Справа № 192/1997/24
Провадження № 2-н/192/163/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"31" липня 2024 р. суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Тітова О.О. розглянувши в селищі Солоне Дніпропетровської області заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2024 по 31.05.2024 в розмірі 106292,48 грн, 3-% річних в сумі 859,37 грн, інфляційних втрат в сумі 3183,14 грн та сплаченого судового збору за подання заяви 302,80 грн. Подана заява підписана представником ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності №ДнЕП8 від 28.12.2023 року.

Судом отримано відповідь щодо зареєстрованого місця проживання боржника.

Суд, дослідивши подану заяву вважає, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.163 ЦПК заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Частиною 3 ст. 58 ЦПК України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Статтею 244 ЦК України передбачено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи.

На підтвердження повноважень щодо звернення до суду від ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» суду надано довіреність №ДнЕП8 від 28.12.2023 року в якій зазначено, що повірений ОСОБА_2 є головним юрисконсультом відділу правового забезпечення продажів департаменту з правового забезпечення товариства. Однак, будь-яких наказів, трудових договорів (контрактів), посадових надіслані суду матеріали не містять.

У пунктах 18, 20, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Інакше кажучи, процесуальні закони визначили, що представники сторін, третіх осіб, а також осіб, які за законом мають право звертатися до суду в інтересах інших, можуть діяти у судовому процесі або за правилами самопредставництва, або як власне представники. Останніми можуть бути: адвокати, законні представники, а у випадках, визначених у процесуальних законах, зокрема у малозначних справах, справах незначної складності, - інші особи (стаття 60 ЦПК України, стаття 58 ГПК України, стаття 57 КАС України). Повноваження саме цих представників підтверджують документи, визначені у частинах першій і четвертій статті 62 ЦПК України, частинах першій і четвертій статті 60 ГПК України, частинах першій і четвертій статті 59 КАС України. Тому неприйнятним є аргумент підписанта про те, що для самопредставництва юридичної особи достатньо виданої нею на ім`я одного з працівників довіреності.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Суд зауважує, що незалежно від виду провадження (наказного, позовного, окремого) представляти юридичну особу в суді має право виключно адвокат або працівник такої юридичної особи з наданням до суду документів на підтвердження повноважень діяти в судовому процесі, зокрема, бути його ініціатором.

Дані висновки суду відповідають висновкам, викладеним в наведеній вище позиції Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи, що від імені заявника - товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги»заяву про видачу судового наказу підписано ОСОБА_2 , згідно з довіреністю №ДнЕП8 від 28.12.2023 року, доказів того, що ОСОБА_2 є керівником, членом виконавчого органу, іншою особою, уповноваженою діяти від імені ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) суду не надано, отже заяву підписано особою яка не має права її підписувати, тому суд відмовляє ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Керуючись ст. 165 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити імені ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» право повторно звернутися до суду з такою ж заявою, після усунення недоліків заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.О. Тітова