Справа № 643/5876/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді - Шаренко С.Л.,

при секретарі - Реуцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Радченко Євгенія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.07.2024 відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , придбану ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.02.2021, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Парфенковою І.В..

01.08.2024 до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Радченко Євгенія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 13 700 грн.

Свою заяву обґрунтовує тим, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.07.2024 року у справі № 643/5876/23 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, - відмовлено. Представництво інтересів відповідача ОСОБА_1 у зазначеній вище справі здійснювалося адвокатом Радченко Євгенієм Вікторовичем .

В поданому представником відповідача до Київського районного суду м. Харкова відзиві на позовну заяву було зазначено про те, що плануються витрати на правничу допомогу в орієнтовному розмірі 20 000,00 грн., які пов`язані з розглядом судової справи № 643/5876/23, докази понесення яких разом з детальним розрахунком витрат будуть надані до суду у встановлений законом строк.

Відповідачем ОСОБА_1 понесенні витрат на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 13 700 грн. Таким чином, оскільки в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, просить суд стягнути з позивача на користь позивача понесенні судові витрати на правничу допомогу в розмірі 13 700 грн.

Суд, вивчивши заяву адвоката Радченко Є.В., перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.07.2024 в задоволенні позовних вимог заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовлено.

01.08.2024 року представник відповідача ОСОБА_1 адвоката Радченко Євгенія Вікторовича звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 13 700 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За правилами встановленими ч. 1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами оцінки доказів, встановлених ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19, від 12 травня 2021 року у справі №873/79/20).

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі №755/9215/15-ц).

Суд, з урахуванням вказаних правових висновків вважає, що за своєю правовою природою договір про надання правових послуг укладається лише в інтересах сторін цього договору, а тому в частині розміру понесених стороною витрат він не є обов`язковим для третіх осіб у разі, якщо він виходить поза межі вимог співмірності, які визначені у нормі ч. 4 ст. 137 ЦПК України, яка передбачає, що: розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно до п.4 ч. 1ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. З аналізу даної правової норми можна прийти до висновку, що гонорар адвоката може визначатися або у фіксованому розмірі або ж у вигляді погодинної оплати.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю природою відноситься до комплексних договорів, які містять умови договорів про надання послуг та про правове представництво.

Відповідно до ч. 1ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги № 10/05 від 10.05.2023 укладений між адвокатом Радченко Є.В. та клієнтом ОСОБА_1 вбачається, що правову допомогу, що надається адвокатом, клієнт оплачує шляхом перерахування грошових коштів на рахунок адвоката зазначений у договорі. (п. 3.1 договору).

Розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору (правничу) допомогу, складається з суми вартості послуг, тарифи яких визначаються сторонами окремо у додатках до цього договору, які є його невід`ємною частиною. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката та інші істотні обставини.

Відповідно до акту про надання правої допомоги №1до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.05.2023 № 10/05 від 01.08.2024 станом на 01.08.2024 адвокат надав клієнту, а клієнт прийняв правову допомогу:

1.Здійснення аналізу обставин спірних правовідносин по справі № 643/5876/23 (ознайомлення з документами, підготовка правової позиції по справі, аналіз судової практики вартість 2000 грн;

2.Складання та направлення до Київського районного суду м. Харкова відзиву на позовну заяву з додатками по справі № 643/5876/23 вартість 3350 грн;

3.Участь у судових засіданнях та забезпечення представництва інтересів клієнта у Київському районному судді м. Харкова у справі № 643/5876/23 вартість 4000 грн;

4.Складання та направлення до Київського районного суду м. Харкова клопотання про долучення доказів до матеріалів справи № 643/5876/23 вартість 3 350 грн.

Всього виконано робіт (послуг) на загальну суму 13 700 грн.

Критерії співмірності витрат на професійну правничу допомогу визначені частиною 4 статті 137 ЦПК України та загальною нормою ст. 11 ЦПК України.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що заява адвоката Радченко Є.В., про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 137-141, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Радченко Євгенія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Ухвалити по цивільній справі № 643/5876/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 13 700 (тринадцять тисяч сімсот) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 );

відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ).

Суддя С.Л. Шаренко