ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2546/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Якусика О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києві з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04 серпня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак своїх батьківських обов`язків з утримання дітей не виконує, всі витрати на утримання дітей несе позивач. Враховуючи потреби дітей у цьому віці позивач не в змозі самостійно забезпечувати їх усім необхідним та потребує допомоги відповідача у цьому.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 серпня 2023 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками 20 листопада 2023 року та повторно 16 січня 2024 року направлено на адресу її зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом з повідомлення про вручення, однак поштове відправлення повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація щодо розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Як передбачено ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 4).

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову.

Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши подану позовну заяву та додані до неї матеріали, проаналізувавши надані докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2010 року у справі № 2-8252/10 було розірвано.

У шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року у справі № 753/12703/16 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей, дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви, а саме з 07.07.2016 року і до досягнення дітьми повноліття..

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 21 листопада 2022 року у справі № 753/12713/16 визнано виконавчий лист №753/12713/16, виданий 11 січня 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року у справі №753/12713/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі частини від всіх доходів ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.07.2016 і до досягнення дітьми повноліття, таким, що не підлягає виконанню.

Звільнено з 04.08.2021 ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі частини від всіх доходів ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.07.2016 і до досягнення дітьми повноліття, що стягуються відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року по справі №753/12713/16-ц на підставі виконавчого листа №753/12713/16, виданого 11 січня 2017 року

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.02.2022 приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Шевченко О.В. спадкоємцем квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_1 .

Згідно із довідкою ЖБК «Молодіжний-20», виданій ОСОБА_1 , позивач із сім`єю в складі цивільної дружини ОСОБА_6 та дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проживав у кв. АДРЕСА_1 з травня 2021 по серпень 2021.

Відповідно до Договору №08/15-1 оренди житлового приміщення від 04.08.2021, укладеного між ФОП ОСОБА_1 , з однієї сторони та між ФОП ОСОБА_7 , з другої сторони, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно із листом директора Мовного центру «Таальцентрум» в м. Алмере від 24.06.2022, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ученицями Мовного центру «Таальцентрум» в м. Алмере та з 11.05.2022 розпочали навчання в школі м. Алмере (Нідерланди).

Як зазначає позивач, незважаючи на ухвалене рішення про стягнення з нього аліментів діти з 2021 року проживали з ним та з його цивільною дружиною, яких він повністю утримував за власний рахунок, відповідач грошей на утримання дітей не надавала, і доньки постійно проживали з 2021 року з ним.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За змістом ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 8, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального. Морального, культурного, духовного та соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків.

Аналіз указаних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що праву дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття кореспондує обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, який має бути виконаний батьками з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини.

За відсутності домовленості між батьками щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину (частина перша статті 181 СК України), передбачене законом право отримання аліментів на дитину одним із подружжя, не залежить від того перебувають батьки дитини у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного.

Як стверджує позивач, відповідач жодних коштів на утримання дітей не надає, діти заходяться на утриманні позивача. А тому позивач просить стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн щомісяця.

Відповідач не спростувала, що вона є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, суду не надала. Також відповідач не надала доказів про наявність у неї на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, яких вона повинна утримувати, а тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Водночас, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18).

Отже, на підставі оцінки наданих доказів та з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, керуючись частиною першою статті 13 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

На думку суду такий розмір аліментів забезпечить достатнє утримання дитини обома батьками і не поставить платника аліментів у завідомо скрутне матеріальне становище.

Положеннями частини першої статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти за минулий час, а саме з 04 серпня 2021 року, посилаючись на те, що з цієї дати діти проживають разом з ним, а відповідач матеріальної допомоги не надавала.

Водночас, позивачем не доведено вжиття ним заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення останньої від їх сплати, посилання на вказані обставини також відсутні у поданій ним позовній заяві, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи покладений на сторони обов`язок доказування обставини, на які вона посилаються, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

За змістом пункту 1 частини першої статі 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 серпня 2023 року та до повноліття дітей.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1073,60 грн.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_4 ; РНОКПП не відомий).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 30 липня 2024 року.

Суддя О.В. Якусик