ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 281/412/24
Провадження по справі № 2-о/281/13/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року селище Лугини

Суддя Лугинського районного суду Житомирської області Данчук В. В., розглянувши цивільну справу за завою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лугинська селищна рада Житомирської області про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересована особа: Лугинська селищна рада Житомирської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, в якій просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначивши, що встановлення даного факту їй необхідно для звернення до нотаріуса для оформлення належним чином своїх спадкових справ після смерті ОСОБА_2 .

Дослідивши зміст заяви та доданих до неї документів, суд доходить висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що обставини, щодо яких заявник просить встановити факт, виникли після смерті ОСОБА_3 , отже існують спадкові правовідносини.

З обґрунтувань, наведених у заяві вбачається, що заявник як спадкоємець, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації. За таких обставин перешкодами у видачі нотаріусом заявнику свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно, є відсутність доказів того, що заявник постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (день смерті особи).

Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом ВСУ в п. 23Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз`яснено у пункті 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому, вирішуючи питання про відкриття окремого провадження, суд не встановлює наявності чи відсутності у заявника спадкового права, і не робить з цього приводу жодних висновків. Для підтвердження чи встановлення даного цивільного (спадкового) права заявник має звернутись до суду в порядку цивільного позовного провадження.

Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Відтак, із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, що пов`язане з реалізацією права на спадкування, тому заявлені вимоги про встановлення факту не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, а спір належить вирішувати у порядку позовного провадження.

Відповідно до абзацу 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення та ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відтак, із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, що пов`язане з реалізацією права на спадкування, тому заявлені вимоги про встановлення факту не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, а спір належить вирішувати у порядку позовного провадження.

Таким чином, у відкритті провадження у справі необхідно відмовити та роз`яснити заявнику про його право звернутися до суду із позовом у порядку позовного провадження.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку встановлення факту, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 пов`язується з наступним вирішенням спору про право, а відтак заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження.

Керуючись ст. 293, ч. 4. ст. 315 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лугинська селищна рада Житомирської області про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем.

Роз`яснити заявнику про право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня її підписання.

Суддя В. В. Данчук