Провадження №4-с/523/79/24
У Х В А Л А

"02" серпня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових зассідань- Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державних виконавців Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та просить :

-визнати протиправною відмову державних виконавців відділу в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про звернення до Суворовського районного суду м.Одеси із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 752/7784/19, поданої у межах виконавчого провадження № 74077032;

-зобов`язати державних виконавців відділу, які здійснюють примусове виконання виконавчого провадження № 74077032, належним чином звернутися до Суворовського районного суду м. Одеси в порядку ст. 435 ЦПК України із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 752/7784/19 , в якій зазначити таку прохальну частину: «Змінити спосіб і порядок виконання виконавчого листа у справі № 752/7784/19 виданого Суворовським районним судом міста Одеси від 22.01.2024 року встановивши протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду цієї заяви новий адаптаційний спосіб і порядок виконання рішення: шляхом зобов`язання ОСОБА_1 забезпечувати спілкування ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця о 12:00 години за відеозв`язком через застосунок WhatsApp (або відеоконференцію Zoom, або за згодою через інший подібний застосунок) з використанням телефону матері дитини 067-488- 48-80 та телефону стягувача;

-або зобов`язати державних виконавців відділу, які здійснюють примусове виконання виконавчого провадження № 74077032, надати обґрунтовану відповідь з приводу їхнього бачення, яким способом (окрім особистих слів Єлизавети) треба довести їм небажання дитини спілкуватися з родичами.

В обгрунтування скарги заявниця зазначила, що у виконавчому провадженні №74077032 примусово виконуються судові рішення у справі №752/7784/19 щодо спілкування бабусі з боку батька ОСОБА_2 із онукою ОСОБА_3 кожної першої неділі місяця о 12:00. Так, станом на 25.06.2024 року у виконавчому провадженні № 74077032 було 3 спроби виконати рішення суду: 07.04.2024, 05.05.2024, 02.06.2024. 07 квітня 2024 року (у першу неділю місяця) о 12:00 до адреси проживання ОСОБА_1 прибули - головний державний виконавець ОСОБА_4 , стягувач ОСОБА_2 , представник стягувача ОСОБА_5 ..

Дитина ОСОБА_3 побачила, що прибув батько, та категорично відмовилася спілкуватися з родичами. До прибулих осіб вийшов представник боржника ОСОБА_6 , який повідомив гостям, що дитина категорично відмовилася спілкуватися з батьком та бабусею. Далі за відео зв`язком по телефону ОСОБА_3 повідомила державному виконавцю та всім присутнім, що не хоче нікого бачити і ні на яку зустріч не піде.

За результатами зустрічі державний виконавець склав акт від 07.04.2024р., в якому зазначив, що боржник не забезпечив явку дитини ОСОБА_3 . На зворотному боці акту представник боржника ОСОБА_6 написав «Дитина, дізнавшись про присутність батька, категорично відмовилась виходити для зустрічі з бабусею, про що повідомила учасників виконавчих дій за допомогою відеозв`язку».

05 травня 2024 року (у першу неділю місяця) на чергову заплановану зустріч з дитиною о 12:00 до адреси проживання ОСОБА_1 прибули - державний виконавець ОСОБА_7 , стягувач ОСОБА_2 , повторно прибув представник стягувача ОСОБА_5 .. Як наслідок, ОСОБА_8 відмовилася від будь-якої комунікації з бабусею і з батьком.

За результатами зустрічі державний виконавець склав акт від 05.05.2024р, в якому зазначив, що боржник не забезпечив явку дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 02 червня 2024 року (у першу неділю місяця) на чергову заплановану зустріч з дитиною о 12:00 до адреси проживання ОСОБА_1 прибули державний виконавець ОСОБА_9 , стягувач ОСОБА_2 , втретє прибув представник стягувача ОСОБА_5 , який є батьком малолітньої ОСОБА_3 . Та обставина, що ОСОБА_10 , який не має жодного відношення до ВП 74077032 кожного разу приїжджає на зустріч ОСОБА_2 з дитиною, достеменно знаючи що дитина боїться його та відмовляється з ним спілкуватися, свідчить про те, що сторона стягувача зацікавлена не у виконанні рішення, а в навмисному створенні обстановки для невиконання рішення, щоб в подальшому клопотати перед державним виконавцем щодо застосування до боржника примусових заходів виконання рішення. Як наслідок ОСОБА_8 відмовилася зустрічатися з батьком і бабусею. До прибулих вийшли адвокат Голосов Ю.В., як представник ОСОБА_1 , та ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які повідомили присутнім що дитина не хоче виходити, оскільки боїться батька, та не хоче спілкуватися з бабусею. Також дитина налякана вибухом, який пролунав під час повітряної тривоги. Адвокат Голосов В. надав письмові пояснення наступного змісту: «Неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сьогодні о 12:20 год. 02 червня 2024 року відмовилась виходити з будинку АДРЕСА_1 через те, що налякана присутністю батька, вважає, що батько має намір її викрасти у матері та увезти до іншого міста, а також, у зв`язку з тим, що налякана вибухом, який пролунав у повітряному просторі у м. Одесі о 11:40 год 02 червня 2024 року, а тому дитина не бажає залишати будинок і своїх рідних, у присутності яких відчуває безпеку...» Отже під час всіх трьох спроб не вдалося виконати рішення суду з причини, що 9- річна дитина ОСОБА_3 , 2015 р.н. відмовляється спілкуватися з бабусею.

Відтак, наразі всі учасники виконавчого провадження № 74077032 є заручниками ситуації, що дитина не хоче спілкуватися з бабусею. А бабуся з батьком намагаються силою зламати дитину, що є недопустимим.

Враховуючи описані обставини, для забезпечення реального виконання судового рішення без здійснення психологічного тиску на дитину було б доцільним хоча б тимчасово змінити спосіб виконання рішення суду про спілкування бабусі з дитиною з очних побачень на спілкування за відеозв`язком. Така зміна способу виконання рішення надасть можливість встановити контакт між дитиною та бабусею в комфортній для дитини обстановці, виключить фізичну присутність ОСОБА_13 поблизу дитини, та сприятиме адаптації дитини до спілкування з бабусею.

Оскільки ОСОБА_1 , яка є боржником у виконавчому проваджені, позбавлена самостійного права на звернення до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду, а у державного виконавця є таке право, ОСОБА_1 вирішила попросити державного виконавця звернутися до суду. 25 червня 2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до Суворовського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) із заявою та проханням звернутися до Суворовського районного суду м. Одеси в порядку ст. 435 ЦПК України із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

За результатами розгляду вказаного звернення був наданий лист Суворовського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) від 10.07.2024 № 120661, яким відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 від 25.06.2024 з підстав, що державний виконавець не може прийняти до уваги і визначити відмову спілкування онуки ОСОБА_3 , як обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, так як він не пересвідчився особисто у даному факті, а посилання на факт відмови неповнолітньої ОСОБА_3 це лише твердження законного представника, яке не обґрунтоване та не перевірене державним виконавцем. ОСОБА_1 вважає таку відмову державних виконавців незаконною.

Після надходження цивільної справи, 18 липня 2024 року суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

22 липня 2024 року скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Учасники справи повідомлені про розгляд справи 29.07.2024 р належним чином на наявні електронні адреси. Про причини неявки не повідомляли, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися .

26 липня 2024 року через підсистему «Електронний суд» Суворовським відділом державної виконавчої служби міста Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надіслано заперечення на скаргу разом з копіями матеріалів виконавчого провадження. За змістом заперечень представник відділу просить відмовити в задоволенні скарги вказуючи на те, що 07.04.2024 року державним виконавцем відділу проведено перевірку виконання рішення суду та встановлено наступне: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були відсутні за адресою, яка визначена виконавчим документом, як місце проживання/реєстрації ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , тобто ОСОБА_1 рішення суду не виконала, явку малолітньої ОСОБА_3 , 13.02.2015 року не забезпечила. Пояснення, заяви, клопотання, скарги, пропозиції за вказаними обставинами на адресу відділу не надходили станом на день проведення перевірки. 17.04.2024 року на адресу відділу від законного представника боржниці надійшла скарга на дії державного виконавця, про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо зазначення у Акті державного виконавця від 07.04.2024 року у рамках ВП №74077032 обставин та подій, що не відповідають дійсності, а саме: на думку представника боржника - ОСОБА_6 , державний виконавець мав би зазначити, що дитина відмовилася від зустрічі з бабусею - ОСОБА_2 та що рішення суду не вдалося виконати з поважних причин. 22.04.2024 року відповідно до вимог ст. 63 Закону за невикнання без поважних причин у встановлений строк рішення суду, що зобов`язує боржника виконати певні дії, а саме: забезпечувати побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/ знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною десятирічного віку 22.04.2024 року на боржницю накладений штраф.

