Справа № 595/1395/23
Провадження № 2/595/26/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах якої діє адвокат Бабій Назарій Іванович до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 , згідно якого просить суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь грошові кошти в розмірі: 300085,98 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 7000 грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату послуг експерта; 3000,87 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Вимоги обґрунтовує тим, що між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 22.11.2022 було укладено цивільно-правовий договір №22/11-1 щодо надання послуг зокрема із перевезення вантажів на транспортному засобі який належить позивачу. На виконання умов вищевказаного договору відповідач 06.12.2022 мав перевезти вантаж із АДРЕСА_1 в м. Миронівка, вул. Елеваторна, 1, Київська область. Однак 06 грудня 2022 року о 06 год. 10 хв. в м. Верхівцеве Дніпропетровської області по вул. Нова, 50 А, відповідач керуючи автомобілем марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 з причепом марки « Gras» д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан ТОВ «Солома», чим порушив правила дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. 27.12.2022 постановою Бучацького районного суду Тернопільської області за наслідком вчинення вище вказаного ДТП, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. В результаті протиправних дій відповідача, позивачу було завдано матеріальних збитків. На замовлення позивача, судовим експертом ОСОБА_5 було проведено огляд транспортного засобу марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 , та надано висновок експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту пошкодження КТЗ №19/23А від 24.04.2023. Згідно даного висновку вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу становить 300085, 98 грн. Позивач, неодноразово зверталась до відповідача щодо відшкодування матеріальних збитків, однак останній залишав це поза увагою, і жодним чином не реагував на прохання позивачки.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2023 року відкрито провадження у вищевказаній справі та розпочато підготовче провадження у справі.

На адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що відповідачем визнається факт ДТП, що мала місце 06.12.2022 з його участю, автомобілем марки VOLVO р.н. НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить позивачу. Відтак постанова суду від 27.12.2022 за ст. 124 КУпАП є обставиною, що не потребує доказування. Враховуючи той факт, що між власником автомобіля-учасником ДТП та ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №210488250 від 10.08.2022 з терміном дії по 10.08.2023 включно, водієм ОСОБА_4 було повідомлено 06.12.2022 про ДТП страхову компанію. Згідно відповіді на адвокатський запит, виплати по страховому випадку не проводились. Примірник договору ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» надати відмовилась з підстав ст.40 Закону України. У зв`язку з перебуванням відповідача у відносинах на підставі цивільно- правового договору від 22.11.2022 та ДТП з участю водія-сторони договору, позивач обрав спосіб захисту шляхом пред`явлення позову до винуватця із стягнення шкоди в розмірі 300085 гривень 98 копійок та судових витрат. З такими доводами відповідач не погоджується. Позивач у позовній заяві, яка подана 17.07.2023 ( по спливу 7 місяців після ДТП) стверджує про те, що він неодноразового звертався до ОСОБА_4 про відшкодування заподіяної шкоди, нащо останній не реагував. Дана обставина не відповідає дійсності, оскільки після ДТП між власником та водієм ОСОБА_4 було досягнуто згоди щодо проведення ремонту транспортного засобу, який зазнав механічних пошкоджень за кошти винуватця ДТП. У зв`язку з цим ОСОБА_4 26.12.2022 за власні кошти придбав запасні частини до автомобіля марки VOLVO, що стверджується товарним чеком виданого на його ім`я. Вказані придбані запасні частини замінені на пошкоджені. При цьому пошкоджені ОСОБА_4 не передано. Також, вказує, що розмір відшкодування визначений експертом на підставі висновку з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ №19/23А від 24.04.2023, складеного на підставі договору №19 від 11.04.2023 між позивачем та експертом ОСОБА_5 . Вважає, даний доказ отриманий з порушенням, оскільки ОСОБА_4 про дату, час та місце огляду транспортного засобу як заінтересована особа не повідомлявся та не викликався, що є порушенням відповідно до пункту 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003. Окрім цього, у висновку відсутнє попередження експерта ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за ст. 385 КК України. З огляду на викладене, якщо у висновку експерта відсутні відомості про попередження (обізнаність) його про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 цього Кодексу, то такий висновок є недопустимим доказом.

Представником позивача на адресу суду надіслано відповідь на відзив, у якій зазначає, що представник відповідача, у відзиві вказує на те, що висновок з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ №19/23А від 24.04.2023 є недопустимим доказом, оскільки отриманий з порушенням, а саме тому, що ОСОБА_4 , як заінтересована особа не повідомлялася про дату, час та місце огляду транспортного засобу, та експерт у висновку не вказав про обізнаність і попередження про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст.384 КК України. Щодо неповідомлення ОСОБА_4 про дату, час та місця проведення огляду транспортного засобу, зазначає, що ФОП ОСОБА_3 неодноразово через представника повідомляли ОСОБА_4 в телефонному режимі щодо проведення огляду транспортного засобу, однак ОСОБА_4 було проігноровано. Стосовно обізнаності і попередження про кримінальну відповідальність експерта, вказує, що судовий експерт ОСОБА_5 здійснює свою діяльність з 2006 року, свідоцтво не скасовувалося і діє до 21.12.2024. Окрім цього, судовий експерт у своєму висновку вказав, що використав інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Разом з цим, те, що в самому висновку не вказано, що експерт не попереджений про кримінальну відповідальність, не ставить під сумнів визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого при ДТП транспортного засобу.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

22 листопада 2022 року між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було укладено цивільно-правовий договір №22/11-1 щодо надання послуг зокрема із перевезення вантажів на транспортному засобі який належить позивачу.

27 грудня 2022 року постановою Бучацького районного суду у справі № 595/1524/22, визнано винуватим ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.Вказана постанова набрала законної сили 09.01.2023.

Даною постановою встановлено, що 06 грудня 2022 року о 06 год. 10 хв. в м.Верхівцеве Кам`янського району Дніпропетровської області, по вул. Нова, 50а, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом марки «Gras», д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан ТОВ «Солома», внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

11 квітня 2023 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було укладено Договір №19, згідно якого виконавець зобов`язується виконати послуги з визначення матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля Volvo FH 500, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а замовник зобов`язується прийняти виконані послуги та оплатити на умовах, визначених Договром.

Згідно Акту №19 про прийом передачі фактично виконаних робіт виконавцем замовнику складений 11 квітня 2023 року, договірна ціна за укладення висновку експертного дослідження складає 7000 грн. Вказана сума була перерахована ФОП ОСОБА_3 11 квітня 2023 року, що підтверджується квитанцією на суму 7000 грн.

Відповідно до висновку експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ № 19/23 А від 24.04.2023 вбачається, що вартість відновлювального ремонту, пошкодженого при ДТП автомобіля Volvo FH 500, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , складає 300085, 98 грн.

06 грудня 2022 року ОСОБА_3 подала у ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» повідомлення особи, відповідальність якої застраховано про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 06.12.2022.

Із відповіді ТДВ СТ «Альфа-Гарант» за № 12/3595 від 11.08.2023, наданої на адвокатський запит, вбачається, що між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та власником транспортного засобу «Volvo FH», д.н.з. НОМЕР_1 , був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 210488250 від 10.08.2022, даний поліс має франшизу 0,00 грн. Також, повідомлено, що 06.12.2022 до ТДВ СТ «Альфа-Гарант» було надано повідомлення ЦВ (винна особа) про обставини ДТП за підписом ОСОБА_4 , та станом на сьогоднішній день виплати по страховому випадку не проводились.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктами 1,3 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 761/12945/19, який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Подібні за змістом висновки, зокрема щодо застосування положень ст. 1192 ЦК України, викладено у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 265/5388/20 (провадження № 61-14462св21), від 18 травня 2022 року у справі № 761/11792/16-ц (провадження № 61-42292св18), від 20 червня 2022 року у справі № 156/1162/20 (провадження № 61-19св22).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2021 року у справі № 754/1108/15-ц (провадження № 61-16856св20) зазначено, що «при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках, серед іншого, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Вимоги Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, є обов`язковимипід час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Необхідність оцінки майна (КТЗ) передбачена зокрема Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки за приписами закону відшкодуванню страховиком підлягає оцінена шкода. Отже, проведення оцінки майна є обов`язковим у правовідносинах між страховиком, страхувальником та потерпілою особою.

Правовідносини між позивачем та відповідачем регулюються ст.ст. 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України, які не містять вимоги щодо обов`язкової оцінки майна (оціненої шкоди). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В матеріалах справи наявний висновок експерта, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту, пошкодженого при ДТП автомобіля Volvo FH 500, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , складає 300085, 98 грн.

Таким чином, посилання представника відповідача на те, що вказаний висновок є недопустимим доказом, судом оцінюються критично, оскільки спростовуються вищенаведеним.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідач заперечуючи розмір шкоди вказаний позивачем на підставі висновку експерта не надав суду жодних доказів, які б могли свідчити про інший розмір шкоди ніж зазначений позивачем.

Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що внаслідок винних дій ОСОБА_4 був пошкоджений належний ОСОБА_3 транспортний засіб, а тому він несе обов`язок по відшкодуванню на користь позивача матеріальної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, що полягає у вартості відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля, та складає 300085,98 грн.

Щодо посилань відповідача на те, що пошкоджений автомобіль мав поліс страхування цивільно-правової відповідальності, а тому кошти повинна відшкодувати страхова компанія, то суд вважає, що такі твердження не заслуговують на увагу, оскільки у відповідності до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

В даному випадку потерпілою особою, якій внаслідок ДТП заподіяна шкода є ТОВ «Солома», майно якого було пошкоджено, а не водій чи власник транспортного засобу.

Таким чином, шкода повинна бути компенсована саме винною особою.

Щодо посилань представника відповідача, не те, що між позивачем і відповідачем було досягнуто домовленості про ремонт транспортного засобу відповідачем, то такі посилання не підтверджені доказами по справі, а тому судом оцінюються критично.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із платіжної інструкції № 1344 від 18.07.2023 вбачається, що позивачем ОСОБА_3 сплачено судовий збір в сумі 3000,87, який підлягає до стягнення в її користь з відповідача, оскільки позов задоволено в повному обсязі.

Крім того, згідно ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно Акту №19 про прийом передачі фактично виконаних робіт виконавцем замовнику складений 11 квітня 2023 року, договірна ціна за укладення висновку експертного дослідження складає 7000 грн. Вказана сума була перерахована ФОП ОСОБА_3 11 квітня 2023 року, що підтверджується квитанцією на суму 7000 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення витрати на оплату послуг експерта.

Також, ухвалою Бучацького районного суду від 24 липня 2023 року були вжиті заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на транспортний засіб PEUGEOT EXPERT, 2000 року випуску, об`єм двигуна 1997 см. куб, який зареєстрований за ОСОБА_4 , стосовно заборони відчуження даного транспортного засобу.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5,10-13,76-82,89,133,141,258,259,263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі: 300085 (триста тисяч вісімдесят п`ять) грн. 98 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 7000 (сім тисяч) грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату послуг експерта; 3000 (три тисячі) грн. 87 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя: Р. О. Содомора