УХВАЛА

31 липня 2024 року

м. Київ

справа № 759/6806/23

провадження № 61-10460ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року, додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 01 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Немішаївської селищної ради; Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказани позовом, в якому просив:

- визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 ;

- визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 ;

- припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу, виданого 15 листопада 2018 року Святошинським районним судом

м. Києва, та виконавчим провадженням № НОМЕР_1;

- стягнути з ОСОБА_2 на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

- звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва

від 01 квітня 2024 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23 000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку в частині припинення стягнення аліментів на дітей, стягнення з відповідача аліментів на дітей, звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам. Також просив відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня

2024 року та додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 1 квітня 2024 року залишено без змін.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Семенець Г. Л.19 серпня 2024 року звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року, додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 01 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року. Вказані судові рішення оскаржує в частині вирішення позовних вимог припинення стягнення аліментів на дітей та звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, а також в частині стягнення судових витрат.

Вказана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Київським апеляційним судом прийнято постанову 18 червня 2024 року, дата складення повного тексту якої відсутня, тобто останнім днем касаційного оскарження даної постанови є 18 липня 2024 року.

Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 19 липня 2024 року, що вбачається з відмітки на поштовому конверті, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник вказує, що копію повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано 08 липня 2024 року.

Проте із заявою чи клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження заявник не звернувся. Можливість вирішення цього питання при відсутності заяви про поновлення строку, за власною ініціативою суду, законом не передбачено.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, заявник має право надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року із зазначенням підстав для поновлення такого строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі заявник вказує, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору в частині стягнення аліментів на підставі статті 5 ЗУ «Про судовий збір».

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (пункт 3 частини першої статті 5 ЗУ «Про судовий збір»).

Предметом позову в цій справі є припинення стягнення аліментів з позивача, а не їх стягнення на користь позивача. Тому пільга щодо сплати судового збору в цій справі не поширюється на позивача.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684,00 грн.

Предметом касаційного оскарження є дві вимоги немайнового характеру, а самеприпинення стягнення аліментів на дітей та звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами

Враховуючи те, що позивач звернулася до суду першої інстанції у лютому

2020 року, то заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 4 294,40 грн (((2 684,00 грн х 0,4) х 2) х 200 %).

Оскільки до касаційної скарги заявником додано квитанцію № 0.0..1 від 18 липня 2024 року про сплату судового збору в розмірі 2 422,40,00 грн, то йому необхідно доплатити 1 872,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

У порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України заявником у касаційній скарзі не зазначено третіх осіб: Службу у справах дітей Немішаївської селищної ради та Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

За таких обставин, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій необхідно зазначити всіх учасників справи, а саме третіх осіб: Службу у справах дітей Немішаївської селищної ради та Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві та їх місцезнаходження, а також надіслати копії уточненої скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року, додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 01 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині наведення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження заявниці буде відмовлено у відкритті касаційного провадження, а в разі невиконання вимог іншої частини даної ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська