_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3125/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

секретаря судового засідання Бродецької Тетяни Вікторівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (, місце знаходження: м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

08.04.2024 року позивач ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" суму заборгованості в розмірі 48.215,80 грн., судовий збір в розмірі 2422,41 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2024 року головуючим у справі обрано суддю Васильків О.В.

Ухвалою від 08.05.2024 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач ОСОБА_1 поштову кореспонденцію за адресою реєстрації отримувати відмовися 21.05.2024 року.

Адвокат Таранова Н.В., яка діє на представництво інтересів ОСОБА_1 17.06.2024 року ознайомилась з матеріалами справи та 01.07.2024 року направило до суду поштою відзив на позовну заяву. При цьому, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 відмовився від отримання поштової кореспонденції 21.05.2024 року, строк на подання відзив сплинув ще 06.06.2024 року. У відзиві на позов посилання на докази поважності пропуску строку для подання відзиву відсутні, в зв`язку з чим суд відхиляє клопотання представника відповідача про поновлення строку на подачу відзиву на позов.

Згідно з ч.ч. 7,8 ст. 128 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач ОСОБА_1 будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав.

На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу по суті.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 21.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (правонаступником якого на теперішній час є ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА») та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір № 5575393 про надання споживчого кредиту на суму 9541,90 грн. строком на 345 днів. 06.05.2022 року відповідач здійснив на рахунок позивача оплату в розмірі нарахованих процентів за користуванням кредитом на суму 1510,00 грн. 19.06.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ « ФК Фінтраст Україна» укладений договір факторингу № 19.06/23-Ф. Станом на 16.03.2022 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не виконав, утворилась заборгованість, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

21.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 5575393 про надання споживчого кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого, позичальник отримав кредит у розмірі 9600,00 грн. шляхом переказу коштів на платіжну картку строком на 345 днів, зі сплатою 1,99% в день процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом. В свою чергу, позичальник зобов`язався своєчасно повернути кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. Договір № 5575393 про надання кредиту було підписано позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора С735308, 21.02.2022 року о 13:43 годин /а.с.31-36/.

Підписуючи цей договір, споживач підтвердив, що з укладенням цього договору йому в чіткій та зрозумілій формі надана інформація вказана відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» розміщена на Веб-сайті. Позичальник ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику.

Судом досліджено Картку обліку Договору (розрахунок заборгованості), відповідно до якої загальна заборгованість ОСОБА_1 станом на 18.06.2023 року становить 36695,30 грн. /а.с.13-25/.

19.06.2023 року між первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 19.06/23-Ф, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінтраст Україна" перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 5575393 в загальному розмірі 36695,30 грн., з яких 9541,90 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 27153,40 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується копією договору факторингу, витягом з Реєстру боржників від 19.06.2023 року /а.с.27,91-99/.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

В ході судового розгляду справи встановлено, що 21.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (правонаступником якого відповідно до договору факторингу на теперішній час є ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА») та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір № 5575393 про надання споживчого кредиту.

З наявних матеріалів вбачається, що договір про надання споживчого кредиту № 5575393 від 21.02.2022 р. було укладений сторонами у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

В позовній заяві ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" просить про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 48215,80 грн., з яких сума кредиту - 9541,90 грн., сума процентів за користування кредитом - 38615,80 грн. При цьому в позовній заяві представник позивача зазначає, що в період з 01.05.2022 року по 26.09.2022 року було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. А тому Первісним кредитором нараховано відсотки в межах строку дії договору за період з 01.05.2022 по 26.09.2022 року за ставкою 1,99%: 9 541,90 грн * 1,99% *149 календарних днів = 27 153,40 грн. Позивачем при цьому нараховано відсотки за 60 календарних днів (27.09.2022 - 26.11.2022) в межах строку договору відповідно до наступного: 9 541,90 грн * 1,99% *60 календарних днів = 11462,40 грн. Загалом відсотки складають: 27 153,40 грн. + 11462,40 = 38615,80 грн.

Однак всупереч наведеним в позовній заяві розрахункам в наданій суду Картці обліку Договору (розрахунок заборгованості), загальна заборгованість ОСОБА_1 станом на 18.06.2023 року становить 36695,30 грн. /а.с.13-25/.

Враховуючи суперечливі розрахунки, наведені стороною позивача в позовній заяві та доданих до неї документах, суд приходить до висновку про необгрунтованість заявлених позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, на підставі вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141,263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 205, 207, 525, 526, 610-612, 626, 627, 1046 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильків О.В.