Справа № 136/795/24
провадження № 2/136/170/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) в якому просить суд стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи підставність позову тим, що дитина проживає біля неї та перебувають на її утриманні. Відповідач, всупереч покладених на нього законодавцем обов`язків, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є фінансово спроможним, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відповідач подав відзив на позов, відповідно до якого позов визнав частково, готовий нести аліментні зобов`язання по відношенню до спільної із позивачем дитини в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу), мотивуючи тим, що він офіційно не працевлаштований, оскільки здійснює догляд на постійній основі за своєю матір`ю ОСОБА_4 1959 р.н., якій встановлена 2 група інвалідності внаслідок психічного розладу здоров`я з 18.09.2012, у зв`язку із чим мати обмежена в здатності контролювати свою поведінку, обмежена в самообслуговуванні, пересуванні, тощо. Отримуваний ним дохід становить соціальна допомога від УСЗН Гайсинської РДА та плата від здачі належної йому земельної ділянки в користування (оренду). Крім цього, 22.08.2020 він уклав шлюб із ОСОБА_5 , у якому мають спільну доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ними також проживає син дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відтак матеріальне та сімейне становище не дозволяє нести аліментний обов`язок по відношенню до спільної із позивачем дитини у запропонованому позивачем розмірі.

Ухвалою суду від 13.05.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 07.06.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5), зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 05.09.2014 у справі №137/630/14-ц, шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.6).

Як слідує зі змісту Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу за №7, ОСОБА_7 25.03.2017 зареєструвала шлюб, про що було вчинено актовий запис за №19 та змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Відповідно до довідки №201 від 08.04.2024 виданої квартальним комітетом Асоціацією органів самоорганізації населення м. Вінниці (а.с.7), ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , разом з донькою ОСОБА_3 , 2012 року народження.

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просить суд присудити із відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної із відповідачем дитини, вказуючи, що у добровільному порядку останній їх не надає.

Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України).

Зібрані у справі докази підтверджують, що позивач наділена правом на звернення до суду із даним позовом, оскільки їх спільна із відповідачем дитини проживає з нею та така обставина не заперечувалась відповідачем.

Пункти 1, 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачають, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище як платника аліментів так і дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В силу ч. ч. 1, 2, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Правилами ст.141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, у тому числі щодо її утримання.

Обов`язок щодо доведеності обставин вказаних у заявах по суті визначено ст.76, 77, 81 ЦПК України та покладено на сторін.

Вирішуючи питання щодо можливість відповідача надавати матеріальну допомогу дитині, суд враховує надані відповідачем наступні докази.

Так, як слідує із свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , ОСОБА_2 перебуває у шлюбі із ОСОБА_5 , який був зареєстрований 22.08.2020 про що було зроблено Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) актовий запис за №1346 (а.с.27).

Відповідач у шлюбі має дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що вказує свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 (а.с.28).

Як слідує із Висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу за №31 (а.с.31), ОСОБА_4 проживає разом із ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 станом на 01.04.2024 потребує постійного стороннього догляду, оскільки обмежена в самообслуговуванні, здатності до самостійного пересування, орієнтації в просторі, спілкуванні, не може контролювати свою поведінку, висновок дійсний до 01.10.2024.

Відповідно до відомостей з податкової служби за період 01 кварталу 2023 року по 01 квартал 2024 року, ОСОБА_2 отримував дохід у вигляді соціальних виплат у розмірі 33657,00 грн. та надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду (а.с.32-35).

При цьому, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, доказів щодо неможливості нести аліментний обов`язок за станом здоров`я, матеріали справи не містять.

Ураховуючи фактичні обставини даної справи, а також обставини, зазначені у ст. 182 СК України, рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, вимоги ч. 9 ст. 7 СК України щодо принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу дитині у спосіб обраний позивачем, у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) щомісячно на спільну дитину із позивачем, розмір яких не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що такий розмір аліментів буде задовольняти потреби дитини відповідно до її віку та розвитку, відповідатиме обов`язку обох батьків щодо утримання дитини та не порушуватиме законні інтереси платника аліментів, не буде для нього надмірним тягарем, а для інших утриманців відповідача забезпечить розумний баланс щодо належного утримання.

При цьому, суд звертає увагу, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, чи участь у додаткових витратах.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов частково.

Суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць.

Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 ЦПК України.

Ураховуючи те, що позов задоволено частково, а при його подачі позивач була звільнена від сплати судового збору, тому суд присуджує із відповідача в дохід держави витрати пропорційно до задоволеної суми позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 2, 12, 13, 259, 263, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 ) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 22.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 1065, 00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Світлана ШПОРТУН