Справа № 296/4499/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі: головуючого - судді Шкирі В.М., за участі секретаря Сейко Л.В., предстаника позивача- адвоката Давиденко Н.В., відповідача ОСОБА_1 , представника дитини, щодо якої вирішується питання щодо зменшення аліментів - адвоката Божок Р.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 адвоката Давиденко Надії Володимирівни до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

14.05.2024 представник позивача адвокат Давиденко Н.В. через підсистему "Електронний суд" звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 , зі змісту якого просить змінити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 16.09.2011 року у справі № 2-2865/11, яким вирішено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 04.07.2011 року і до досягнення сином повноліття на 1/8 частку його доходів .

В обґрунтування позовних вимог вказує, після ухвалення рішення Корольовським районним судом м.Житомира від 16.09.2011 року у справі № 2-2865/11 змінився його як майновий так і сімейний стан.

17.09.2014 позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Житомирського МУЮ в Житомирській області, актовий запис № 1972, від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилась донька, ОСОБА_5 . Дружина позивача, ОСОБА_4 , на даний час не працює. Разом з позивачем та його дружиною проживає син від першого шлюбу дружини позивача, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який наразі навчається на платній основі на другому курсі факультету інформаційних технологій, обліку та фінансів денної форми навчання в Поліському національному університеті. Дружина позивача не отримує аліменти від чоловіка від першого шлюбу на утримання їхнього сина, ОСОБА_7 , який фактично перебуває на утриманні позивача. У позивача також є хвора мати, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є особою з інвалідністю І групи, та потребує постійного стороннього догляду. Позивач забезпечує свою хвору матір матеріально. Окрім того, позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , має проблеми зі здоров`ям, постійно потребує лікування для підтримання задовільного стану здоров`я оскільки отримав поранення піч час служби.

07.06.2024 до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов. Не погоджуючись з даним позовом, відповідач вказала, що матеріальний стан позивача не погіршився. Наявність у нього дружини, яка не працює та її сина не є підставою зменшувати розмір аліментів на утримання їх спільної дитини, якій 15 років. Вона наразі не працює, бо має інвалідність, та вона лікується амбулаторно, просила суд відмовити в задоволенні позову.

31.07.2024 під час розгляду справи предстаник позивача підтримала позов з мотивів та підстав, що в ньому вказані, вказала, що у позивача змінилися як сімейні обставини так і матеріальне становище, оскільки він має утримувати матір інваліда 1 групи, свою сім`ю в якій неповнолітня дитина 10 років та повнолітній син дружини, що навчається у ВУЗі та потребує допомоги, оскільки дружина позивача не отримує аліментів від колишнього чоловіка, крім того позивач має періодично лікуватися оскільки був поранений. Вважає, що та сума яку зараз отримує відповідач занадто велика і виходить, що батько утримує дитину, сплачуючи аліменти в такому розмірі на які фактично можна утримувати і матір дитини.

Відповідач зазначила, що позивач знав, що є рішення суду про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 від його доходу, оскільки він сам визнав позов на такий розмір, проте не виконував його належним чином, аж доки виконавець не наклав арешт на кошти боржника. Наразі з нього стягується через ДВС 1/2 його доходу з яких 1/3 на виконання рішення суду, а 1/6 на погашення заборгованості по аліментам яку він допустив за 10 років. При цьому, вона розуміє, що її колишній чоловік має поранення пов`язане з захистом Батьківщини, йому треба іноді підліковуватися, що в нього є на утриманні малолітня дитина та мати інвалід 1 групи, яких також треба утримувати. Проте, вона категорично не згодна, що позивач має утримувати свою дружину, яка є працездатною та її дорослого сина (повнолітнього, що навчається) оскільки його за потреби, має утримувати на перід навчання його батько та мати. Також не згодна, що він за власні кошти має придбавати для служби якісь речі, оскільки це має забезпечувати держава, як і лікування. Проте, з урахуванням всіх цих обставин вона визнає, що аліменти можуть бути зменшені але не менш ніж як до 1/4 частини доходів позивача.

