ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6580/24 Справа № 932/159/24 Суддя у 1-й інстанції - Кондрашов І. А. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2024 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" звернулося до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 08 травня 2018 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Р24.00401.003922098, за умовами якого останній отримав кошти у розмірі 74904,00 грн.

Окрім того, 02 жовтня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено угоду № С-401-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якого останньому було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановлено максимальний кредитний ліміт у 200000,00 грн.

07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023, за умовами якого АТ «Ідея Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № Р24.00401.003922098 від 08 травня 2018 року у розмірі 68896,85 грн., що складається із: 20398,49 грн. - заборгованість за основним боргом, 804,46 грн. - заборгованість за процентами, 47693,90 грн. - заборгованість за комісією; та за договором № С-401-0 від 02 жовтня 2018 року у розмірі 15329,52 грн., яка складається з : 6702,38 грн. - заборгованості за основним боргом, 8627,14 - заборгованості за процентами. З моменту отримання права вимоги до відповідача не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № Р24.00401.003922098 від 08 травня 2018 року у розмірі 68896,85 грн. та за кредитним договором № С-401-0 від 02 жовтня 2018 року у розмірі 15329,52 грн.

Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами.

Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надані кредити в строки, передбачені кредитними договорами, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 84226,37 грн. та судові витрати.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК ЄАПБ заборгованість за договором №Р24.00401.003922098 у розмірі 21202,95 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 20398,49 грн., заборгованості за процентами - 804,46 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК ЄАПБзаборгованість за договором №С-401-0 у розмірі 15329,52 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 6702,38 грн., заборгованості за процентами - 8627,14 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК ЄАПБ судовий збір у сумі 1164,16 грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано наявністю правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості за кредитними договорами, оскільки фактично отримані та використані останнім кошти в добровільному порядку не повернуті та не сплачені проценти за користування кредитними коштами, однак сума заборгованості підлягає стягненню без нарахування плати у вигляді комісії за дії, які не є послугою і повинні надаватися безоплатно, заявлена до стягнення складова заборгованості за комісіями задоволенню не підлягає.

Не погодившись з таким рішення суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що було ухвалено внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує що суд в порушення вимог діючого законодавства задовольнив вимоги кредитора та не звернув уваги, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заборгованості. Надані позивачем довідки-розрахунки заборгованості за кредитними договорами не є достатнім доказом підтвердження заборгованості у розумінні приписів ст. 80 ЦПК України, оскільки у розрахунках зазначено лише суми заборгованості по кредитним договорам на, що суд першої інстанції належної уваги не звернув.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині стягнення заборгованості за основним боргом та процентами, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення лише в частині, яка оскаржується. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно із частиною 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що 08 травня 2018 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Р24.00401.003922098, відповідно до умов якого останній отримав кошти в розмірі 74904,00 грн. зі строком повернення 48 місяців та сплатою процентів відповідно до умов договору.

02 жовтня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якого останньому було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 , внаслідок чого укладено кредитний договір № С-401-0, встановлено максимальний кредитний ліміт у 200000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24,00% річних.

07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №Р24.00401.003922098 від 08 травня 2018 року у розмірі 68896,85 грн., що складається із: 20398,49 грн. - заборгованості за основним боргом, 804,46 грн. - заборгованості за процентами, 47693,90 грн. - заборгованості за комісією; та за договором № С-401-0 від 02 жовтня 2018 року у розмірі 15329,52 грн., що складається із: 6702,38 грн. - заборгованості за основним боргом, 8627,14 - заборгованості за процентами.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції посилався на те, що відповідачем порушено право позивача на повернення грошових коштів наданих у кредит, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, тому наявні підстави для часткового задоволення позову та стягнення суми основної заборгованості та процентів за користування кредитом, передбачених договорами, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Згідно з частинами першої, четвертої статті 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов?язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов?язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов?язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив про те, що відповідно до реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами № Р24.00401.003922098 від 08 травня 2018 року та № С-401-0 від 02 жовтня 2018 року.

Разом з цим, наявна в матеріалах справи копія договору факторингу № 07072023 року від 07 липня 2023 року, не містить всіх сторінок договору, що позбавляє суд дослідити його зміст у повному обсязі та встановити зміст (предмет) договору, за яким, як стверджує позивач, відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами.

Отже, позивачем не доведено правомірність заявлених вимог й не доведено факт набуття права грошової вимоги до відповідача.

На вказане вище, суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Частинами першою - третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись з позовом до суду, позивач виклав обставини, якими обґрунтовував свої позовні вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовом з поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування, просив розглянути справу у їх відсутність.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини четвертої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до положень статті 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, слід стягнути із ТОВ "ФК "ЄАПБ" на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 3220,80 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 3220,80 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Суддя: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна