023 року у цивільній справі № 607/7900/23, було стягнуто з АТ «ПРОСТО» на користь ОСОБА_3 90 544,04 грн, (в якості матеріального збитку заподіяного внаслідок пошкодження автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_3 ) та 4 605,37 грн судових витрат.

Додатковим Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 27 червня 2023 року у цивільній справі № 607/7900/23, було стягнуто з АТ «ПРОСТО» на користь ОСОБА_3 12 881,45 грн судових витрат на правову допомогу.

Загалом з Тернопільським міськрайонним суду Тернопільської області було стягнуто з AT «ПРОСТО» на користь ОСОБА_3 108 030,86 грн.

Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 17 березня 2023 року було складено страховий акт № 139784.

Відповідно до платіжного доручення № 5478 від 22 листопада 2023 року AT «ПРОСТО» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 108 030,86 грн.

Таким чином, фактичні витрати AT «ПРОСТО», пов`язані з відшкодуванням матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу, становлять 90 544,04 грн.

Згідно із cт. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема підпункту 38.1.1. пункту 38.1: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу; який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2020 року у кримінальній справі № 607/23507/19: «06 серпня 2019 близько 19.40 год. водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, керуючи автомобілем «Volkswagen Transport», р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, рухався з одним пасажиром вулицею Об`їзна у м. Тернопіль, а саме правою смугою транспортного потоку до вулиці Протасевича. Під час руху водій ОСОБА_1 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3. (б, д) ПДР України.

Отже, в момент ДТП ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

ПрАТ «ПРОСТО» намагалося здійснити досудове врегулювання даного спору шляхом направлення регресної вимоги № 04-2604 від 04 грудня 2023 року на адресу відповідача. Однак, останній жодним чином не відреагував на дане звернення. Таким чином, AT «ПРОСТО» не вдалося врегулювати даний спір самостійно.

Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО» понесло додаткові судові витрати в розмірі 7 000,00 гривень, які пов`язані із наданням правничої допомоги.

На підставі викладеного, ПрАТ «ПРОСТО» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 90 544,04 грн; витрати по оплаті судового збору розмірі в розмірі 3 028,00 грн; 7 000,00 грн судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 березня 2024 року відкрито провадження у справі № 607/4600/24. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ПрАТ «ПРОСТО» в судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду заяву, у якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, щодо заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав суду. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення.

Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2020 року, справа № 607/23507/19, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Судом було встановлено, що 6 серпня 2019 близько 19.40 год. водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, керуючи автомобілем «Volkswagen Transport», p.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, рухався з одним пасажиром вулицею Об`їзна у м. Тернопіль, а саме правою смугою транспортного потоку до вулиці Протасевича. Під час руху водій ОСОБА_1 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3. (б, д) ПДР України.

На відрізку проїзної частини вул. Об`їзна, що неподалік «Гаївського моста», яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, водій ОСОБА_1 , грубо порушуючи вимоги п. 16.11. ПДР України, не зупинився перед проїздом перехрестя з круговим рухом та не надав перевагу в русі автомобілям, які в той момент рухались по головній дорозі перехрестя з круговим рухом, чим створив своїми діями небезпеку для руху іншим учасникам дорожнього руху. Після цього водій ОСОБА_1 допустив контактування із бетонним блоком, який розташований з правого боку проїзної частини дороги в межах «Гаївського моста» у м. Тернопіль, внаслідок чого автомобіль «Volkswagen Transport», р.н. НОМЕР_1 , відкинуло на зустрічну смугу для руху, якою в цей час рухався технічно справний автомобіль марки «Renault Kangoo» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в салоні якого знаходились два пасажира.

Своїми діями, які виразились у виїзді на зустрічний бік дороги, водій автомобіля «Volkswagen Transport» ОСОБА_1 створив аварійну обстановку для водія автомобіля «Renault Kangoo» ОСОБА_2 , позбавивши його технічної можливості уникнути своїми односторонніми діями зіткнення в даній дорожній обстановці та допустив тим самим зіткнення між вказаними транспортними засобами на зустрічній відносно свого руху смузі.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тілесні ушкодження отримав пасажир автомобіля «Volkswagen Transport», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді закритого уламкового перелому ліктьового паростка справа із зміщенням фрагментів, гематоми в проекції ліктьового паростка правого передпліччя, численних осаднень ділянки голови та обличчя, поверхневої забійної рани надбрівної ділянки голови справа, які у своєму клінічному обігу супроводжуються тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3. (б, д) ПДР України, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002261, за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України закрито на підставі пункту 1 частини другої статті 284 КПК України.

Відповідно положень ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3303846 в Приватному акціонерному товаристві «ПРОСТО-Страхування», страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну - 100 000 гривень, розмір франшизи - 1000 грн.

Згідно висновку експерта № 464/19 від 25 листопада 2019 року судової автотоварознавчої експертизи, згідно заяви-звернення ОСОБА_3 , складеного судовим експертом Мазуром М. С. 1. Вартість КТЗ RENAULТ Kangoo, р.н. НОМЕР_2 , після ДТП, яка мала місце 06 серпня 2019 року, станом на час проведення експертизиприймається рівним: С = 115 250,00 грн; 2. Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_2 , після ДТП, яка мала місце 06 серпня 2019 року, станом на час проведення експертизи, приймається рівною вартості автомобіля, тобто: С = 115 250,00 грн; 3. Вартість придатних для вторинного використання запчастин/складових КТЗ КТЗ «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_2 , після ДТП, яка мала місце 06 серпня 2019 року, станом на час проведення експертизи (при зовнішньому візуальному обстеженні, без проведення необхідних технологічних - інструментальних; діагностичних дефектовок деталей/механізмів/вузлів/агрегатів і вимірів/замірів), ймовірно будуть становити: "С" = 23 705,96 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областівід 27 червня 2023 року, справа № 607/7900/23, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» в користь ОСОБА_3 90 544,04 грн страхового відшкодування майнової шкоди та 4 605,37 грн судових витрат (рішення набрало законної сили 12 жовтня 2023 року).