Інтереси дитини за дорученням Північного регіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги №004-0600610 представляв адвокат Божок Р.О., який також заперечував проти зменшення розміру аліментів до 1/8 частини доходів позивача

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини

За рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 16.09.2011 року (справа № 2-2865/11) у примусовому порядку з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються алііменти на утримання неповнолітньої дитини сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 04.07.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с..10 зворотній бік, 11)

17.09.2014 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_9 про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 17.09.2014 (а.с.11 зворотній бік)

Від другого шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася донька- ОСОБА_5 (а.с.10).

Дружина позивача - ОСОБА_4 не працює з 2018 року, про що свідчить реєстр застразованих осіб (форма ОК-7) ПФУ (а.с.11 зворотній бік-12) вона також має сина - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12) який навчається на платній основі на другому курсі факультету інформаційних технологій, обліку та фінансів денної форми навчання в Поліському національному університеті.(а.с.13)

Матір`ю позивача є ОСОБА_8 , про що свідчить запис у свідоцтві про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 12.11.1985 (а.с.13 зворотній бік) яка з 22.03.2019 має першу Б групі інвалідності безстроково (а.с.14) за висновком Обласної МСЕК №1 від 10.01.2020 вона придатна до керування кріслом-колісним з електроприводом. З 11.12.2023 по 22.12.2023 вона перебувала у стаціонарі КНП "Черняхівське ТМО" з діагнозом консолідований багатоуламковий перелом зовнішньої кісточки лівої гомілки зі зміщенням з розривом дистального міжгомілкового синдесмозу 19.05.2023 на прізвище ОСОБА_10 видано рахунок фактуру № Ч-00000243 з придбання набіру металоконструкцій для остеосинтезу малогомілкової кістки (комплект) вартістю 14250,00 грн

З 20.03.2014 ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у В/Ч НОМЕР_1 (а.с.14) та з 07.05.2024 брав участь у АТО (а.с.15 зворотній бік) з 30.04.2018 по 14.05.2018, з 23.10.2021 по 24.02.2022 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і обони, відсічі і стимуванні збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в перід здійснення зазначених заходів (а.с15) з 01.01.2024 по 15.01.2024, 29.01.2024 по 23.02.2024 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію рф проти України (а.с.16)

Під час служби позивач отримав поранення - 21.06.2014 року, яке згідно довідки ВЛК від 02.09.2021 № 1438 пов`язане із захистом Батьківщини, проте він придатний до військової служби (а.с.19)

з 26.08.2021 по 02.09.2021 позивач пербував у стаціонарі в/ч НОМЕР_4 на лікуванні після вогнепального наскрізного осколкового поранення тильної поверхні правої стопи вогнепального сліпого поранення латеральної поверхні середньої третини правої гомілки (а.с.16 зворотній бік)

16.01.2023 ОСОБА_2 пройшов обстеження та в КНП "Міська клінічна лікарня м.Слов`янська" йому поставлено діагноз "Остеохондрох з випинанням та протрузією дисків" (а.с.18 зворотній бік) даний висновок не є остаточним діагнозом потребує консультації лікуючого лікаря.

Відповідач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 є отримувачем пенсії по 3 групі інвалідності стороком до 30.06.2025 , про що свідчить пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 видане Пенсійним Фондом України 27.06.2023(а.с.43) розмі пенсії - 2980,00 грн з березня 2024 (а.с.47)

Відповідач ОСОБА_2 станом на 09.03.2024 має заборгованність зв сплати аліментів по виконавчому листу №2-2865 виданого Корольовським районним судом м.Житомира від 30.09.2013 в сумі 784142,90 грн (а.с.45-46)

ОСОБА_2 отримує грошове забезпечення від В/Ч НОМЕР_1 про що свідчить виписка ПРИВАТБАНКУ (а.с.7-8, 20) Так у лютому 2024 - отримано 90451,23 грн, у січні 2024 - 84703,65 грн, у грудні 2023 року - 130236,07 грн у листопаді 2023 - 127757,68 грн, у жовтні 2023 року - 102656,07 грн, у вересні 2023 року - 94123,81 грн, у серпні 2023 року - 126829,88 грн, у липні 2023 року - 111521,07 грн, у червні 2023 року - 110739,94 грн, у травні 2023 року - 86239,40 грн, у квітні 2023 року - 84426,04 грн, у березні 2023 року -92454,29 грн, у лютому 2023 року - 129420,61 грн, у січні 2023 року - 99574,97 грн , в січні 2024 отримано 84703,65 грн, у лютому 2024 -90451,23 грн

