Справа № 496/4471/22
Провадження № 2/496/1009/24
30 квітня 2024 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Пендюри Л.О.
за участю секретаря Дягилева В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ТОВ «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат, 3% річних за користування грошовими коштами
Свої вимоги мотивує тим, що 26.06.2014 року заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області по справі №496/2062/14-ц позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» №ОД14/03/2008/840-К/105 від 19.03.2008 року в сумі 700 739 грн 12 к.
Посилаючись на те, що рішення суду про стягнення грошових коштів відповідачами не виконано позивач як правонаступник ПАТ «КБ «НАДРА», просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати та 3 % річних за користування грошовими коштами.
У судове засідання, представник позивача ТОВ «Консалт Солюшенс» не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі до судового засідання не з`явились, хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відзив на позов не подали, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2014 року рішенням Біляївського районного суду у справі 496/2062/14-ц позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» №ОД14/03/2008/840-К/015 від 19.03.2008 року в сумі 700 739 грн 12 к. (а.с. 6-8).
Таким чином, ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» у правовідносинах що були предметом розгляду у справі № 496/2062/14-ц за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому у Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», як у правонаступника ПАТ «КБ «НАДРА», виникло право вимагати від відповідачів сплати інфляційних втрат та 3 % річних за користування грошовими коштами у розмірі, наведеному у розрахунку заборгованості (а.с.4-5).
За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:
1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);
2) правонаступництва;
3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);
4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
За змістом ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 кодексу.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Отже, заборгованість відповідачів перед позивачем у розмірі 700739 грн 12 к., що була встановлена рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26 червня 2014 року по цивільній справі №496/2062/14-ц - є зобов`язанням відповідно до норм цивільного права.
Відповідно до статті 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні.
Як вбачається з рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 червня 2014 року по цивільній справі №496/2062/14-ц, зобов`язання відповідачів виражено у гривні. Таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов`язанням.
Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Будь-яке зобов`язання, що зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов`язанням, незалежно від правових підстав його виникнення і в випадку його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України.
За змістом цієї норми закону (ст. 625 ЦК України) нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Аналогічна правова позиція наведена у рішенні Верховного Суду України по справі № 6-113цс14 від 1 жовтня 2014 року.
В даному рішенні суду зазначається, що позивач в цій справі звернувся до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за несвоєчасне виконання рішення суду.
Так, в період з 26.06.2014 року по день подачі позову до суду відповідачі своє зобов`язання з повернення грошових коштів не виконали та безпідставно користуються коштами у розмірі 700739 грн. 12 к., що належали до сплати ПАТ «КБ «НАДРА», а після укладення договору про відступлення права вимоги позивачу.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідачі не надали суду доказів виконання ними свого зобов`язання, встановленого рішенням суду від 26.06.2014 року.
Враховуючи викладене суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.
З платіжного доручення №260 від 19 вересня 2022 року вбачається, що позивачем за подання позовної заяви сплачено 3245 грн 27 к., а тому відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви підлягають стягненню в рівних частинах з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 509, 512, 514, 524, 543, 625 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат, 3% річних за користування грошовими коштами задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту через Біляївський районний суд Одеської області.
Повний текст рішення складено 30 квітня 2024 року.
Суддя Л.О. Пендюра