Дата документу 30.07.2024 Справа № 333/3944/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 333/3944/24 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрієва М.М.
№ 22-ц/807/1313/24-2 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2024 року визнано перелічені в мотивувальній частині ухвали дії представника позивача ОСОБА_1 - зловживанням процесуальними правами. Застосовано до представника позивача ОСОБА_1 захід процесуального примусу у виді штрафу.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави штраф у сумі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 6056 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість грн.).

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою судуОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За матеріалами справи до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, яка була передана у провадження судді Дмитрієвої М.М.

В своїй позовній заяві ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 3 300 000 (три мільйони триста тисяч) гривень за договором позики від 01.05.2015 року та звернути стягнення на майно боржника шляхом припинення права власності на нього та визнання права власності на вказане майно за ОСОБА_2 , в рахунок сплати боргу за договором позики, а саме:

- житловий будинок, загальною площею 189,50 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку, площею 0,0686 га, кад. №:07:081:0106 та житловий будинок, загальною площею 113,00 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 .

Дослідивши позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про зловживання правами представником позивача.

Так, судом першої інстанції встановлено, що представник позивача - ОСОБА_1 неодноразового звертався до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з аналогічними позовними заявами, що й у даній справі.

Зокрема, за інформацією від керівника апарату Комунарського районного суду м. Запоріжжя (Зазначена інформація також міститься на сайті Судова влада) за період з 22.04.2024 року по 26.04.2024 року представником позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 подано до Комунарського районного суду м. Запоріжжя п`ять абсолютно аналогічних позовів до відповідача ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та звернення стягнення на майно боржника.

Вказані позовні заяви ухвалами суддів були повернуті представнику позивача.

Суд першої інстанції, враховуючи, що представник позивача в інтересах позивача подав протягом короткого проміжку часу п`ять аналогічних позовів до того самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, вважав, що такі дії вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями, з метою обрання конкретного судді для розгляду вказаної цивільної справи, що свідчить про зловживання ним процесуальними правами.

Натомість таке твердження є припущенням з огляду на такі обставини.

Згідно п.2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що представник позивача у тексті позовної заяви не приховував, що він подавав інші позови, зазначав про це, але посилався на те, що це було зроблено у зв`язку з некоректною роботою системи електронний суд та неможливістю надіслати позов з належними додатками.

При цьому представник позивача у тексті позову зазначав, що були подані заяви про відкликання цих позовів.

До того ж до постановлення зазначеної ухвали 24 квітня 2024 року тотожні позовні заяви були повернені.

Не спростована та обставина, що тотожні позовні заяви надходили без додатків та з цього приводу складалися акти.

Судом не були перевірені доводи представника позивача про некоректну роботу системи електронний суд, не була проведена перевірка роботи системи, не було складено відповідний акт службового розслідування тощо.

За таких обставин відсутні підстави для переконливого висновку про зловживання правами, а відтак і для застосування до представника позивача заходів процесуального примусу.

Керуючись ст. ст. 374, 148, ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2024 року у цій справі про застосування заходів процесуального примусу скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 31 липня 2024 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков