Дата документу 02.08.2024
Справа № 334/4303/24
Провадження № 2-о/334/221/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря МохуньМ.С.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Пасютіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2024 року ОСОБА_2 звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна мати заявниці ОСОБА_3 . Відповідно до ст. 1220 ЦК України внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Спадкодавиця заповіт не складала, заявниця є спадкоємицею першої черги за законом, інших спадкоємців зазначених у ч. 1 ст. 1261 ЦК України не має.

По день смерті заявниця проживала разом з матір`ю, оскільки внаслідок її похилого віку та тяжкої хвороби вона не мала можливості самостійно забезпечити умови свого життя і потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. З часу відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України не заявила про відмову від прийняття спадщини

Як спадкоємиця заявниця подала нотаріусу заяву про оформлення спадщини. Але нотаріус відмовив в оформленні спадщини, тому що проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами

Факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджуться лікарським свідоцтвом про смерть, а також показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Заявник просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2024 року, провадження у цивільній справі було відкрито в порядку окремого провадження у судовому засіданні за участі заявника та заінтересованої особи.

17.07.2024 року в судовому засіданні, за клопотанням представника заявника, було допитано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.07.2024 року було витребувано у приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Тамари Михайлівни копію спадкової справи, відкритої після померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24 липня 2024 року на адресу суду, на виконання ухвали від 17.07.2024 року було надано копію спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Представник заявника ОСОБА_1 в судове засідання, яке призначене на 02.08.2024 року не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, заяву підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району Пасютіна О.В. в судове засідання, яке призначене на 02.08.2024 року не з`явилась, надала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, зазначила, що не заперечує проти задоволення заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника заявника, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі без посередньо до суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Стаття 315 ЦПК України зазначає, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Запоріжжя померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є рідною матір`ю заявниці ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці серії НОМЕР_1 від 17 серпня 1962 року та копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , видане 16.02.2022 року.

22 травня 2024 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

22 травня 2024 року Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №460/01-31 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що не встановлено факт прийняття спадщини у встановлений законом строк та порядок, отже немає підстав для закликання ОСОБА_2 до спадкування за законом.

Відповідно до постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 16 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією. законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною 1 статті 29 ЦК України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно з частиною 6 статті 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

За змістом статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг ЗМР від 03.06.2024 року, місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг ЗМР від 22.07.2024 року, місце проживання ОСОБА_3 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

У постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц колегія суддів дійшла до висновку про те, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

В судовому засіданні 17 липня 2024 року було допитано свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що заявниця ОСОБА_2 є його двоюрідною сестрою, померла ОСОБА_3 є рідною матір`ю заявниці. Зазначив, що померла ОСОБА_3 в останні роки життя мала тяжкі захворювання, страждала на цукровий діабет, катаракту і потребувала стороннього догляду, тому заявниця ОСОБА_2 перевезла матір проживати до себе додому та піклувалась про неї. Останні 5 років заявниця разом зі своєю матір`ю проживали разом за адресою АДРЕСА_3 , він бував у них вдома, коли заявниця перевозила мати до себе допомагав з сином їм перевезти речі.

Також, в судовому засіданні 17 липня 2024 року було допитано свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що заявниця ОСОБА_2 є його хрещеною матір`ю та двоюрідною сестрою його батька. Зазначив, що ОСОБА_2 останні роки проживала разом зі своєю матір`ю за адресою АДРЕСА_3 після того як забрала матір до себе додому, щоб піклуватись про неї. Він з батьком часто бував у них в гостях, при переїзді допомагав перевозити речі. Мати заявниці ОСОБА_3 померла саме за адресою АДРЕСА_3 .

Крім пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які були допитані в судовому засіданні, факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем також підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_3 №34 від 15 лютого 2022 року, згідно якого остання померла вдома в АДРЕСА_1 , тобто за зареєстрованим місцем проживання заявника.

В зв`язку із вищевикладеним, надавши належну оцінку доказам, зібраним в справі, суд приходить до висновку, що надані суду докази є достатніми доказами для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 в цій частині законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, тому що від встановленого факту залежить реалізація заявником права на отримання спадщини, а встановити цей факт у позасудовому порядку неможливо.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 83, 89, 211, 247,258, 263, 264, 265, 268, 293,315, 316, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Баруліна Т. Є.