Всього з січня 2023 по березень 2024 року позивач отримав грошового забезпечення в сумі - 1468134,64 грн з яких 1/3 мав сплатити в рахунок аліментів, що становить 489378,21 грн

Відповідач ОСОБА_2 станом на 01.03.2024 мав заборгованність зі сплати аліментів по виконавчому листу №2-2865 виданого Корольовським районним судом м.Житомира від 30.09.2013 в сумі 850547,24 грн , та в березні 2024 в рахунок погашення боргу стягувачу перераховано 66404,34 грн внаслідок чого станом на 19.03.20254 заборгованність зменшилася та складає 784142,90 грн (а.с.45-46)

З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів вбачається, що ОСОБА_2 сплачував щомісячно починаючи:

- з травня 2013 року по по травень 2016 року включно по 300,00 грн;

- з червня 2016 року по по липень 2020 рокувключно по 500,00 грн;

- з серпня 2020 року по листопад 2022 року - 1000,00 грн;

- у грудні 2022 року - 1500,00 грн;

- з січня 2023 року по лютий 2024 року - 2000,00 грн

У травні 2013 року ОСОБА_2 мав дохід 2779,00 грн, який поступово збільшувався так у травні 214 року дохід складав 3786,42 грн, у травні 2015 - 4131,37 грн, у травні 2016- 7586,83 грн (проте ОСОБА_2 продовжував сплачувати по 300,00 грн аліментів), у травні 2017 року дохід складав - 8780,24 грн, у травні 2018- 12039,84 грн , у травні 2019 року - 14955,94 грн, у травні 2020 року - 16724,21 грн ( (проте ОСОБА_2 продовжував сплачувати по 500,00 грн аліментів) у травні 2021 рок удохід ОСОБА_2 складав 17094,93 грн, у травні 2022 року - 22389,54 грн ( ОСОБА_2 сплачував в цей час по 1000,00 грн аліментів) у травні 2023 року дохід - 86239,40 грн, у лютому 2024 року - 90451,23 грн ( ОСОБА_11 сплачує аліменти в сумі 2000,00 грн)

19.02.2024 державний виконавець Корольовського ВДВС виніс постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_2 у ВП №29155262 щодо виконання виконавчого листа №2-2865 від 30.09.2011 з приводу стягнення аліментів

19.03.2024 державний виконавець Корольовського ВДВС виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника ОСОБА_2 у ВП №29155262 щодо виконання виконавчого листа №2-2865 від 30.09.2011 з приводу стягнення аліментів, яку направив до В/Ч НОМЕР_1 . Також постановлено здійснювати щомісячне відрахування із доходів боржника на користь стягувача з 01.03.2024 року у розмірі 1/2 частини доходу з яких 1/3 частина доходу (але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) - чергові платежі до повноліття дитини та 1/6 частина доходу на погашення боргу в сумі 785142,90 грн

Таким чином суд встановив, що між сторонами існує спір з приводу аліментів на утримання дитини, що регулються нормами СК України.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

При розгляді справи судом встановлено, що за рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 16.09.2011 року (справа № 2-2865/11) у примусовому порядку з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються алііменти на утримання неповнолітньої дитини сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 04.07.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с..10 зворотній бік, 11)

19.03.2024 державний виконавець Корольовського ВДВС виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника ОСОБА_2 у ВП №29155262 щодо виконання виконавчого листа №2-2865 від 30.09.2011 з приводу стягнення аліментів, яку направив до В/Ч НОМЕР_1 . Також постановлено здійснювати щомісячне відрахування із доходів боржника на користь стягувача з 01.03.2024 року у розмірі 1/2 частини доходу з яких 1/3 частина доходу (але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) - чергові платежі до повноліття дитини та 1/6 частина доходу на погашення боргу в сумі 785142,90 грн .

Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частинами 1,3 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний Кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи що до батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на народження у нього іншої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в шлюбі з ОСОБА_4 , яка з 2018 року не працює. Також вказує, що він утримує сина дружини від першого шлюбу - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12) який навчається на платній основі на другому курсі факультету інформаційних технологій, обліку та фінансів денної форми навчання в Поліському національному університеті.(а.с.13) та має утримувати матір, інваліда 1 групи .

Проте той факт, що позивач утримує неповнолітню доньку - ОСОБА_5 , не впливає на його обов`язок також належно утримувати свого сина від першого шлюбу - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На думку суду, дитина, яка проживає разом з обома батьками перебуває у значно кращому становищі в порявнянні з дитиною, яка проживає з матір`ю та утримується батьком під примусом.

Щодо утримання позивачем дружини та її повнолітнього сина, що продовжує навчання, від першого шлюбу

Суду не надано доказів того, що дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_4 є непрацездатною особою (має групу інвалідності чи перебуває в декретній відпустці тощо) , згідно відомостей про застраховану особу (ОК-5) вона не працює з 2018 року, отже він не зобов`язаний її утримувати.

Також суд відхиляє доводи позивача, що він має утримувати ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки згідно свідоцтва ппо народження його батьком є ОСОБА_12 (а.с.12 зворотній бік) та саме він має утримувати свого повнолітнього сина, що продовжує навчання в добровільному порядку або за рішенням суду, і то, якщо буде встановлено, що він має для цього можливість.

Щодо хвороб позивача та витрат пов`язаних з цим.

Беззаперечно, суду доведено, що ОСОБА_2 з 2014 року є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 та брав участь у АТО, під час якого у 2014 році отримав поранення, яке пов`язано із захистом Батьківщини (а.с.14,15 зворотні боки та 19), разом з цим суду не доведено належними та допустимими доказами, що позивач систематично проходить лікування та витрачає на це значні власні кошти.

Так у 2021 році позивач перебував на лікуванні у військовому госпіталі В/ЧА1065 про що надано виписку, проте це не свідчить про систематичність, оскільки це було лише 1 раз і як зазначено в виписці це стан після забою коліна 07.05.2019(а.с.17 зворотній бік)

Долучене обстеження КНП "Міська клінічна лікарня м.Слов`янська"згідно якого у ОСОБА_2 виявлено "Остеохондрох з випинанням та протрузією дисків" (а.с.18 зворотній бік) проте вказано, що даний висновок не є остаточним діагнозом потребує консультації лікуючого лікаря. Висновку лікуючого лікаря не надано, як і не надано доказів лікування ОСОБА_2 з приводу виявленого в нього захворювання.

Щодо доводів про утримання матері позивачем.

Так дійсно, матір позивача - ОСОБА_8 , є особою з обмеженими можливостями з 2019 року і безстроково, їй встановлена 1 Б група інвалідності. Суду доведено, що вона дійсно перебувавла в стацонарі з11.12.2023 по 22.12.2023 КНП "Черняхівське ТМО" з діагнозом консолідований багатоуламковий перелом зовнішньої кісточки лівої гомілки зі зміщенням з розривом дистального міжгомілкового синдесмозу та 19.05.2023 на прізвище ОСОБА_10 видано рахунок фактуру № Ч-00000243 з придбання набіру металоконструкцій для остеосинтезу малогомілкової кістки (комплект) вартістю 14250,00 грн .

Разом з цим, суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що металоконструкцію для остеосинтезу малогомілкової кістки (комплект) вартістю 14250,00 грн . для матері придбав саме позивач.

За приписами ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно правового висновку Верховного Суду викладеного в постанові від 21 липня 2021 року в справі 287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування з важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд має право винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі (правова позиція Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2022 року в справі 857/7/22).

Так ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Представник позивача не довів суд, що майновий стан позивача значно погіршився. Навпаки, матеріали справи свідчать про те, що позивач покращив свій матеріальний стан

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_2 станом на 01.03.2024 мав заборгованність зі сплати аліментів по виконавчому листу №2-2865 виданого Корольовським районним судом м.Житомира від 30.09.2013 в сумі 850547,24 грн , та в березні 2024 в рахунок погашення боргу стягувачу перераховано 66404,34 грн внаслідок чого станом на 19.03.20254 заборгованність зменшилася та складає 784142,90 грн (а.с.45-46)

