Провадження №2/523/1221/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участі секретаря - Щербан О.Д.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

30 жовтня 2023 року ОСОБА_2 , діючи через свого представника адвоката Альошкіну О.І., звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подачі позову і до повноліття дитини, посилаючись на те, що за час перебування у шлюбі із ОСОБА_3 у них народилася дитина, спільне життя з відповідачем не склалося, наразі сторони проживають окремо, донька мешкає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, батько з вересня 2022 року участі у матеріальному забезпеченні дитини не бере, хоча працездатний, інших утриманців немає, тому має можливість виплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини усіх його доходів.

03 листопада 2023 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

За клопотанням відповідача 21 лютого 2024 року ухвалою суду провадження у справі було зупинено, яку Одеський апеляційний суд своєю постановою від 29 квітня 2024 року скасував.

Представник позивачки у судовому засіданні у режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала у повному обсязі та зазначила, що її позивачка повідомила про відсутність матеріальної допомоги на дітей від відповідача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки у електронному вигляді на номер телефона, зазначений ним у своїх клопотаннях, та доставлення повістки у кабінет користувача ЕС, причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався.

Судова повістка за зареєстрованою адресою місця проживання АДРЕСА_1 , повернулася до суду як помилково направлена у зв`язку з тим, що у ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 не працює.

Раніше, будучи обізнаним про розгляд справи, у своїх клопотаннях відповідач зазначав про невизнання ним позову про стягнення аліментів, вважаючи рішення позивачки емоційним та тимчасовим.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представницю позивачки суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_5 з 15 серпня 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 2036, складений Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилася донька - ОСОБА_6 , актовий запис про народження № 3076, складений Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, батьками якої вказані: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 .

Наразі подружжя разом не проживає, донька мешкає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні.

Відповідач з 01 червня 2023 року перебуває на посаді інспектора взводу № 5 роти № 1 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 Департаменту поліції, а з 20 листопада 2023 року перебуває у Донецькій та Луганській області для виконання розпоряджень, спрямованих для забезпечення оборони України. Відомостей про розмір його доходів не надав.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Крім того, статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину.

Відповідно до вказаної статті способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою ВР N789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення уСімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно зі ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Нормою ч.1 та 2 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Нормамич.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що дитина виховуються позивачкою і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв`язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.

Заперечуючи проти позову, відповідач не надав жодного доказу на спростування викладених позивачкою обставин.

Оцінивши надані докази в сукупності та з урахуванням того, що відповідач є працездатним, суд дійшов висновку, що аліменти у розмірі 1/4 частини усіх його доходів щомісячно забезпечать права та інтереси дитини та не порушать права та інтереси батька, а тому підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи те, що позивачка звернулася до суду з позовом 30 жовтня 2023 року, тому і стягнення аліментів необхідно здійснювати саме з вказаної дати.

Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, враховуючи вказану норму, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 354-355, 430 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2023 року і до її повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Суддя

Повне рішення складено 02 серпня 2024 р.