Справа № 638/9591/24
Провадження № 2/638/4418/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Поддубкіної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

28.05.2024 позивач ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом. В обґрунтування позову позивач зазначив, його батьки мали двох синів, його та ОСОБА_4 , батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , брат помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після його смерті залишилась донька ОСОБА_2 . Мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно заповіту померла залишила належне їй за життя майно позивачу та відповідачу. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки заяву подано після спливу встановленого законодавством строку та на день смерті позивач не був зареєстрований з матір`ю. Окрім позивача, із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, через запроваджений воєнний стан, ведення бойових дій, суперечливість положень закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів змінювалися, були непередбачуваними для позивача, пропущений строк є незначним і складає лише 6 днів.

28.05.2024 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано в провадження судді Семіряд І.В.

29.05.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

17.06.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова витребувано докази з Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори, підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

22.07.2024 представником відповідача ХМР Кукуєвої В. подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказано, що зазначені позивачем обставини беззаперечно не свідчать про те, що позивач був позбавлений можливості своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини, і що такі причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У зв`язку з чим просила відмовити у задоволені позову. Окрім того, представником відповідача порушено питання про поновлення строку для подачі відзиву, в обґрунтування клопотання вказано, що в умовах воєнного стану чисельність працюючих працівників значно зменшилась, у зв`язку з чим у уповноваженої особи, що діє у порядку самопредставництва від імені ХМР, була відсутня можливість для підготовки та подання відзиву, у передбачений строк.

23.07.2024 від в.о. завідувача Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори, на виконання ухвали суду, надійшла копія спадкової справи №237/2023.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, уповноважив представника ОСОБА_5 представляти його інтереси у суді, а також надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 звернулась з заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити.

Представником відповідача ХМР Кукуєвої В. у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, у відзиві зазначили про розгляд справи за відсутності відповідача.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує.

Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №11272.

За життя ОСОБА_6 склала заповіт від 24.04.2007, відповідно до якого належну їй квартиру АДРЕСА_1 заповідає ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . Окрім того, 20.07.2019 ОСОБА_6 склала заповіт, яким належну їй квартиру АДРЕСА_2 та земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0600 га, для ведення садівництва, що розташована у садовому товаристві «Вимпел» на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, кадастровий номер :15:000:0471 заповідає ОСОБА_1 .

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_6 підтверджується: копією свідоцтва про народження позивача, серія НОМЕР_2 .

Маючи намір прийняти спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори, проте, постановою державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожа О.М. від 23.05.2023 №1270/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Постанова нотаріуса мотивована тим, що ОСОБА_1 пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

З досліджених матеріалів (копій) спадкової справи після померлої ОСОБА_6 вбачається, що 16.05.2023 ОСОБА_1 звернувся з заявою до Шостої Харківської міської нотаріальної контори, якою просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом на все належне йому спадкове майно при наданні всіх необхідних для цього документів.

Окрім того, 23.05.2023 ОСОБА_2 звернулась до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою, якою просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на все належне їй спадкове майно при наданні всіх необхідних для цього документів.

23.05.2023 постановою державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 .

Приписами ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Ч. 1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Строк для прийняття спадщини сплинув 10.05.2022.

Згідно ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 пропустив строк на прийняття спадщини через те, що на території України розпочались військові дії.

Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Окрім того, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 18 травня 2022 року» з наступними змінами, який діяв до 22.12.2022 Харківська територіальна громада включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року.

У подальшому, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Харківську територіальну громаду віднесено до Переліку можливих бойових дій.

До теперішнього часу, а саме станом на день розгляду справи, Харківська міська громада включена до переліку територій можливих бойових дій.

Як вказує позивач, у зв`язку з веденням воєнного стану та початком бойових дій він був змушений організовувати свою життєдіяльність, адаптуватись до нових умов, організовувати умови для збереження життя та здоров`я свого та своїх рідних.

Від прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_1 не відмовлявся.

В зв`язку з чим, суд визнає причини пропуску подання заяви позивачем про прийняття спадщини поважними та встановлює додатковий строк для прийнятті спадщини.

Окрім того суд зазначає, що строк для подання заяви для прийняття спадщини сплив 10.05.2023, у період коли місто Харків піддавалось постійним ракетно- бомбовим ударам, була відсутня електроенергія, всі державні та приватні установи, зокрема і нотаріальні контори працювали в обмеженому режимі, громадський транспорт у місті працював не стабільно, часто метрополітен використовувався як бомбосховище. Також, судом також враховано морально- психологічний стан людей, які зазнали військової агресії та вимушені були вживати відповідних заходів задля збереження життя та здоров`я. Посилання представника відповідача, що позивач мав змогу направити заяву про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку, не приймаються судом, оскільки, вочевидь, що для люди, яка рятує своє життя, перебуває під постійними ракетними, авіаційними та артилерійським обстрілами, не є першочерговим завданням подати заяву про прийняття спадщини.

Окрім того, 06 березня 2022 року постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» доповнено п. 3, яким установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Постановою КМ № 719 від 24 червня 2022 року п. 3 постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» змінено, установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Так, дійсно, пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 суперечить нормам ЦК України, оскільки не було прийнято Закону України з відповідними змінами до Цивільного кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.01.2023 р. у справі № 676/47/21.

Разом з тим, судом враховано, що інформація про постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» була висвітлена для загального доступу, та позичав, який не є юристом, не знав та не міг знати, що постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Також, судом враховано, що позивач ОСОБА_1 звертався до суду з позовом про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Рішенням суду від 19.10.2023 у справі №638/5645/23 позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії залишено без задоволення.

У подальшому ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.05.2024 №953/11958/23 у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку з тим, що позивачем пред`явлено позовні вимоги до неналежного відповідача.

Отже, ОСОБА_1 вживав заходи щодо захисту свого права на отримання спадщини.

З урахування того, що пропуск строку для прийняття спадщини не значний (шість днів), та сукупності з іншими обставинами справи, вказує наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, пропущено ОСОБА_1 із поважних, незалежних від позивача причин.

Щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху та зобов`язання позивача надати підтвердження вартості майна об`єктів нерухомості, які на праві власності належали спадкодавцю ОСОБА_6 на момент смерті, а саме кв. АДРЕСА_3 та кв. АДРЕСА_4 .

Представником позивача надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.07.2024 , з якого вбачається, що квартира АДРЕСА_4 на праві власності належить ОСОБА_1 позивачу у справі, тобто не входить до складу спадкового майна. Отже, відсутні підстави зобов`язання позивача надати відомості щодо вартості нерухомого майна.

Норми європейського законодавства щодо прав людини встановлюють, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці Європейського суду з прав людини на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»).

Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позбавлення позивача права на спадщину буде занадто надмірним тягарем, що не є пропорційним меті законодавчого обмеження строку подання заяви про прийняття спадщини, відтак, буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №761/42165/17-цвід 28 жовтня 2019 року.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 90, 92, 95, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, .208-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , терміном у 2 (два) місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований АДРЕСА_5 .

Відповідач Харківська міська рада, , м. Харків, м-н Конституції, 7, 61003.

СУДДЯ І.В. СЕМІРЯД