Справа № 342/899/23
Провадження № 4-с/342/2/2024
УХВАЛА

05 серпня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Андріюк І.Г.

з участю секретаря судового засідання Малик Г.В.,

стягувача ОСОБА_1 ,

представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на дії державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою, в якій просить встановити незаконною відмову Городенківського ВДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області відкрити виконавче провадження в частині її поновлення на роботі АТ «Укрпошта»; постанову державного виконавця скасувати; зобов`язати державного виконавця виконавчий лист щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі та посаді у АТ «Укопошта» виконувати негайно.

Скаргу обґрунтувала тим, що рішенням Городенківського районного суду від 05.06.2024 визнано незаконним та скасовано наказ Івано-Франківської дирекції АТ «Укрпошта» від 28.06.2023 №1678 к про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_1 та її звільнення 30.06.2023 з посади листоноші 2 класу згідно п.1 ст.36 КЗпП за угодою сторін. Поновлено ОСОБА_1 на посаді листоноші 2 класу в АТ «Укрпошта». Стягнуто з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 липня 2023 року по день ухвалення судового рішення у розмірі 55 838, 66 гривень з відрахуванням обов`язкових податків, зборів та платежів та з урахуванням виплачених коштів при звільненні. Рішення суду в частині поновлення на роботі та посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу допущено до негайного виконання, проте в частині поновлення стягувача на роботі у відкритті виконавчого провадження відмовлено.

08 липня 2024 від Городенківського відділу ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїнадійшло заперечення на скаргу, згідно якого у задоволенні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , відмовити.

Заперечення обґрунтоване тим, що виконавчий документ пред`явлений до виконання не за підвідомчістю до Городенківського відділу ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Зокрема, 26.06.2024 до відділу пред`явлено виконавчий лист №342/899/23-ц від 28.05.2024 року, виданий Городенківським районним судом Івано-Франківської області, про поновлення ОСОБА_1 на посаді листоноші ІІ класу у структурному підрозділі Івано-Франківської дирекції АТ «Укрпошта». Оскільки згідно виконавчого документу стороною є АТ «Укрпошта» із юридичною адресою у м.Києві, держаний виконавець винесла повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання згідно п.10 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження». Вважає, що виконавчий документ не підлягає виконанню у Городенківському відділі ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області.

09.07.2024 на адресу суду надійшла заява представниці АТ «Укрпошта», згідно якої у задоволенні заяви просила відмовити. У заяві вказала, що на виконання рішення АТ «Укрпошта» від 02.07.2024 №5184 скасовано наказ від 28.06.2023 №1678к про припинення трудового договору із ОСОБА_1 та поновлено ОСОБА_1 на посаді листоноші 2 класу відділення поштового зв`язку Котиківка АТ «Укрпошта» з 01.07.2023.

Також 23.07.2024 ОСОБА_2 подав до суду додаткові вимоги скарги, згідно яких просив стягнути додатково із АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 за вимушений прогул, починаючи із наступного дня після постановлення судового рішення, та повідомити правоохоронні органи про службове підроблення наказу про поновлення ОСОБА_1 на роботі, зазначивши, що фактичного поновлення ОСОБА_1 на роботі не відбулося, оскільки у відділенні 78106 за штатним розписом немає посади листоноші та дата наказу не свідчить, що такий виданий невідкладно, а отже, судове рішення не виконано.

Двічі, 09.07.2024, 23.07.2024, розгляд скарги відкладено за клопотанням представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

У судове засідання 05.08.2024 скаржниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явились, 05.08.2024 представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав клопотання про розгляд скарги за відсутності сторони стягувача.

Головний державний виконавець Городенківського відділу ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання 05.08.2024 не з`явилась, 22.07.2024 подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, у задоволенні скарги просила відмовити.

Представниця боржника АТ «Укрпошта» у судові засідання не з`явилась, 09.07.2024 подала заяву про розгляд скарги за відсутності представника АТ «Укрпошта».

Відповідно ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали виконавчого провадження, зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Відповідно до ч. 1 ст.74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 28.05.2024 позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до АТ «Укрпошта» про визнання наказу від 27.06.2023 № 1678к та від 28.06.2023 № 1678к про звільнення позивача з роботи по п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін, - безпідставним, незаконним та недійсним, про поновлення позивача на роботі та посаді, а також про стягнення з роботодавця в користь позивача невиплаченої заробітної плати за вимушений прогул із внесенням відповідного запису в трудову книжку, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України, задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Івано-Франківської дирекції АТ «Укрпошта» від 28.06.2023 № 1678к про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_1 та її звільнення 30.06.2023 з посади листоноші 2 класу згідно п.1 ст.36 КЗпП України, за угодою сторін. Поновлено ОСОБА_1 на посаді листоноші 2 класу в структурному підрозділі Івано-Франківської дирекції АТ «Укрпошта». Стягнути з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 липня 2023 року по день ухвалення судового рішення в розмірі 55 838 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень 66 коп. з обов`язковим відрахуванням обов`язкових податків, зборів та платежів та з урахуванням виплачених коштів при звільненні.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 5112 гривень допущено до негайного виконання. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду 29.05.2024 видано виконавчий лист № 342/899/23.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вимоги до виконавчого документа містяться в частині 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала (1); дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ (2); повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи (3); ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків) (4); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень (5); дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) (6); строк пред`явлення рішення до виконання (7) .

ОСОБА_1 звернулася до Городенківського відділу ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області із заявою про прийняття виконавчого листа до виконання.

Частиною першою ст.18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно п.10 ч.4 ст.4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Судом встановлено, що згідно повідомлення державного виконавця Городенківського відділу ДВС Москалюк М.В. від 26.06.2024 виконавчий лист №342/899/23 від 29.05.2024 року повернуто стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.10 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки такий пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» внормовано місце виконання рішення.

Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону у виконавчому документі зазначається адреса проживання чи перебування фізичної особи боржника або стягувача.

Згідно виконавчого листа № 342/899/23 від 29.05.2024, виданого Городенківським районним судом, зазначено місцезнаходження боржника АТ «Укрпошта»: вул.Хрещатик, 22, м.Київ, 01001, .

Згідно рішення суду Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 28.05.2024 ОСОБА_1 поновлено на посаді листоноші 2 класу в структурному підрозділі Івано-Франківської дирекції АТ «Укрпошта».

Отже, стягував ОСОБА_1 заяву про відкриття виконавчого провадження подала за вибором, передбаченим ст.24 Закону. Очевидно, що вибір стягувача на користь саме вказаного підрозділу державної виконавчої служби обумовлений інформацією про місцезнаходження структурного підрозділу боржника АТ «Укрпошта», де ОСОБА_1 згідно наказу поновлена на роботі.

Разом з тим, суд зауважує, що за змістом частини 5 статті 24 Закону, у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Наведене положення законодавства означає право державного виконавця з метою перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, надавати доручення про проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Частиною 4 статті 25 Закону передбачена передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи, яка здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

«Інструкцією з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року (далі - Інструкції), встановлено підстави та порядок передачі виконавчих проваджень з одного відділу виконавчої служби до іншого.

Якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передача виконавчого провадження здійснюється за рішенням державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження.

Порядок передачі виконавчих проваджень з одного відділу виконавчої служби до іншого встановлений розділом V Інструкції.

У зв`язку з викладеним доцільно зауважити, що за наявності інформації про місце роботи боржника, місце знаходження його майна, що не співпадають з місцем проведення виконавчих дій, виконавець вправі надавати доручення державним виконавцям того відділу державної виконавчої служби, юрисдикцією якого охоплюються вказані місця; за наявності підтвердженої інформації про те, що місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, державний виконавець вправі передати виконавче провадження до іншого органу державної виконавчої служби з метою ефективного здійснення виконавчих дій за місцем проживання, роботи боржника або за місцем знаходження його майна.

Таким чином, державний виконавець у межах своїх повноважень, передбачених Законом, Інструкцією, повинен був використати свої повноваження для з`ясування інформації про місцезнаходження майна боржника у разі, якщо воно не співпадає з місцем проведення виконавчих дій, надати доручення державним виконавцям іншого відділу державної виконавчої служби або передати виконавче провадження до іншого органу державної виконавчої служби з метою ефективного здійснення виконавчих дій за місцем проживання, роботи боржника або за місцем знаходження його майна. Натомість державний виконавець на підставі п.10 ч.4 ст.4 Закону виконавчий документ повернув стягувачу як такий, що пред`явлений не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Також у своїх поясненнях, поданих суду, державний виконавець не надав жодної інформації щодо вчинення передбачених вище дій, отримавши заяву стягувача ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження.

Як випливає із змісту ч. 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

До засад виконавчого провадження у відповідності до ст. 2 Закону відносяться, зокрема , законність та обов`язковість виконання судового рішення.

Оскільки Законом встановлений спосіб поновлення права особи шляхом визнання дій виконавця неправомірними, суд, враховуючи вищенаведене, вбачає в діях виконавця, який повернув виконавчий документ стягувачу без виконання, порушення законності.

Щодо вимоги скарги про стягнення із АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 за вимушений прогул та щодо звернення суду до правоохоронних органів з приводу службового підроблення наказу про поновлення ОСОБА_1 на роботі, оскільки фактичного поновлення ОСОБА_1 на роботі не відбулося, а отже, судове рішення не виконано, суд зауважує наступне.

Відповідно до пункту дев`ятого частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

У пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Чинним законодавством не передбачено обов`язку державного виконавця вчиняти дії для перевірки фактичного допуску працівника до роботи, а тому належним способом захисту порушених ОСОБА_1 прав буде звернення до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, оскільки саме такий механізм передбачений трудовим законодавством, та в рамках вирішення даної скарги такі вимоги не підлягають вирішенню.

Таким чином, вимоги скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , підлягають до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст ст. 447, 451 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на дії державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження задовольнити частково.

Визнати відмову державного виконавця Городенківського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області відкрите виконавче провадження в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі протиправною та скасувати повідомлення головного державного виконавця Городенківського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Москалюк Мар`яни Василівни від 26 червня 2024 року про повернення виконавчого листа №342/899/23, виданого 29.05.2024 року Городенківським районним судом, стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов`язати посадову особу Городенківського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийняти до виконання виконавчий лист №342/899/23, виданий 29.05.2024 року Городенківським районним судом, про поновлення ОСОБА_1 на посаді листоноші 2 класу в структурному підрозділі Івано-Франківської дирекції АТ «Укрпошта».

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвали суду проголошуються негайно після їх постановлення за правилами проголошення рішень суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05.08.2024.

Суддя Андріюк І.Г.