Справа № 175/8269/23
Провадження № 2/175/2087/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"31" липня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу - Сидоревич Валентина Азисівна, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу - Сидоревич Валентина Азисівна, про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки:

№:03:001:0008, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: №:03:001:0009, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства. Вищевказані земельні ділянки були передані у спільну сумісну власність ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . У зв?язку з тим, що розмір часток між співвласниками невизначений, постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Сидоревич В.А. від 26.07.2023 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито підготовче провадження у справі.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

23.04.2024 року засобами електронного зв`язку представник позивача надіслала уточнену позовну заяву, в якій просить суд визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку земельної ділянки №:03:001:0008 та 1/3 частку земельної ділянки №:03:001:0009.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 20.09.1994 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис №1098. Батьком записаний ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкомом Жовтневої районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 24.01.1997 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №96. Батьком записаний ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Бабушкінським районним у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 31.05.2016 року, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено актовий запис №871.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Шевченківським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 26.04.2018 року, актовий запис №828.

Після смерті ОСОБА_4 , на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить: земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер №:03:001:0008, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер №:03:001:0009, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до довідки відділу обліку проживання фізичних осіб Дніпровської міської ради від 20.06.2018 року №14/5-5370, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . За вищевказаною адресою також були зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Заявою від 19.05.2018 року ОСОБА_4 відмовився від належної йому частини спадкового майна за законом на користь іншого спадкоємці ОСОБА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Сидоревич В.А. від 26.07.2023 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки, співвласники земельних ділянок - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 померли, а розмір часток між співвласниками визначити неможливо.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯД, №984909, від 16.01.2008 року, ОСОБА_4 на підставі рішення 11 сесії 5 скликання Волоської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 23.08.2007 року була видана земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер земельної ділянки: №:03:001:0008, за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Співвласниками земельної ділянки є: ??? ОСОБА_5 , ??? ОСОБА_2 .

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯД, №984910, від 16.01.2008 року, ОСОБА_4 на підставі рішення 11 сесії 5 скликання Волоської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 23.08.2007 року була видана земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер №:03:001:0009, за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства. Співвласниками земельної ділянки є: ??? ОСОБА_5 , ??? ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 07.06.2016 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що зроблено актовий запис №91.

Після смерті ОСОБА_5 , державним нотаріусом Дніпровської районної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом його доньці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт.

Згідно ст. 86 Земельного Кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними . Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно ч. 3-5 ст. 89 Земельного Кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Положеннями ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що земельні ділянки №:03:001:0008 та №:03:001:0009, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності без визначення ідеальних часток кожного співвласника належали ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Таким чином матеріалами справи доведено, що до складу спадкової маси після смерті ОСОБА_4 увійшли належні йому частки у праві спільної сумісної власності вищевказаних земельних ділянок.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем підтверджено належними та допустимим доказами факт того, що він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смертіОСОБА_4 , якому на праві спільної сумісної власності належали вищевказані земельні ділянки.

З огляду на викладене, оскільки не визначення часток кожного співвласника унеможливлює отримання позивачем свідоцтва на право на спадщину, суд доходить висновку про можливість виділення частки із спадкового майна та визнання права власності за позивачем в порядку спадкування на 1/3 частку земельних ділянок. При цьому суд звертає увагу на те, що у відповідності до положень ст. 370 ЦК України, визначення часток у вказаних розмірах не порушує прав відповідачів.

Крім того, суд враховує, що відповідачі у своїх заявах не заперечували проти задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, що визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, з урахуванням визнання позовних вимог, суд доходить висновку, що уточнена позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу - Сидоревич Валентина Азисівна, про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) право власності на 1/3 у спільній частині на земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки: №:03:001:0008, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею: 0,2500 га розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з правом на здійснення реєстрації за ОСОБА_1 права власності на вказану земельну ділянку.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) право власності на 1/3 у спільній частині на земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки: №:03:001:0009, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, площею: 0,5257 га., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з правом на здійснення реєстрації за ОСОБА_1 права власності на вказану земельну ділянку.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель