Справа №333/4996/23
Провадження №6/333/573/24
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2024 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду в м.Запоріжжя, подання Комунарського відділу державної виконавчої служби в м.Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про застосування до боржника ОСОБА_1 приводу,-

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2024 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшло подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби в м.Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про застосування до боржника ОСОБА_1 приводу.

В обґрунтування зазначено, що у відділі виконавчої служби перебуває виконавче провадження №72995648 з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі №333/4996/23, виданого 09.10.2023 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

За викликом до відділу боржник не з`являвся, про причини неявки державного виконавця не повідомляв та не надав підтвердження виконання або причини не виконання рішення суду. У зв`язку з чим, державний виконавець просить винести ухвалу про примусовий привід боржника.

У судове засідання державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), будучи повідомленим судом своєчасно та належним про час та місце розгляду подання, не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд подання за його відсутності, наполягав на задоволенні подання.

Боржник, будучи повідомленим судом своєчасно та належним про час та місце розгляду подання, у судове засідання не з`явився. Причини неявки боржника суду не відомі.

Стягувач, будучи повідомленою судом своєчасно та належним про час та місце розгляду подання, у судове засідання не з`явилася. Причини неявки стягувача суду не відомі.

У відповідності до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання про привід боржника, перевіривши обставини доказами, на які посилається державний виконавець, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 05 вересня 2023 року Комунарський районний суд виніс заочне рішення на підставі якого видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Роботою А.Є. від 10.10.2023 року відкрито виконавче провадження №72995648 з примусового виконання виконавчого листа № 333/4996/23, виданого 09.10.2023 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя.

Статтею 438 ЦПК України передбачено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

У силу ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ст.438 ЦПК України, привід боржника оголошується, зокрема, за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника.

Згідно з п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду, щодо застосування до нього приводу.

Як вбачається з подання, державним виконавцем направлено на адресу боржника постанову, про відкриття виконавчого провадження, а також виклики до державного виконавця, які не були отримані останнім.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про привід боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Отже, звернення державного виконавця до суду із поданням про привід боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

В той же час, на підтвердження факту не проживання боржника за місцем своєї реєстрації суду було надано лише постанову про відкриття виконавчого провадження №72995648 від 10.10.2023 року, підтвердження здійснення направлення даної постанови боржнику та проведено розрахунок заборгованості станом на 31.05.2024 року.

Інших доказів на здійснення належного виклику боржника та проведення всіх необхідних виконавчих дій суду не надано.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні відомості про ухилення боржника від сплати боргу, про привід боржника, державним виконавцем не надано доказів здійснення запитів до органів: державної реєстраційної служби України, банків, державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, державної казначейської служби України, державного агентства земельних ресурсів, нотаріату, тощо.

Також у матеріалах подання відсутні будь-які докази щодо перевірки виконавцем відомостей стосовно перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, що має значення для вирішення питання про оголошення приводу боржника.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні подання про привід боржника слід відмовити, оскільки державним виконавцем не надано достатніх та переконливих доказів на підтвердження відсутності боржника за місцем проживання.

Між тим, слід зазначити, що відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить також з того, що привід боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Керуючись ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.438 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Роботи Анни Євгенівни про застосування до боржника приводу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков