Справа № 740/2177/24
Провадження № 2/740/829/24
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочку сплати аліментів за період з березня 2008 року по лютий 2024 року в розмірі 172 714 грн. 72 коп.

Позов аргументує тим, що з 27.01.2006 по 21.03.2008 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від якого сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області вiд 26.06.2006 на її користь стягнуто з відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2006 і до досягнення дитиною повноліття. Проте відповідач аліменти сплачував нерегулярно, внаслідок чого станом на березень 2024 року утворилась заборгованість у сумі 172 714 грн. 72 коп., що у свою чергу, є підставою для стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Згідно розрахунку, сума неустойки (пені) за період з 01.03.2008 по 29.02.2024 становить 2 830 173 грн. 81 коп., проте ураховуючи вимоги ст. 196 СК України щодо обмеження максимальної суми пені, яка може бути стягнута рішенням суду - не більше 100 відсотків заборгованості, просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі заборгованості 172 714 грн. 72 коп.

Ухвалою судді 24.04.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Представник позивача - адвокат Гордієць В.С. надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без участі її та позивачки, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав, у зв`язку з відсутністю відомостей про зареєстроване місце проживання про час та місце розгляду справи сповіщався у порядку ч. 11 ст.128 ЦПК України через оголошення на веб-сайті судової влади України.

Враховуючи, що відповідач повідомлений у порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.16).

На підставі виконавчого листа від 26.06.2006, виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, Ніжинським відділом ДВС 03.07.2008 відкрито виконавче провадження № 9901814 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з 29.05.2006 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4 зворот - 10).

Відповідно до копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, борг ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 станом на 08.03.2024 склав 172 714,72 грн. (а.с.10 зворот, 13, 15).

Згідно з наданими позивачкою розрахунками, неустойка (пеня) за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання ОСОБА_2 по сплаті аліментів за період з березня 2008 року по лютий 2024 року, розрахована за формулою: пеня = сума боргу х 1% х кількість днів, і становить 2 830 173 грн. 81 коп. (а.с.19-21).

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Згідно зі статтею 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

03.04.2019 року Велика Палата Верховного Суду уточнила сформовану раніше позицію у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18), зазначивши що в останній помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів. Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі №6-1554цс16 від 16 березня 2016 року, у справі №6-2589цс 15 від 02 лютого 2016 року, у справі №6-1477цс15 від 16 березня 2016 року, у справі №6-300цс16, і вважає, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток, тобто заборгованість за місяць - це кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що наданий позивачкою розрахунок розміру неустойки (пені) за прострочення відповідачем сплати аліментів, зроблений з урахуванням практики Верховного Суду, у розмірі саме 2 830 173,81 грн., є вірним, а тому визнається судом, як належний та допустимий доказ.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідач не надав суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву на позов, доказів щодо обставин, які ураховуються при визначенні розміру неустойки за прострочку сплати аліментів та прийняття рішення про її стягнення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням цих процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується, на що вказав Верховний Суд у постанові від 19.01.2022 у справі № 711/679/21.

Таким чином, загальна розрахункова сума неустойки за період, у який аліменти не сплачувалися відповідачем (з 01 березня 2008 року по 29 лютого 2024 року) становить 2 830 173 грн. 81 коп., але в силу приписів частини 1 статті 196 СК України максимальний розмір цієї неустойки обмежується 100 % заборгованості, за несплату якої її нараховано, тобто 172 714 грн. 72 коп.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2008 року по лютий 2024 року є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка у справі звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 1211 грн 20 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.12, 81, 141, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2008 року по 29 лютого 2024 року у сумі 172 714 (сто сімдесят дві тисячі сімсот чотирнадцять) гривень 72 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Карпусь