ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/464/22 Номер провадження 22-ц/814/1655/24Головуючий у 1-й інстанції Мальцев С.О. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 12 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та пені за затримку їх сплати,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів та пені за затримку їх сплати.

В обгрунтування позовних вимог вказував на те, що між сторонами укладено договір №21-07/21 від 25.08.2021 про надання правової допомоги, а саме консультаційних та посередницьких послуг по отриманню страхового відшкодування, матеріального збитку та інших пов`язаних послуг.

Згідно умов Договору №21-07/21 від 25.08.2021 ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_3 30% від суми отриманого страхового відшкодування від МТСБУ за виконані за Договором послуги. Сплата коштів Замовником Виконавцю визначена протягом п`яти діб, після отримання страхового відшкодування.

Позивач зазначив, що 30% від суми страхового відшкодування, отриманої відповідачем у розмірі 15 535,96 грн. складає 4 660,80 грн.

Після отримання страхового відшкодування 10.01.2022, відповідач кошти, передбачені Договором №21-07/21, не сплатив.

Згідно п. 6.1. Договору за порушення строків розрахунку, передбаченого Договором, Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі 5% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Зазначив, що ОСОБА_2 мав сплатити позивачу за умовами договору суму 4660, 80 грн. в строк до 15.01.2022 р. На час звернення до суду кошти відповідачем не сплачені та затримано платіж на 289 доби, а отже сума пені за затримку платежу, всього становить 72009, 36 грн.

Позивач просив суд, з урахуванням зміни позовних вимог стягнути з ОСОБА_2 на свою користь оплату за послуги, передбачену умовами Договору в розмірі 4660, 80 грн. та суму пені за затримку платежу в розмірі 67 348, 56 грн., а також суму сплаченого судового збору.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 12 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його до апеляційного суду. Посилаючись на неповне з`ясування фактичних обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Звертає увагу суду, на те, що місцевий суд не надав належної оцінки доказам, наданим позивачем на підтвердження факту отримання відповідачем страхової виплати.

Представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Заперечення на відзив, надані позивачем, містять доводи щодо необґрунтованості посилань представника відповідача, викладених у відзиві та щодо підтримання позиції позивача, висловленої ним у позовній заяві та апеляційній скарзі.

До суду апеляційної інстанції позивачем подано клопотання про участь у судовому розгляді у режимі відеоконференції, яке не підлягає до задоволення, оскільки справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без проведення судового засідання. Клопотання про розгляд справи з викликом учасників справи сторонами не подавалось, обставини, визначені ч. 3 ст. 369 ЦПК України апеляційним судом не встановлені.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що 5.08.2021 між сторонами укладено договір №21-07/21.

Предмет договору визначений в п. 1, як надання послуг, пов`язаних з юридичними послугами, представництвом в суді, збиранням необхідних документів, консультаційними та посередницькими послугами по отриманню страхового відшкодування.

У п. 3.4. Договору зазначено, що фактом виконання робіт Виконавцем є отримання Замовником страхового відшкодування або матеріального збитку за наслідками ДТП від 14.01.2015 р. Пунктом 5.1. Договору визначено, що вартість послуг та порядок оплати визначається Додатком №1 до даного Договору.

Додатком№1 до Договору про надання послуг №21-07/21 у п.1.1. зазначено, що загальна вартість послуг, пов`язаних з виконанням Договору 30% від суми страхового відшкодування сплаченою «Замовнику» МТСБУ за наслідками ДТП від 14.01.2015 р,. а п. 1.2. передбачено, що платіж сплачується протягом п`яти діб після виконання робіт Виконавцем згідно п. 3.4. цього Договору, а саме отримання Замовником страхового відшкодування.

Відмовляючи у задволенні позову, місцевий суд дійшов висновку, що позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами факту отримання відповідачем коштів страхового відшкодування. При цьому, суд взяв до уваги, що відповідач заперечував факт отримання страхового відшкодування або матеріального збитку за наслідками ДТП від 14.01.2015 р.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно положень ст.ст. 627, 628 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір, згідно умов якого (додаток №1 до Договору) вартість послуг визначається у розмірі 30% від суми страхового відшкодування сплаченого Замовнику МТСБУ. Платіж сплачується протягом 5 діб після виконання робіт Виконавцем, згідно п. 3.4 цього Договору, а саме отримання Замовником страхового відшкодування.

