Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3303/24
Провадження №: 2/332/1904/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановила:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів, в якій просить стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь, аліменти на утримання доньок - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частки всіх видів прибутку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей.

Ухвалою судді від 04 червня 2024 року вказану позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам, викладеним у статтях 175, 177 ЦПК України. Надано позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання нею копії ухвали про залишення заяви без руху.

Копія вищезазначеної ухвали про залишення позовної заяви без руху була отримана позивачкою 12.06.2024, що підтверджується трекінгом рекомендованого поштового відправлення.

Станом на 02 серпня 2024 року недоліки позову не усунуті.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.11.1950), містить рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Слід зазначити, що згідно з резолютивною частиною ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя про залишення позовної заяви без руху від 04 вересня 2023 року позивач був попереджений, що у разі невиконання вимог ухвали суду позовна заява буде вважатись неподаною та повернута.

Враховуючи, що позивач не усунув недоліки позовної заяви відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2024 року, суддя убачає визначені законом підстави для повернення позовної заяви позивачеві.

Згідно з ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,-

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів, - повернути позивачеві.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М.Погрібна