Справа №442/4316/24
Провадження №2-о/442/416/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Гарасимків Л.І.

за участю секретаря судового засідання Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Відділу - служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з ним за адресою : АДРЕСА_1

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1

Через особисті неприязні відносини та постійні конфлікти вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства уже тривалитй час, мати дітей фактично проживає окремо від них. Останні фактично проживають разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки, неповнолітні діти повністю знаходяться на його утриманні, він звернувся до Відділу - Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради із заявою про обстеження умов його проживання із неповнолітніми дітьми та встановлення того факту, що він, як батько самостійно виховує та утримує їх. Вважає, що встановлення факту самостійного виховання батьком дітей повинно бути юридично зафіксоване, адже в подальшому можуть виникати питання щодо оформлення документів щодо соціальної допомоги на них, які виховується тільки одним з батьків, а також щодо переміщення їхніх дітей без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом з ними.

Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.

Ухвалою від 31.05.2024 в зазначеній справі відкрито провадження та призначено судове засідання. В процесі розгляду справи виносилась ухвала про залишення позовної заяви без руху та надався заявнику строк для усунення недоліків, зокрема долучення письмових доказів, яку було надіслано заявнику для відома та виконання. На виконання вище вказаної ухвали заявником долучено письмові докази по справі.

В судове засідання заявник та його представник не з`явились, представник заявника подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника відділу-служби у справах дітей. При розгляді справи покладається на думку суду та просить врахувати інтереси неповнолітньої дитини.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, жодних письмових клопотань, заперечень не подавала.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Судом встановлено, що у заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час шлюбу народилося двоє дітей дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Через особисті неприязні відносини та постійні конфлікти мати дитини проживає окремо від дітей.

З долучених письмових доказів вбачається, що батько ОСОБА_1 самостійно виховує своїх неповнолітніх дітей, є здоровою та працевлаштованою особою, до кримінальної відповідальності не приягувався, а його дружина не бере участі у вихованні дітей та не підтримує з ними зв"язок.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

При цьому при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Суд з належною увагою ставиться до того, що неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , який самостійно виховує дітей та які перебувають на його утриманні. Діти забезпечені всім необхідним, а саме житлом, в якому є все необхідне для повноцінного розвитку та виховання.

Зазначені обставини не заперечуються і матір`ю дитини, що у свою чергу також підтверджує факт здійснення батьком самостійного виховання неповнолітніх дітей та їх перебування на повному фінансовому утриманні батька.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що дана справа не пов`язана з вирішенням спору про право. Беззаперечно встановлено, що заявник самостійно виховує та утримує неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому заявлені вимоги є підставними в повній мірі та такі, що підтверджуються належними доказами і відповідають якнайкращим інтересам дитини.

Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника юридичні наслідки, іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, суд вважає доведеним той факт, що заявник самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей, а тому вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст. ст. 315, 317 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , самостійно виховує та утримує неповнолітніх дійтей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з ним за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гарасимків Л.І.