Справа № 195/1295/24
Провадження № 2/195/361/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" серпня 2024 р. с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Колодіна Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 про стягнення заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

до Томаківського районного суду Дніпропетровської області звернулася позивачка ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, стягнення моральної шкоди.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Зазначена позовна заява подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з позовної заяви позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» оскільки предметом позовних вимог є стягнення заробітної плати.

Разом з цим, зі змісту позовної заяви встановлено, що позивачем заявлено ще позовні вимоги, а саме: стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, стягнення моральної шкоди.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція також висловлена в постанові Великої Палати ВС від 08 лютого 2022 року у справі №755/12623/19 (провадження №14-47цс21).

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Зазначена правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16).

Згідно із ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року, встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік станом на 01.01.2024 року становить 3 028 грн.

Крім того, позовна вимога про стягнення моральної шкоди також підлягає сплаті судового збору. Вказана вимога є вимогою майнового характеру, оскільки така визначена у грошовому вимірі. Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у Постанові Верхового Суду від 28.11.2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Згідно з пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн.).

З урахуванням зазначеного, враховуючи те, що другою позовною вимогою є стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а третьою позовною вимогою є стягнення моральної шкоди, за подання позовної заяви громадянка ОСОБА_1 повина сплатити судовий збір в дохід держави на загальних підставах у розмірі 1211,20 грн. та 1211,20 грн., а всього 2422,40 грн. за реквізитами: отримувач - ГУК у Дн-кiй обл/ОТГс Томаків/22030101; код отримувача 37988155; банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. Подат.); номер рахунку (IBAN) UA0004503; код класифікації доходів бюджету 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Крім того, суду є незрозумілим заявлені вимоги позивачки до ФОП ОСОБА_2 , т.я. згідно інформації з копії трудової книги НОМЕР_1 громадянка ОСОБА_1 прийнята на роботу продавцем продовольчих товарів саме приватним підприємцем ОСОБА_3 , та звільнена за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП також приватним підприємцем ОСОБА_3 .

Крім того, суду є незрозумілим на підставі чого позивачка 09.07.2024 року направила вимогу стосовно виплати заборгованості по заробітній платі саме ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією зі скріншоту трекінгу з сайту Укрпошти (номер відправлення 546).

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позову заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 про стягнення заробітної плати - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, а саме надати документ про сплату судового збору за подання позовної заяви, який становить десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху.

У разі невиконання вищевказаного у встановлений термін, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. В. Колодіна