Отже, сторони погодили, що оплата за надані ОСОБА_1 послуги проводиться саме після отримання відповідачем коштів страхового відшкодування.

Відповідно до положень статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування, про що протягом 3-х робочих днів з дня прийняття відповідного рішеннястраховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення, та здійснити виплату. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Місцевим судом встановлено, та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ прийнято рішення про виплату ОСОБА_2 відшкодування шкоди в розмірі 15535, 96 грн.

Згідно статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вірно встановлено місцевим судом, доказів отримання страхового відшкодування (регламентної виплати) ОСОБА_2 , яка здійснена шляхом безготівкового розрахунку в розмірі 15535, 96 грн., матеріали справи не містять.

Доводи позивача щодо отримання відповідачем вказаної суми страхової виплати ґрунтуються на припущеннях, доказів того, що після прийняття рішення МТСБУ щодо проведення виплати кошти були перераховані на рахунок відповідача надано не було.

Посилання позивача, як на доказ отримання відповідачем коштів, на направлення ОСОБА_2 його банківських реквізитів позивачу суд не може прийняти як належний доказ саме отримання відповідачем коштів, оскільки з наданої копії фотознімку екрану комп`ютера не можливо встановити ким, коли, кому та з якою метою вказані реквізити направлялись, та чи направлялись взагалі. Копія скріншоту екрану телефону з наведеною перепискою, що міститься у матеріалах справи, також не може бути оцінена судом як належний доказ обставин отримання відповідачем коштів, оскільки з його змісту не слідує, що розрахунковий рахунок направлено саме відповідачем та не вказано з якою метою він направлений.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими, а також поданими у строки, встановлені статтею 83 ЦПК України.

Колегія суддів не може прийняти як доказ лист МТСБУ від 08.02.2024 щодо проведення виплати ОСОБА_2 , надангий позивачем до суду апеляційної інстанції, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач зазначений доказ не надавав.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апеляційний суд може встановлювати нові обставини лише у тому разі, коли їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність та допустимість доказів), які особа не мала можливості подати суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, чи неправомірно не були цим судом прийняті та досліджені, або можуть бути перевіреними судом апеляційної інстанції доказами, які судом першої інстанції досліджувались із порушенням встановленого порядку.

Надання особою, яка бере участь у справі, до суду апеляційної інстанції доказів, які вона без поважних причин не надала суду першої інстанції, виключає можливість їх прийняття і дослідження судом апеляційної інстанції та розцінюється як процесуальний недогляд або зловживання правом цієї особи.

Така позиція узгоджується з висновками у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі 598/1109/18, від 12 лютого 2020 року у справі 493/1538/16-ц, від 19 грудня 2020 року у справі 752/7693/17.

У клопотанні про долучення доказу ОСОБА_1 не наведено підстав, з яких позивач був позбавлений можливості подання доказів щодо отримання відповідачем страхових коштів під час розгляду справи судом першої інстанції, зокрема, у доводах клопотання позивач вказує, що вирішив звернутись до МТСБУ з відповідним запитом лише після проголошення районним судом рішення. Крім того, колегія суддів звертає увагу на твердження позивача про те, що він має доступ до особистого кабінету ОСОБА_2 в МТСБУ, оскільки він вів його справу по отриманню страхового відшкодування, а отже доходить висновку, що будь яких перешкод для отримання відомостей щодо проведення ОСОБА_2 страхової виплати.

Враховуючи наведене, колегія суддів не приймає вказаний доказ відповідно до ч.3 ст.367 ЦПК України.

Інші, наведені в апеляційній скарзі, твердження є тотожними позиції позивача, висловленій у суді першої інстанції, які були предметом дослідження судом першої інстанції, та їм була надана відповідна правова оцінка.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення позову. Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367,374ч. 1 п. 1,375,381,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 12 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

О.В. Чумак