У Х В А Л А

30 липня 2024 року м. Київ

Справа № 759/25646/21

Провадження: № 22-ц/824/14100/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О., суддів Мережко М. В., Нежури В. А.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Шум Л. М.,

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу спадкодавця кредитором,

у с т а н о в и в:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного Товариства «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 247983,43 долари США, що за курсом 26,37 складає 6539323, 05 грнза кредитним договором №К5ОSGA00000091 від 13.11.2007 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного Товариства «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 98 089, 85 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_3 , яка не приймала участі у розгляді справи, 02 липня 2024 року подала апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду.

03 липня 2024 року цивільну справу витребувано із суду першої інстанції.

11 липня 2024 року цивільна справа №759/25646/21 надійшла до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 липня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. У задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року відмовлено. Апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року залишено без руху з наданням строку для поданнядо суду відповідної заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що є предметом оскарження, та для сплати судового збору у розмірі 147134, 78 грн.

На виконання вищевказаної ухвали суду, 25 липня 2024 року ОСОБА_3 подала до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначила, що вона не приймала участі у розгляді справи, аповний текст оскаржуваного судового рішення було отримано 01 липня 2024 року у приміщенні суду.

Вирішуючи порушене скаржником питання, суд виходить з наступного.

За правилом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно п. 2 ч. 2ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 не була учасником справи. Копію оскаржуваного судового рішення отримала 01 липня 2024 року.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі статтею 129 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК Україниучасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою, скаржник посилається на те, що вона також є спадкоємцем за законом першої черги і не може реалізувати своє право власності на спадкове майно за законом на частину спадкового майна -квартири за адресою: АДРЕСА_1. Вказує на те, що оскаржуване судове рішення фактично стосується її прав та інтересів, як спадкоємця.

Відповідно до статей 17, 18 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Взаємний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу протягом річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження скаржником пропущений з поважних причин, а тому вважає за можливе його поновити.

Крім того, ОСОБА_3 подала клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на скрутне фінансове становище

Вирішуючи вказане клопотання, суд ураховує наступне.

Згідно з ч. 1, 3ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належних до сплати судових витрат або звільнення від їх сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, звільнення від сплати судового збору має місце лише в разі незадовільного майнового стану особи.

Положення пункту 1 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентна практика Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland) свідчить про те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

На обґрунтування вказаного клопотання ОСОБА_3 надала довідку про доходи від 23 липня 2024 року за період із січня 2023 року по грудень 2023 року, з якого убачається, що за вказаний період дохід відсутній.

Ураховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про звільнення ОСОБА_4 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подана уповноваженою особою у строк, визначений процесуальним законом.

За своїм змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Перешкод для відкриття апеляційного провадження не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 359 ЦПК України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне зупинити дію оскаржуваного судового рішення.

Керуючись, ст.ст. 359-361, 366 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року.

Клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 березня 2023 року.

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Шум Л. М., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу спадкодавця кредитором.

Зупинити дію рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року.

Надіслати учасникам справи копію апеляційної скарги та додатних до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України, у строк до 20 серпня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т. О. Невідома

Судді: М. В. Мережко

В. А. Нежура