Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/828/2024

Справа № 219/7452/21

30 липня 2024 року

Дружківський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Погрібної Н.М., за участю секретаря Шемчука О.О., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, індекс інфляції та три проценти річних,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обґрунтування позову зазначено, що між Артемівським УГГ та відповідачами відбулися цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать виставлені на оплату рахунки за спожитий природний газ, які здійснювалися відповідно до показників лічильнику газу та встановлених цін на газ. Позивач забезпечував постачання природного газу відповідачам своєчасно, безперервно, якісно. Відповідачі повинні забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу за умовами договору. Проте, внаслідок несвоєчасної оплати відповідачами послуг за використання природного газу, утворилася заборгованість станом на 21.04.2021 р. в сумі 13900,86 грн., на яку позивачем нараховані індекс інфляції в сумі 2619,16 грн. та 3 % річних в сумі 660,07 грн., також заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 2619,16 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь.

В судовому засіданні представник позивача наполягала на позовних вимогах, з підстав викладених в позовній заяві, додатково пояснила, що після звернення до суду з дійним позовом, відповідачами добровільно було сплачено наступні суми: 13900,86 грн. та 3834,60 грн., а також судовий збір в сумі 2270 грн. Також, з урахуванням сплачених сум, не заперечувала щодо віднесення суми в розмірі 1215,44 грн. в рахунок стягнення інфляційних витрат.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, відповідно до ст. ст. 128,129 ЦПК України, від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона зазначила, що немає можливості прибути в судове засідання. При цьому, заяв про відкладення розгляду справи від відповідачів до суду не надходило.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 27.07.2021 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 22.04.2015 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками Бахмутської міської ради Донецької області № 4903 від 27.07.2021 р., № 4911 від 28.07.2021 р. (а.с.15).

З витягу по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , судом встановлено наявність заборгованості відповідачів перед позивачем за комунальні послуги з газопостачання в розмірі 13900,86 грн. станом на 21.04.2021 р., заборгованість за розподіл природного газу в розмірі 2619,16 грн. станом на 21.04.2021 р. (а.с.4), яка була сплачена 16.09.2021 р., що підтверджується квитанцією та довідкою позивача. При цьому, згідно квитанцій відповідачами сплачено наступні суми: 13900,86 грн. та 3834,60 грн. (а.с. 88,126,143).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Пунктом № 20 Правил постачання природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496 передбачено, що боржник повинен забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору та відповідно до пункту 22 розділу IV Правил постачання природного газу.

Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Виходячи з досліджених доказів, які маються в матеріалах справи, вбачається, що внаслідок несплати відповідачами за надані послуги з постачання природного газу, утворилась заборгованістьв сумі 13900,86 грн. станом на 21.04.2021 р., заборгованість за розподіл природного газу в розмірі 2619,16 грн. станом на 21.04.2021 р., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (особовим рахунком).

Таким чином, оскільки відповідачі отримали послуги надані позивачем вчасно та в повному обсязі, не виконали грошове зобов`язання, суд вважає, що заборгованість за спожитий природний газ в сумі 13900,86 грн. та заборгованість за розподіл природного газу в розмірі 2619,16 грн. підлягають стягненню.

Разом з тим, враховуючи, що відповідачами 16.09.2021 р. добровільно сплачено наступні суми: 13900,86 грн. та 3834,60 грн., тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення інфляційних витрат та 3 % річних, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як зазначено у частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати за період з 11.01.2019 р. по 10.03.2021 р. складають 1789,58 грн., 3 % річних за період з 11.01.2019 р. по 10.04.2021 р. 660,07 грн., що відображено у наданих позивачем розрахунках (а.с.5-7).

Отже, позивачем на суму заборгованості за спожитий природний газ та заборгованості за розподіл природного газу нараховані інфляційні витрати в сумі 1789,58 грн. та 3 % річних в сумі 660,07 грн.

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом 21.07.2021 р.

Відповідачами 16.09.2021 р. добровільно сплачено наступні суми: 13900,86 грн. та 3834,60 грн., після звернення позивача до суду з дійним позовом.

Враховуючи, що відповідачами добровільно сплачено наступні суми: 13900,86 грн. та 3834,60 грн., після звернення позивача до суду, представник позивача в судовому засіданні не заперечувала щодо врахування суми в розмірі 1215,44 грн. в рахунок стягнення інфляційних витрат, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягаю стягненню інфляційні витрати в сумі 574,14 грн. (1789,58 грн. - 1215,44 грн.) та 3 % річних в сумі 660,07 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір.

Разом з тим, враховуючи, що відповідачами добровільно 09.09.2021 р. сплачено судовий збір в суму 2270 грн., тому в частині стягнення судового збору, слід відмовити.

Керуючись ст. 162 ЖК України, ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст.ст.10, 12, 81, 263-265, ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , іпн НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , іпн НОМЕР_3 , адреса реєстрації:АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації, юридична адреса: Донецька область, м. Бахмут, вул. Носакова, 3, , інфляційні витрати в сумі 574 (п`ятсот сімдесят чотири) грн.14 коп. та 3 % річних в сумі 660 (шістсот шістдесят) грн. 07 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Погрібна