УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року

м. Київ

справа № 619/5687/21

провадження № 61-9324ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув касаційну скаргу приватного Герцена Ігоря Івановича на ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року у складі колегії суддів: Бурлака І. В., Маміної О. В., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу та просило стягнути на його користь завдану шкоду в розмірі 32 973,22 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог МТСБУ відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 18 січня 2023 року апеляційну скаргу МТСБУ задоволено. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 грудня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов МТСБУ до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 32 973,82 грн страхового відшкодування в порядку регресу та 5 675,00 грн судового збору за подачу позову та апеляційної скарги.

15 березня 2024 року поштою ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції заяву про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 18 січня 2023 року за нововиявленими обставинами, в якій просив постанову Харківського апеляційного суду від 18 січня 2023 року - скасувати та залишити в силі постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 23 грудня 2021 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного суду від 18 січня 2023 року залишено без задоволення.

Апеляційний суд, мотивував своє рішення тим, що наведені ОСОБА_1 у заяві про перегляд постанови за нововиявленими обставинами обставини не є нововиявленими в розумінні пункту 3 частини другої статті 423 ЦПК України.

ОСОБА_1 у червні 2024 року через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції помилково дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. На думку заявника нововиявленою обставиною є процесуальні порушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, його неналежне повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення та неповнота висновку експерта.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , зміст ухвали Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року, Верховний Суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Такого висновку Суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі (пункт 1 частини третьої статті 429 ЦПК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Харківського апеляційного суду від 18 січня 2023 року апеляційну скаргу МТСБУ задоволено. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 грудня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов МТСБУ задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 32 973,82 грн страхового відшкодування в порядку регресу та 5 675,00 грн судового збору за подачу позову та апеляційної скарги.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 03 серпня 2019 року о 05:50 годин в м. Харків по проспекту Перемоги водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «DACIA LOGAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з двору будинку № 85 по проспекту Перемоги на перехресті рівнозначних доріг не надав переваги в русі автомобілю «MAZDA CX-5», державний номерний знак НОМЕР_2 , який наближався до нього з правого боку та скоїв зіткнення з ним. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків, чим порушено пункт 16.12 Правил дорожнього руху України.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2020 року провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КупАП.

По справі проведено судову автотехнічну експертизу № 3542/10147 від 09 червня 2020 року. Із пункту 7.8 висновку експертизи вбачається, що з мотивів, вказаних в дослідницькій частині висновку, питання про те, чи мав водій автомобілю «MAZDA CX-5» ОСОБА_2 технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди, та чи знаходилися його дії у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, не вирішувалось. Технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди для водія ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог пункту 10.11 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам пункту 10.11 Правил дорожнього руху України, і з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Моторним (транспортним) страховим бюро України сплачено власнику автомобіля «MAZDA CX-5», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 регламентну виплату у розмірі 32 113,22 грн, у зв`язку з пошкодженням його автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді, що сталась за його участі та участі транспортного засобу «DACIA LOGAN», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , цивільна відповідальність якого не була застрахована.

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, провадження № 12-158гс19, (пункти 7.4-7.5)).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18 (пункт 26)).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18 (пункти 27, 28)).

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18, провадження № 11-430заі20 (пункт 6.38)).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії», від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2).

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття «нововиявлені обставини». ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26 червня 2018 року у справі «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України», від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

Враховуючи викладене вище, як за чинним процесуальним законодавством, так і за сталою практикою ЄСПЛ, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Визначені законодавчо як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Проаналізувавши мотиви задоволення позову МТСБУ, викладені у постанові Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року, про перегляд якої заявлено, та доводи, наведені ОСОБА_1 у заяві про перегляд цієї постанови за нововиявленими обставинами, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначені обставини не є нововиявленими в розумінні пункту 3 частини другої статті 423 ЦПК України, а тому у задоволенні заяви про перегляд оскарженого судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити.

При цьому, апеляційним судом мотивовано зазначено, що посилання ОСОБА_1 на порушення норм КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, неповноту і неналежність висновку експертизи у вказаній справі, на необхідність для апеляційного суду переконатися, що всі недоліки при розгляді справи про адміністративне правопорушення виправлені, також не можуть бути взяті до уваги як нововиявлені обставини, оскільки він не був позбавлений можливості наводити ці доводи та заперечення в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення та міг знати про такі обставини, ознайомившись з матеріалами справи. Клопотань щодо призначення експертизи під час розгляду цієї справи на спростування висновку експертизи у справі про адміністративне правопорушення від ОСОБА_1 не надходило.

Твердження ОСОБА_1 щодо того, що в оскаржуваній постанові поєднано вимогу матеріального характеру щодо стягнення коштів та нематеріального характеру щодо визнання його правопорушником у справі про адміністративне правопорушення, які розглянуті в порядку спрощеного провадження, також не свідчать про наявність нововиявлених обставин, оскільки предмет позову був відомий відповідачу в ході розгляду справи. У цій справі заявлено лише майнову вимогу про стягнення коштів, про що заявник знав, а встановлення його вини у мотивувальній частині судового рішення необхідне для правильного вирішення спору та не є окремою немайновою позовною вимогою.

Посилання ОСОБА_1 на те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку зі спливом строків притягнення до відповідальності, що не свідчить про наявність його вини, також не може бути взято до уваги як нововиявлена обставина, адже це було одним з доводів його відзиву на позов, та цим обставинам надано оцінку в постанові апеляційного суду.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, правильне застосування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 рокує необґрунтованою.

Керуючись частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного суду від 18 січня 2023 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник