Справа № 544/821/24
пров. № 2/544/392/2024
У Х В А Л А

про відвід судді

02 серпня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ступніка С.В. (діє на підставі ордеру серія ВІ № 121357 від 25.04.2024 року),

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Гордієнка Ю.П. (діє на підставі ордеру серія ВІ № 1216548 від 09.05.2024 року),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду по вул. Ярмарковій, 17 м. Пирятин заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Ступнік Сергій Васильович до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання недійсними правочинів та про застосування наслідків недійсності правочинів,

у с т а н о в и в :

У провадженні судді Пирятинського районного суду Полтавської області Ощинської Ю.О. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 в до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання недійсними правочинів та про застосування наслідків недійсності правочинів.

02 серпня 2024 року до Пирятинського районного суду Полтавської області від відповідача по справі ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді, в обґрунтування якої вказав, що на даний час існують обставини, що викликають у нього сумнів в неупередженості та об`єктивності та (або) об`єктивності судді при розгляді нею справи № 544/821/24. Це підтверджується незаконними діями та судовими рішеннями судді Ощинської Ю.О. при розгляді нею справ № 54/1061/19 та № 544/1060/19. В подальшому рішення по яких були скасовані Верховним судом та направлені на новий розгляд. Також ним направлялася скарга до Вищої ради правосуддя щодо дисциплінарного проступку судді. Вважає, що за всіх цих обставин головуюча суддя Ощинська Ю.О. не може об`єктивно та неупереджено розглядати справу № 544/821/24. Додатково вказав, що скарга щодо дисциплінарного проступку судді ним подавалася до Вищої ради правосуддя у 2019 році та у відкритті провадження останньої було відмовлено.

Представник відповідача ОСОБА_2 просив задовольнити заяву з підстав, викладених у ній.

Представник позивача у судовому засідання заперечував проти задоволення заяви, оскільки обставин, які б викликали сумніви в упередженості судді, немає. Крім того додатково зазначив, що ті справи про які у своїй заяві пише відповідач стосувалися іншого позивача та інших обставин справи, які по суті вже розглянуті. Скарга щодо дисциплінарного проступку судді, про яку пише відповідач, подавалася ще у 2019 році по іншій справі не пов`язаній з даним позивачем, у відкритті якої було відмовлено.

Вивчивши думку учасників, наявні в розпорядженні суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід судді надійшла у день розгляду справи, а саме 02.08.2024 року то вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу.

Відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

Так, відповідно до ст.ст. 3, 10 Цивільного процесуального кодексу України цивільні справи вирішуються на основі закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них. Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду. Метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Белгії» від 01.10.1982р.; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р).

Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер.

Якщо заяву про відвід подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказуванню. Чинним законодавством не передбачено, якими саме засобами доказування можуть бути доведені підстави для відводу.

Скарга щодо дисциплінарного проступку судді, про яку пише заявник, мала місце у 2019 році і була подана у справі де позивачем виступала інша особа та стосувалася іншого предмету спору. Дана скарга була розглянута та відмовлено у відкритті провадження останньої.

Суд зазначає, що подання скарги не свідчить про упередженість судді під час розгляду справи, а тому не може бути підставою для відводу. Така позиція висловлена і у рішенні Ради суддів України від 08.06.2017 року № 34, яке встановлює, що наявність скарги щодо судді у провадженні ВРП не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

Отже, заявлення відводу є процесуальним правом особи, а той факт, що підставою такого відводу є скарга на суддю в ВРП, за загальним правилом, не спричиняє конфлікту інтересів.

Щодо незгоди відповідача з рішеннями судді по справах № 544/1060/19 та № 544/1060/19, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Наприклад, в ухвалі від 18.12.2018 р. у справі № 910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення - зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням суду».

Наведені відповідачем доводи щодо відводу судді, зокрема прийнятих рішень в інших справах, є його суб`єктивною думкою, нічим не підтверджено і ніяк не свідчать про наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості, об`єктивності судді та унеможливлюють ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі.

Заява про відвід не містить будь-яких обґрунтованих доводів, підтверджених належними та допустимими доказами щодо упередженості або необ`єктивності чи (або) об`єктивності як зазначає відповідач судді Ощинської Ю.О. під час розгляду цивільної справи № 544/821/24. Дії судді, які описані в заяві про відвід, на думку суду, жодним чином не свідчать про упередженість чи зацікавленість.

Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачем ОСОБА_2 було отримано разом з додатками до позову 05.05.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Факт обізнаності ОСОБА_2 про розгляд справи у суді підтверджується також заявою про ознайомлення з матеріалами справи його представником - адвокатом Гордієнком Ю.П. від 10.05.2024 року.

Заява відповідача ґрунтується на припущеннях, доводи, зазначені в заяві є надуманими та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Також не було встановлено будь-яких інших підстав, які виключають участь головуючого судді у розгляді справи.

Оцінюючи зміст заяви, суд приходить до висновку, що правові підстави для відводу судді в розумінні статей 36-37 ЦПК України, відсутні, оскільки посилання відповідача на упередженість судді, ґрунтується виключно на його припущеннях та догадках та не підтверджені належним чином письмовими доказами, тому заяву ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Ощинської Ю.О. необхідно залишити без задоволення за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 36-39, ч. 5 ст. 40 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Ощинської Ю.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Ступнік Сергій Васильович до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання недійсними правочинів та про застосування наслідків недійсності правочинів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02.08.2024 року.

Суддя Ю.О.Ощинська