Справа №442/4561/24
Провадження №2/442/1147/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою та визначити місце проживання дитини.

В обґрунтування позову покликається на те, що 09.07.2013 2013 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 346. Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спочатку подружнє життя з відповідачем складалося добре, однак згодом їх стосунки погіршились, вони перестали розуміти один одного, погляди на виховання дитини та на ведення спільного побуту у них різні. З березня 2023 року, між ними відсутні фактичні шлюбні відносини, шлюб існує формально. Між ними відсутні складові сім`ї як спільне проживання, пов`язаність спільним побутом та наявність взаємних прав та обов`язків подружжя. Примирення між ними неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичного припинення спільних зобов`язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім`ї взаємоповаги.

Його рішення про розірвання шлюбу з відповідачкою усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя. подальше застосування будь яких заходів щодо примирення подружжя, є недоцільним та неефективним і суперечить його інтересам.

Зазначає, що дитина проживає разом з ним у належній йому квартирі, повністю перебуває на його утриманні, зростає під його наглядом, він займається її вихованням. Вважає, що дитина не може бути передана для проживання з матір`ю, адже остання не може забезпечити дитині належні умови проживання, вона не цікавиться життям дитини, не часто телефонує, фінансово не допомагає, оскільки сама потребує матеріальної допомоги, проживати однією сім`єю та виховувати дитину не бажає, тобто, не виконує свої батьківські обов`язки та самоусунулась від виховання дочки ОСОБА_4 . Він дуже любить свою дочку, не уявляю життя без неї, і має змогу забезпечити їй всім необхідним, дбає про створення якнайкращих побутових умов для своєї дитини, постійно слідкує за її станом здоров`я, харчуванням, зовнішнім виглядом та розвитком, виховує та піклується про неї, а також всіма силами намагається забезпечити гідний рівень життя. У нього з дитиною склався стійкий психологічний контакт та прив`язаність, дитина його любить та поважає, тому після розірвання шлюбу між ним та відповідачкою донька і надалі залишиться проживати з ним. Він користується авторитетом серед сусідів та друзів, ніколи не позбавлявся батьківських прав, не зловживає спиртними напоями чи наркотичними засобами, не страждає будь-якими психічними розладами, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, а тому є всі підстави для задоволення позову і в цій частині.

Ухвалою судді від 07.06.2024 в зазначеній справі залишено позовну заяву без руху, надано позивачу термін для усунення недоліків.

08.07.2024 від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви, долучено письмові докази на підтвердження позовних вимог та квитанцію про сплату судового збору за позовними вимогами.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.07.2024 після одержання судом інформації відповідного органу про місце реєстрації відповідача, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 23.07.2024.

В підготовче судове засідання позивач не з`явився, 23.07.2024 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив судові витрати по справі залишити за ним.

Відповідачка в підготовче судове засідання, яке призначалось на 23.07.2024 не з`явилася, попередньо подавши суду відзив на позовну заяву позивача, у якому зазначила, що не заперечує проти задоволення позову, надавши пояснення що стосуються вимог позивача.

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 23.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено до розгляду цивільну справу у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 30.07.2024 о 10.45 год.

30.07.2024 представник третьої особи, головний спеціаліст відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради подала суду заяву у якій просить розглядати справу у її відсутності. Заперечень з приводу задоволення позову у поданій заяві не висловила, не заперечила проти його задоволення.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи у їхній відсутності, а відтак суд провів її розгляд у їх відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей.

Згідно з частиною 2 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Матеріалами справи встановлено, що 09 липня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 346, що стверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про її народження Серії НОМЕР_2 .

Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім`ї сторін по справі є те, що вони перестали розуміти один одного, погляди на виховання дитини та на ведення спільного побуту у них різні. З березня 2023 року, між ними відсутні фактичні шлюбні відносини, шлюб існує формально. На даний час відсутні складові сім`ї як спільне проживання, пов`язаність спільним побутом та наявність взаємних прав та обов`язків подружжя. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати.

Що стосується позову в частині визначення місця проживання дитини, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Приписами ст. 161 СК України визначається, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Відповідно до Акту № 292 від 02.07.2024 затвердженого директором КП «Управитель «ЖЕО Дрогобицької міської ради» Майданюком О., вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації з лютого 2024 року.

Як вбачається з Акту обстеження умов проживання, складеного посадовими особами відділу-служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області від 05.07.2024, позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 разом із дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина забезпечена усім необхідним для проживання та розвитку. Порушень прав дитини не виявлено.

Факту проживання за вказаною адресою відповідачки ОСОБА_2 разом із своєю сім`єю не встановлено.

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_2 , що підтверджується відповіддю № 633374 від 10.06.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру.

Встановлено, що із сторони позивача ОСОБА_1 відсутні виключні обставини, які б унеможливлювали б проживання його дитини разом з ним за адресою АДРЕСА_1 , чи негативно впливали на її виховання та розвиток.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 проживають окремо, їх дитина проживає разом з батьком, який займається її вихованням та утриманням, а тому враховуючи вищенаведене та інтереси дитини сторін, суд дійшов до висновку, що доцільним є визначити місце її проживання з батьком за адресою фактичного місця проживання останнього, оскільки зазначене буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, сприятиме її повноцінному вихованню та розвитку.

У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку.

Крім того, суд звертає увагу обох сторін на те, що для гармонійного та повноцінного розвитку дитини участь обох батьків у вихованні дитини є важливою, та, останніми, як батьками малолітньої доньки, в свою чергу, слід налагодити відносини між собою з метою досягнення належного спільного виховання дитини.

За таких обставин суд вважає вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогами немайнового характеру і підтверджуються відповідними квитанціями, враховуючи позицію позивача, а тому такі витрати слід залишити за останнім.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись ст. ст. 5, 10, 12-13, 76-81, 89-90, 95, 141, 142, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 346.

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити до відповідного відділу реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 як основним та єдиним утримувачем, та таким, що самостійно виховує та утримує її.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області, адреса юридичної особи: 82100, площа Ринок, 1, м. Дрогобич Львівської області, .

Повний текст рішення складено та підписано 30.07.2024.

Суддя Роман КОВАЛЬ