Справа № 365/350/24
Номер провадження: 2/365/231/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 липня 2024 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Кучерявої Л.М.

за участю секретаря судового засідання Матвієнко Н.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» Памірський М.А., через систему «Електронний суд», звернувся до Згурівського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором № 339547-КС-004 про надання кредиту від 12.10.2021, що становить 64006,22 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 22000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 40364,36 грн, суми прострочених платежів за комісією 1641,86 грн, та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.10.2021 між сторонами укладено Договір № 339547-КС-004 про надання кредиту (далі договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредиту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 15000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86586679 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 15000 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника за № НОМЕР_1 , котрий позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Також, 21.10.2021 між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 339547-КС-004 про надання кредиту, відповідно до умов якої позичальнику додатково надано кредит у сумі 7000 грн. Комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту складає 1050,00 грн. Також, 21.11.2021 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 339547-КС-004 про надання кредиту, відповідно до умов якої сторони домовились внести зміни в п. 1 договору та викласти «Термін дії договору» та «Строк кредиту» в новій редакції, а саме: «Термін дії договору: до 17.07.2022», «Строк кредиту: 279 днів». Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, лише частково сплатив кошти на загальну суму 13895,00 грн, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 10.04.2024 становить 64006,22 грн. У зв`язку із вищенаведеним позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 03.06.2024 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, постановила розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначила справу до розгляду по суті, визначила сторонам строки для подання заяв по суті справи, частково задовольнила клопотання позивача про витребування доказів, зобов`язала АТ КБ «ПриватБанк» надати суду інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалась банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) та інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 12.10.2021 по 14.10.2021 (за три робочі дні).

На виконання вказаної ухвали від 03.06.2024, на адресу суду 03 липня 2024 року надійшли витребувані судом документи.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направив заяву, у якій просив розгляд справи проводити у відсутність представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 пояснив, що йому терміново необхідні були кошти, тому звернувся до ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» для отримання кредиту. Спочатку отримав кредит у розмірі 15000,00 гривень, потім отримав ще 7000,00 гривень. Частково повертав кошти, коли мав таку фінансову можливість. Після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України і введення військового стану на території України кошти більше не сплачував. Позов визнав в частині тіла кредиту та комісії, пов`язаної із наданням кредиту. В частині нарахованих відсотків за користування кредитом позов не визнав.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, як кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, наведені у справі аргументи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, керуючись засадами верховенства права, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 12 жовтня 2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про надання кредиту №339547-КС-004 (Споживчий кредит. Електронна форма), підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», шляхом обміну електронними повідомленнями. За умовами укладеного договору та Паспорта споживчого кредиту кредитодавець надає позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 15000,00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності строком на 24 тижні (до 29.03.2022), із фіксованою процентною ставкою 0,86586679 процентів в день, комісія за надання кредиту 2250,00 гривень. (а.с. 35-38 паспорт споживчого кредиту, а.с. 39-41 договір, а.с. 42-44 оферта, а.с. 45-47 акцепт, а.с. 72-73 візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту).

21 жовтня 2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання кредиту № 339547-КС-004 від 12 жовтня 2021 року, підписану у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до умов додаткової угоди № 1 кредитодавець та позичальник домовились, що з дати укладення додаткової угоди кредит збільшується на 7000,00 гривень та кредитодавець, на умовах викладених у договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути збільшений кредит у строки та на умовах, викладених у договорі. Комісія за зміну умов договору складає 1050,00 гривень (а.с. 48-51 паспорт споживчого кредиту, а.с. 52-54 додаткова угода № 1, а.с. 55-57 оферта, а.с. 58-60 акцепт, а.с. 74-75 візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення електронної додаткової угоди № 1).

21 листопада 2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання кредиту № 339547-КС-004 від 12 жовтня 2021 року, підписану у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до умов додаткової угоди № 2 сторони домовились внести зміни в п. 1 договору кредиту та викласти «Термін дії договору» та «Строк кредиту» у новій редакції, а саме: «Термін дії договору: до 17.07.2022», «Строк кредиту: 279 днів» (а.с. 61-64 паспорт споживчого кредиту, а.с. 65-66 додаткова угода № 2, а.с. 67-68 оферта, а.с. 69-71 акцепт, а.с. 76-77 візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення електронної додаткової угоди № 2).

При цьому, приймаючи умови договору, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з договором та правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно їх дотримуватися (п. 7 договору).

Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 22000,00 гривень, шляхом перерахування на його банківську картку за номером НОМЕР_1 , який відповідачем було вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті (а.с. 79 квитанція від 12.10.2021 про перерахунок 15000,00 гривень, а.с. 80 квитанція від 21.10.2021 про перерахунок 7000,00 гривень, а.с. 78 анкета клієнта).

Як вбачається із інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_1 та згідно виписки за договором № б/н за період 12.10.2021-14.10.2021 по банківській карті № НОМЕР_1 ОСОБА_1 дійсно отримав грошове зарахування 12.10.2021 на суму 15000,00 грн (а.с. 140 на звороті).

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором про надання кредиту від 12.10.2021 № 339547-КС-004 із змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 21.10.2021 та додатковою угодою № 2 від 21.11.2021, належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти на загальну суму 13895,00 грн. Зважаючи на ті обставини, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за договором кредиту, у боржника станом на 10.04.2024 утворилась заборгованість за Договором про надання кредиту від № 339547-КС-004 від 12.10.2021, за період користування з 12.10.2021 по 17.07.2022, в розмірі 64006,22 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 22000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 40364,36 грн, суми прострочених платежів за комісією 1641,86 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 19-33 розрахунок, а.с. 34 довідка про стан заборгованості).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, в ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На спростування зазначених у позовній заяві доводів відповідачем ОСОБА_1 будь-яких доказів не надано.

Відповідно до ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення відповідача, надані у судовому засіданні, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

При поданні позовної заяви через систему «Електронний суд» позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 18 квитанція).

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та те, що судом задоволено позовні вимоги в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 207, 526, 626, 627, 628, 638, 639, 1054, 1055 ЦК України, ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за Договором № 339547-КС-004 про надання кредиту від 12.10.2021 року, що становить 64006 (шістдесят чотири тисячі шість) гривень, 22 копійки, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 22000 (двадцять дві тисячі) гривень, 00 копійок; суми прострочених платежів по процентах 40364 (сорок тисяч триста шістдесят чотири) гривні, 36 копійок; суми прострочених платежів за комісією 1641 (одна тисяча шістсот сорок одна) гривня, 86 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» сплачений судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні, 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.08.2024.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», адреса: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133, код в .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуюча суддя Л.М. Кучерява