05.05.2024 року головним державним виконавцем відділу, Дідур І.М. проведено перевірку виконання рішення суду та встановлено: боржниця, ОСОБА_1 повторно не виконала рішення суду, а саме: у визначений день та час боржниця та малолітня, ОСОБА_14 за місцем проведення виконавчих дій відсутні. Зі слів сусідки, яка відмовилась назвати своє прізвище та ім`я, боржниця - ОСОБА_1 з донькою - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 не мешкають з початку повномаштабного вторгнення та оголошення військового на території України, жодного представника зі сторони боржника - ОСОБА_1 не було присутнього при перевірці.

02.06.2024 року головним державним виконавцем Відділу, ОСОБА_9 проведено перевірку виконання рішення суду та встановлено: боржниця, ОСОБА_1 не виконала рішення суду, а саме: у визначений день та час боржниця та малолітня, ОСОБА_14 за місцем проведення виконавчих дій відсутні. Пропозиція державного виконавця надати підтвердження присутності боржника та малолітньої - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 була проігнорована законним предстаником та особами присутніми зі сторони боржниці: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (батьки боржниці). У державного виконавця не було можливості пересвідчитись у фактові присутності боржниці - ОСОБА_1 та іі доньки - ОСОБА_3 за адресою, зазначеною у виконавчому документові, а саме: АДРЕСА_1 . По даному фактові був складений акт державного виконаця із викладенням обставин та подій. Законний представник боржниці - ОСОБА_1 - адвокат Голосов Ю.В. повідомив, що малолітня - ОСОБА_3 налякана присутністю батька за адресою: АДРЕСА_1 , але це лише усні припущення адвоката, не підкріплені документами. Таким чином, боржниця - ОСОБА_1 втретє рішення суду не виконала, явку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не забезпечила. Пояснення, заяви, зауваження, клопотання, скарги, пропозиції щодо неможливості викононання рішення суду від боржниці та законного представникак до виходу головного державного виконавця на дільницю для проведення перевірки виконання рішення суду не надходили до відділу.

Згідно матеріалів виконавчого провадження №74077032 боржницею жодного разу не забезпечено побачення ОСОБА_2 з онукою - ОСОБА_3 та при цьому державний виконавець, який перевіряв виконання рішення суду жодного разу не мав можливості пересвідчитись у перебуванні за визначеною адресою боржниці та неповнолітньої ОСОБА_3 . Посилання законного представника боржниці на те, що онука - Єлизавета відмовляється спілкуватися з бабусею - ОСОБА_2 не можуть вважатися як обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, оскільки державний виконавець жодного разу особисто не пересвідчився у даному фактові. У державного виконавця відсутні підстави щодо ініціювання зміни способу і порядку виконання рішення оскільки, посилання ОСОБА_6 на факт відмови спілкування онуки з бабусею - ОСОБА_2 - це лише необгрутована суб`єктивна точка зору законного представника боржника, не підтверджена жодним документом, а тому не може вважатися як обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Представник Суворовського відділу ДВС звернувся з клопотанням про розгляд скарги у його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.450 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, та матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на виконанні у Суворовському відділі ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №752/7784/19 виданого Суворовським районним судом м.Одеси 22 січня 2024 року про зобов`язання ОСОБА_1 забезпечувати побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною десятирічного віку.

07.04.2024, 05.05.2024 та 02.06.2024 р. складено акти державними виконавцями на виконання рішення суду щодо проведення зустрічей дитини з бабусею. Було зроблено висновок про невиконання рішення суду ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон)виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За нормами ч.1 ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з нормами ч.1 ст.32 Закону за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Нормами ч.1,2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як закріплено в нормі ч.1 ст.435 ЦПК України суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Нормами ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вказаною нормою в частині 2 також закріплено обов`язки і права виконавця, і саме в п.10 передбачено право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Отже, вказаними нормами закріплено право виконавця на звернення до суду, а не обов`язок, і таким правом він може скористатися, а може і не скористатися у залежності від обставин та фактів, які виникають під час виконання рішення суду.

Як вбачається із наданих матеріалів виконавчого провадження виконавцями не було встановлено перешкод для виконання рішення, порядок виконання рішення детально описаний в виконавчому документі.

Враховуючи встановлені обставини та вказані норми суд дійшов висновку, що дії державного виконавця відповідають вимогам вказаної норми, а відмова представнику боржника у зверненні до суду була обгрунтована і надана в письмовому вигляді.

Таким чином, в ході розгляду скарги судом в межах заявлених вимог не встановлено порушення державними виконавцями вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76,260,261,353,447-451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Ухвала складена 02 серпня 2024 року

Суддя