У вказаному розрахунку вказано, що в травні 2013 року ОСОБА_2 мав дохід 2779,00 грн, який поступово збільшувався так у травні 214 року дохід складав 3786,42 грн, у травні 2015 - 4131,37 грн, у травні 2016- 7586,83 грн (проте ОСОБА_2 продовжував сплачувати по 300,00 грн аліментів), у травні 2017 року дохід складав - 8780,24 грн, у травні 2018- 12039,84 грн , у травні 2019 року - 14955,94 грн, у травні 2020 року - 16724,21 грн ( (проте ОСОБА_2 продовжував сплачувати по 500,00 грн аліментів) у травні 2021 рок удохід ОСОБА_2 складав 17094,93 грн, у травні 2022 року - 22389,54 грн ( ОСОБА_2 сплачував в цей час по 1000,00 грн аліментів) у травні 2023 року дохід - 86239,40 грн, у лютому 2024 року - 90451,23 грн ( ОСОБА_11 сплачує аліменти в сумі 2000,00 грн)

Про покращення майнового стану ОСОБА_2 свідчить і виписка ПРИВАТБАНКУ (а.с.7-8, 20) згідно якої він отримує грошове забезпечення від В/Ч НОМЕР_1 .

Згідно цієї виписки ОСОБА_2 у лютому 2024 - отримано 90451,23 грн, у січні 2024 - 84703,65 грн, у грудні 2023 року - 130236,07 грн у листопаді 2023 - 127757,68 грн, у жовтні 2023 року - 102656,07 грн, у вересні 2023 року - 94123,81 грн, у серпні 2023 року - 126829,88 грн, у липні 2023 року - 111521,07 грн, у червні 2023 року - 110739,94 грн, у травні 2023 року - 86239,40 грн, у квітні 2023 року - 84426,04 грн, у березні 2023 року -92454,29 грн, у лютому 2023 року - 129420,61 грн, у січні 2023 року - 99574,97 грн , в січні 2024 отримано 84703,65 грн, у лютому 2024 -90451,23 грн.

Таким чином, позивач протягом тривалого часу сплачував аліменти в розмірах, які не відповідали його доходам та фактично не виконував рішення суду. Так отримуючи грошове забезпечення в сумі більше ніж 100000,00 грн (грудень, листопад, жовтень, липень 2023 року) він сплачував своїй дитині лише 2000,00 грн та вважав, що цього достатньо.

Проте, після накладення арешту на його рахунки та грошове забезпечення та спонукання його до виконання рішення суду про необхідність сплати аліментів у розмірах, що визначені судом -1/3 частини від його доходу зверну, зокрема зобов`язання державним виконавцем В/Ч НОМЕР_1 здійснювати щомісячне відрахування із доходів боржника на користь стягувача з 01.03.2024 року у розмірі 1/2 частини доходу з яких 1/3 частина доходу (але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) - чергові платежі до повноліття дитини та 1/6 частина доходу на погашення боргу в сумі 785142,90 грн він звернувся до суду та намагався довести, що існують підстави для зменшення розміру аліментів аж до 1/8 частини його доходів.

Отже, сторона позивача не довела суду, що відбулося "значне погіршення матеріального становища позивача", що може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Також факт наявності на утриманні у позивача іншої дитини - ОСОБА_5 2014 року народження, та матері інваліда 1 групи Б, як і поранення, не надає підстав для зменшення розміру аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аж до 1/8 частини доходів позивача.

Разом з тим суд враховує, що відповідач погоджується, що наявність матері похилого віку, яка з 2019 року має з 1 групу інвалідності, 10 річної дитини, поранення яке отримав відповідач, все ж таки потребують витрат з боку відповідача, та погоджується, що аліменти на їх спільного сина мають бути зменшені з 1/3 частини до 1/4 доходів позивача.

За таких обставин, суд приймає рішення про часткове задоволення позову та зменшення розміру аліментів , що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання їх сина ОСОБА_13 з 1/3 частини доходів позивача до 1/4 частини його доходів, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття .

Суд вважає, що зменшивши розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 з 1/3 частини доходів позивача до 1/4 частини його доходів він ставить дітей позивача в рівні умови, а позивач також матиме реальну фінансову можливість надавати допомогу матері, як особі з обмеженими можливостями та за потреби виділити кошти на своє лікування.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 81, 84, 181, 182, 191 Сімейного Кодексу України, статтями 10, 13, 247, 258, 263, 267, 273, 355, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом представника позивача ОСОБА_2 адвоката Давиденко Надії Володимирівни до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задовільнити частково.

Зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16.09.2011 у справі №2-2865/11, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 від усіх видів доходів щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира або безпосереднньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та оголошено 05.08.2024

Cуддя В. М. Шкиря