Справа № 758/6914/24
У Х В А Л А

Іменем України

06 серпня 2024 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Саламон О.Б., вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення дії фізичної особи - громадянки ОСОБА_4 по свавільному втручанню у сферу особистого життя ОСОБА_3 , що порушують право на життя, на свободу, особисту недоторканість та право на свободу пересування, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду м. Києва звернулись представники громадянина Української РСР ОСОБА_3 - громадянки Української РСР ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з вимогою до ОСОБА_4 про припинення дії фізичної особи - громадянки ОСОБА_4 по свавільному втручанню у сферу особистого життя ОСОБА_3 , що порушують право на життя, на свободу, особисту недоторканість та право на свободу пересування, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

У відповідності до ухвали Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року підсудність цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - визначено Деснянському районному суду м. Києва.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що провадження в даній справі не може бути відкрите з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної безпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений ст.16 ЦК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В обґрунтування вимог позовної заяви позивачем зазначено про те, що «громадянка, що називає себе суддею Ларіонова Наталія Миколаївна у судовій справі № 758/2964/24, провадження 1- кп/758/1123/24, що діє одноособово і тому діє як суд відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" немає судових символів влади, Державного Герба України, у тому числі печатки з зображенням Державного Герба України за ч. 1 та ст. 16 Закону України "Про судоустрій та статус суддів» та ст. 20 Конституції України 1996 року, щоб завірити рішення суду, винесене у цій справі "іменем України" за ч. 1 ст. 13 "Обов`язковість судових рішень" Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Також зазначено: … «Але у неіснуючому суді, неіснуючий суддя та у неіснуючій судовій справі № 758/2964/24, провадження 1-кп/758/1123/24 без державних символів Судових символів влади, державного Герба України Ларіонова Н.М. винесла:

- 08 травня 2024 року Ухвалу про призначення підготовчого судового засідання;

- 13 травня 2024 року Ухвалу про залишення клопотання без розгляду;

- 13 травня 2024 року Ухвалу про залучення захисника.

Всупереч вказаним вище твердженням позивача, зі змісту матеріалів судової справи вбачається, що відповідач у даній справі ОСОБА_4 є діючим суддею Подільського районного суду м. Києва.

Суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі.

Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судів загальної юрисдикції чи адміністративної посади, яку суддя обирає в суді.

Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. А відповідно до частини другої вказаної статті юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу.

Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом (ч. 1,3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається.

Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

Згідно з пунктом 21 Великої хартії суддів (Основоположних принципів), затвердженої Консультативною радою європейських суддів 17 листопада 2010 року, засоби для виправлення суддівських помилок мають бути передбачені відповідною системою апеляційного оскарження. Виправлення будь-яких інших помилок в адмініструванні правосуддя є виключною відповідальністю держави.

Відповідно до пункту 55 Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (наприклад надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Згідно з пунктом 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Враховуючи той факт, що позивач має намір притягнути суддю Подільського районного суду м. Києва Ларіонову Н.М. до відповідальності, варто прийняти до уваги думку Консультативної ради європейських суддів, яка вважає, що, беручи до уваги принцип незалежності суду:

1) засобом захисту від судових помилок (стосовно питань юрисдикції, суті справи або процедури розгляду) повинна бути належна система апеляційного оскарження рішень (як з дозволу суду, так і без дозволу);

2) будь-яка компенсація за інші недоліки в процесі здійснення правосуддя (у тому числі, наприклад, порушення строків розгляду справи) може вимагатися тільки від держави) недоцільним є притягнення судді до будь-якої особистої відповідальності за здійснення ним уповноважених професійних обов`язків, навіть шляхом відшкодування збитків державі, крім випадків навмисного порушення (пункт 76 Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів).

Отже, вчинення (не вчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

При цьому, усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені, а оскарження вчинення (не вчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд при розгляді справа № 757/43355/16-ц (постанова від 21.11.2018).

Також варто зазначити, що відповідачем за позовом про відшкодування шкоди, завданої у процесі здійснення правосуддя, може бути лише держава, а не суд (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя (постанова ВП ВС, 27.03.19, справа 711/2652/17 (провадження № 14-638цс18); пункт 29 постанови ВП ВС, 21.08.19, справа № 761/35803/16-ц (провадження № 14-316цс19); пункт 24 постанови ВП ВС, 18.12.19, справа № 688/2479/16-ц (провадження № 14-447цс19).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про припинення дії судді Подільського районного суду м. Києва аріонової Наталії Миколаївни, а також відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди не можуть розглядатися за правилами будь-якого судочинства, а відтак приходить до висновку щодо відмови у відкритті провадження у вказаній цивільній справі.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 19, 175, 177, 186 ЦПК України, ст. 124 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення дії фізичної особи - громадянки ОСОБА_4 по свавільному втручанню у сферу особистого життя ОСОБА_3 , що порушують право на життя, на свободу, особисту недоторканість та право на свободу пересування, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет на веб-сайті суду: http://ds.ki.court.gov.ua/

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Суддя О.Б. Саламон