Справа № 645/1304/21
Провадження № 2/645/165/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М., учасники справи: позивач- ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , представник відповідача - Харківської міської ради ( не з`явився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, яким з урахуванням уточнених позовних вимог від 14.06.2021 року, просила суд, скасувати Рішення сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про комунальну власність» від 29.10.2014 року за №1683/14, в частині прийняття квартири АДРЕСА_1 до комунальної власності; скасувати право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстроване 19.09.2019 року за Територіальною громадою м.Харкова, в особі Харківської міської ради Харківської області, , на підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова по справі № 645/127/14-ц від 15.05.2014 року. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до п. 30 додатку 2 до рішення 35 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про комунальну власність м. Харкова» від 29.10.2014 року за № 1683/14, квартиру АДРЕСА_2 прийнято до комунальної власності. Про наявність зазначеного рішення сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про комунальну власність м. Харкова» від 29.10.2014 року за № 1683/14, позивач дізналась із відзиву на позовну заяву по справі № 645/7025/20 за позовом позивача до Харківської міської ради про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку набувальної давності. При цьому, відповідно до витягу № 23873684 від 07.07.2014 року, позивач є власником квартири АДРЕСА_2 . Тобто на момент прийняття оскаржуваного рішення про прийняття квартири до комунальної власності, власником цієї квартири являлась позивач. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Відповідачем в порушення вимог діючого законодавства України, на момент коли право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за позивачем, було прийнято рішення про віднесення спірної квартири до комунальної власності. При цьому, ще одним фактом, підтверджуючим наявність у позивача права власності на зазначену квартиру, є заповіт, складений позивачем стосовно спірної квартири. Так, на момент складення заповіту, нотаріус також перевіряв факт належності квартири позивачеві. Лише після отримання витягу з реєстру речових прав на квартиру АДРЕСА_2 , позивач дізналась про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 , 19.09.2019 року зареєстровано за Територіальною громадою міста Харкова, в особі Харківської міської ради Харківської області, на підставі рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова по справі № 645/127/14-ц від 15.05.2014 року.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова суду від 13.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання.

05.05.2021 року від представника відповідача Харківської міської ради О.В.Безродного надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник просить суд про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі. В обгрунтування відзиву зазначив, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.05.2014 у справі за № 645/127/14-ц задоволено позовні вимоги Харківської міської ради, зацікавлені особи: Управління комунального майна та приватизації міськради та ЖКО «Простор»: визнано відумерлою спадщиною - квартиру за адресою: АДРЕСА_3 та передано до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, в особі Харківської міськради. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.01.2021 по вказаній справі, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 закрито. Як вбачається з вказаної ухвали, судом встановлено: внесення інформації в Реєстр прав власності на нерухоме майно про право власності ОСОБА_1 на спірну квартиру 07 липня 2014 року, тобто після ухвалення оскаржуваного рішення, на підставі рішення суду від 19 червня 2013 року, яке було скасовано ще 04 грудня 2013 року, - не є підставою вважати порушеними права апелянта внаслідок ухвалення оскаржуваного рішення. Доказів, які б свідчили про належність квартири, що визнана відумерлою спадщиною ОСОБА_1 , станом на час звернення Харківської міської ради до суду із заявою та на час ухвалення судом рішення, а також на даний час, - матеріали справи не містять. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Таким чином, оскільки рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.05.2014 у справі за № 645/127/14-ц, яким визнано відумерлою спадщиною - квартиру за адресою: АДРЕСА_3 та передано її до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, в особі Харківської міської ради, набрало законної сили, вважають, що Харківською міською радою, в порядку ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», прийнято законне рішення про прийняття вказаної квартири до комунальної власності м. Харкова. До того ж рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі за № 645/2256/13-ц від 19.06.2013 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Житлово-кооперативного об`єднання (далі - ЖКО) «Простор», треті особи: Харківська міська рада, 12 (Дванадцята) Харківська державна нотаріальна контора та визнано за позивачем право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . У подальшому, рішенням Харківського апеляційного суду від 04.12.2013 по справі № 645/2256/13-ц, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.06.2013 скасовано, ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 237526750 від 17.12.2020 держреєстратором скасовано державну реєстрацію права власності на вказану квартиру 26.06.2019, яка була зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.06.2013 у справі за № 645/2256/13-ц, та яке в подальшому скасоване рішенням Харківського апеляційного суду від 04.12.2013. Право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстровано 12.09.2019 за Харківською міською радою на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.05.2014 у справі за № 645/127/14-ц про визнання спадщини відумерлою. У зв`язку з наведеним просять суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 07.07.2021 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 30.01.2023 року справу прийнято до провадження судді Бугрій В.М.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтава від 13.06.2023 року справу передано на розгляд до Фрунзенського районного суду м.Харкова.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08.08.2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22.02.2024 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Бочарова О.М., позовні вимоги підтримали у повному обсязі, підтвердили викладені у позові обставини, просили суд про задоволення позовних вимог.

В судове засідання представник Харківської міської ради, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він є чоловіком позивача, з 80-х років він був головою кооперативу «Простор». З 1993-1995 року його дружина доглядала за сусідкою ОСОБА_4 , яка була інвалідом дитинства. Сусідці допомагали по черзі, дружина мешкала в їх квартирі. Після смерті сусідки, вони її поховали, за дружиною за рішенням суду було визнано право власності на спірну квартиру. Рішення тривалий час, приблизно рік, не реєстрували в Реєстрі речових прав, зареєстрували тільки після поданої скарги. На час винесення ХМР рішення про прийняття квартири в комунальну власність, право власності було зареєстровано за його дружиною ОСОБА_1 ..

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є головою ЖК «Простор» останні 10 років, свідку відомо, що в кв. АДРЕСА_2 , жила жінка на ім`я ОСОБА_6 , яка була самотня та хворіла. Позивач опікувалась цією жінкою, доглядала її. Де в цей час мешкала позивач, в якій квартирі, свідку не відомо, так як про ці події їй відомо зі слів мешканців будинку сусідів. Про рішення ХМР про те, що кв. АДРЕСА_1 перейшла в комунальну власність, стало відомо під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного.

Судом встановлено, що Рішенням Харківської міської ради Харківської області за №1683/14 від 29.10.2014 року, передано у комунальну власність квартиру АДРЕСА_2 , на підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15.05.2014 року. (справа №645/127/14-ц провадження №2-о/645/25/14). (а.с.13)

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі за № 645/2256/13-ц від 19.06.2013 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Житлово-кооперативного об`єднання (далі - ЖКО) «Простор», треті особи: Харківська міська рада, 12 (Дванадцята) Харківська державна нотаріальна контора та визнано за позивачем право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , як спадкоємцем 4 черги за законом. (а.с.131)

Рішенням Харківського апеляційного суду від 04.12.2013 по справі № 645/2256/13-ц, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.06.2013 скасовано, ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.(а.с.133-133)

Відповідно до ст. 384 ЦПК України - постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15.05.2014 р. по цивільній справі №645/127/14 за позовом Харківської міської ради, зацікавлені особи Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради та Житлово - кооперативного об`єднання «Простор» про визнання спадщини відумерлою та передачу майна до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, задоволено позовні вимоги, визнано відумерлої спадщиною квартиру АДРЕСА_2 , що належала на праві власності ОСОБА_7 та передано квартиру АДРЕСА_2 до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, в особі Харківської міської ради. (а.с.135)

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.01.2021 р. по цивільній справі №645/127/14-ц, апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15.05.2014 р. по справі за заявою Харківської міської ради, зацікавлені особи Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради та Житлово - кооперативного об`єднання «Простор» про визнання спадщини відумерлої та передачу майна до комунальної власності територіальної громади м. Харкова закрито. (а.с.136-137)

Постановою Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року ухвала Харківського апеляційного суду від 12.01.2021 року, якою було закрито провадження за апеляційною скаргою представника позивача на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 травня 2014 року, була залишена без змін.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ч. 2 даної статті, в тому числі і - відновлення становища, яке існувало до порушення, на який посилається позивач.

Згідно ст.316, 317, 318, 319, 321 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.3, 19, 144 Конституції України - права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Згідно ст. 393 ЦК України - правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.12.2020 року, вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано 25.06.2014 за ОСОБА_1 , на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.06.2013.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 237526750 від 17.12.2020 держреєстратором скасовано державну реєстрацію права власності на вказану квартиру 26.06.2019, яка була зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.06.2013 у справі за № 645/2256/13-ц, та яке в подальшому скасоване рішенням Харківського апеляційного суду від 04.12.2013. Право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано 12.09.2019 за Харківською міською радою на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.05.2014 у справі за № 645/127/14-ц про визнання спадщини відумерлою. (а.с.32-33)

Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Положеннями ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.

Відповідно до п. 9 ст. 27 зазначеного Закону - державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів визначені у ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». - реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє судове рішення про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного судового рішення.Проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору.

Таким чином, дослідивши усі надані сторонами докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про те, що підстав для скасування Рішення сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про комунальну власність» від 29.10.2014 року за №1683/14, в частині прийняття квартири АДРЕСА_1 до комунальної власності та скасування права власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстроване 19.09.2019 року за Територіальною громадою м.Харкова, в особі Харківської міської ради Харківської області, на підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова по справі № 645/127/14-ц від 15.05.2014 року не має, позивачем не було надано достатніх, допустимих та належних доказів того, що дане рішення суперечить нормам законодавства України та підлягає скасуванню.

В даному випадку спір виник з Харківською міською радою з приводу порушення права позивача, як вона вважає, на квартиру внаслідок прийняття відповідачем до комунальної власності спірну квартиру, на підставі рішення суду та подальшої реєстрації права власності за відповідачем на спірну квартиру. В судовому засіданні позивачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що відповідачем було постановлене противправне рішення, яке підлягає скасуванню. Так судом встановлено, що на час реєстрації права вланості на спірну квартиру за позивачем в Державному реєстрі речових прав 25.06.2014 року, рішення суду від 19.06.2013 року, на підставі якого було визнано за позивачем право власності, вже було скасовано, позивачу було відмовлено у задоволені позову рішенням Харківського апеляційного суду 04.12.2013 року, яке набрало законної сили, а також судом 15.05.2014 року, тобто до реєстрації в Державному реєстрі права власності, спадщина була визнана відумерлою та спірна квартира передана до комунальної власності Харківської міської ради.

Крім того, згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень 12.09.2013 року державним реєстратором було відмовлено у державній реєстрації права власності на спірну квартиру за позивачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, оскільки, судом розглядається справа згідно ст.. 13 ЦПК України не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог, так як право власності позивача було зареєстроване 25.06.2014 року, на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.06.2013 року, коли зазначене рішення суду вже було скасоване рішенням Харківського апеляційного суду від 04.12.2013 та рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.05.2014 у справі за № 645/127/14-ц, було визнано відумерлою спадщиною - квартиру за адресою: АДРЕСА_3 та передано її до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, в особі Харківської міської ради. Тобто позивач не набула права власноті на спірну квартиру.

В порядку ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належних та допустимих доказів які б свідчили, що позивачу належить право власності на спірну квартиру позивачем не надано.

Беручи до уваги вище вказане, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів позивача, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 12,13, 76-81, 141, 258, 259, 263- 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської міської ради про скасування рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Представник позивача: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Відповідач Харківська міська рада, , адреса: 61003, м.Харків, Майдан Конституції,7.

Повний текст рішення складено 01.08.2024 року.

Суддя: І.В.Ульяніч