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областівід 19 липня 2023 року, справа № 607/7900/23, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» в користь ОСОБА_3 12 881,45 грн судових витрат на правову допомогу.Рішення набрала законної сили 24 серпня 2023 року.

Відповідно положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

22 листопада 2023 року ПрАТ «ПРОСТОстрахування» складено страховий акт № 139784, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_3 пошкодженням автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 109 030,86 грн, за виключенням розміру франшизи 1000 грн., додаткові витрати - відсутні.

Відповідно до платіжного доручення № 5478 від 22 листопада 2023 року AT «ПРОСТОстрахування» виплатило страхове відшкодування ОСОБА_3 згідно рішення суду у справі №607/7900/23, згідно розп. № 139784 від 22 листопада 2023 року в розмірі 108 030,86 грн.

04 грудня 2023 року ПрАТ «ПРОСТОстрахування» звернулось до ОСОБА_1 із регресною вимогою № 042604 про сплату коштів у розмірі 90 544,04 грн, яка відповідачем не виконана, а відтак позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з винуватця ДТП, який на час його вчинення перебував у стані алкогольного сп`яніння, виплаченої потерпілому суми страхового відшкодування.

За вказаних обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньотранспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Згідно п. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньотранспортну пригоду, якщо він після дорожньотранспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

З вищенаведеного слідує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Судом встановлено, що у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 06 серпня 2019 року є вина водія ОСОБА_1 , який в порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, керував автомобілем «Volkswagen Transport», p.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини цієї події та її наслідки також встановлені вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2020 року, справа № 607/23507/19, та ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у цій справі,

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, справа №607/7900/23 від 27 червня 2023 року стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» в користь ОСОБА_3 90 544,04 грн та 4605,37 грн судових витрат. За змістом цього рішення, в силу статей 12, 28, 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що позивач має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку, а саме страхову виплату в розмірі 90 544,04 гривень (115 250 грн (вартість збитку, завданого т/з) - 23 705,96 грн (вартість придатних для використання запчастин/складових т/з) - 1000 грн (франшиза)), яка страховиком йому виплачена не була.

Позивач відшкодував ОСОБА_3 90 544,04 грн страхового відшкодування майнової шкоди, яка є обсягом відповідальності страховика, визначеної полісом обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/3303846 від 08 травня 2019 року, що підтверджується платіжним дорученням № 5478 від 22 листопада 2023 року.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ «ПРОСТО» до ОСОБА_1 про стягнення коштів є підставними та підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача в порядку регресу 90 544,04 грн матеріальної шкоди.

Судовий збір суд стягує із відповідача згідно ст. 141 ЦПК України.

Щодо вимоги про стягнення витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першоючетвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Згідно з частиною 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані і витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною вно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§ 55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру.

03 січня 2024 року між АТ «ПРОСТО» (клієнт) та адвокатським бюро «Синюк та партнери» (адвокатське бюро) укладено договір про надання правової допомоги № 1. З п. 4.1. вказаного договору слідує, що вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок.

Із реєстру справ, який є додатком до Договору про надання правничої допомоги № 1 вбачається, що витрати на правову допомогу у справі ОСОБА_1 становили 7 000 грн. Дані відомості також вбачаються із акту виконаних робіт від 16 лютого 2024 року що є Додатком №2.

Кошти у сумі 90 000 грн. були перераховані АТ «ПРОСТОстрахування» адвокатському об`єднанню «Синюк та партнери» згідно платіжної інструкції № 6165 від 01 лютого 2024 року.

Як вбачається із детального опису робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової роботи від 16 лютого 2024 року адвокатом були надані наступні послуги:

консультація Замовника щодо порядку та строків надання правової допомоги Адвокатом по стягненню грошових коштів з Відповідача 1 400,00 грн;

підготовчі дії: з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказує Замовник, та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин; визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду; збір необхідних доказів на підтвердження позовних вимог; аналіз судової практики 2 800,00 грн;

підготовка та подання позовної заяви в суд: визначення підсудності розгляду позовної заяви; визначення складу учасників судового процесу; розрахунок ціни позову та розміру судових витрат; написання, підготовка, копіювання, зшивання та надсилання позовної заяви з додатками в суд 2 800,00 грн.

Всього 7 000,00 грн.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Враховуючи викладене, а також те, що заявлені та документально підтверджені витрати позивача на правничу допомогу АО «Синюк та партнери» у розмірі 7 000 грн є обґрунтованими, клопотання про їх зменшення відповідач не подавав, а відтак вказані витрати відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, в зв`язку з чим підлягають стягненню з відповідача.

За вказаних обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім витрати на правову допомогу у сумі 7 000 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 206, 258268, 273, 280-283, 352355 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» в порядку регресу 90 544 (дев`яносто тисяч п`ятсот сорок чотири),04 грн матеріальної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім),00 грн та 7 000 (сім тисяч),00 грн витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО», , адреса місцезнаходження: вул. Герцена, 10, м. Київ, 04050.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , остання відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Герчаківська О.Я.