УХВАЛА

31 липня 2024 року

м. Київ

справа № 756/3957/21

провадження № 61-10863ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду

м. Києва від 12 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 26 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення частки у спільній сумісній власності, поділ спадкового майна; зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ спадкового майна,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 право власності по 1/30 частки квартири АДРЕСА_1 за кожним в порядку спадкування після смерті

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 право власності по 1/5 частки земельної ділянки 0,1000 га, розташованої у Садовому товаристві «Економіст» Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області (кадастровий номер :00:006:0085) за кожним в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

Визнаноза ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 право власності по 1/10 частки квартири

АДРЕСА_2 за кожним у порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

У задоволенні іншої частини вимог первісного та зустрічного позовів відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 червня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_8 залишено без задоволення. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року залишено без змін.

24 липня 2024 року до Верховного Суду засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 подано касаційну скаргу (передано 29 липня 2024 року), в якій просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанцій скасувати, прийняти нову постанову про задоволення первісного позову.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

1. Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у ній не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), зокрема: третю особу - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) та її місцезнаходження.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43цього Кодексу.

Також,як убачається із тексту касаційної скарги, заявник не погоджується із судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, просить їх скасувати, прийняти нову постанову про задоволення первісного позову, проте не ставить питання щодо зустрічного позову.

За таких обставин, заявника необхідно надіслати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скаргивідповідно до норм статті 409 ЦПК України, зазначивши усіх осіб, що беруть участь у справі їх місцезнаходження, місце проживання чи перебування та її копію і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

2. Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що

не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку визначення заявником підставою касаційного оскарження судових рішень пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовної практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Таким чином оскаржуючи судові рішення, у касаційній скарзі необхідно навести обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.

За таких обставин, ОСОБА_1 необхідно надіслати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального правау взаємозв`язку з обов`язковими підставами для такого оскарження, та її копію для інших учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його,застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду

м. Києва від 12 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 26 червня 2024 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 для усунення недоліків касаційної скарги строк тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько