ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6737/24 Справа № 0417/2-2536/2011 Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

при секретарі - Шавкун Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2021 року

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», боржник: ОСОБА_1 у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2021 року ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, в якій просило замінити сторону стягувача з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме на ТОВ «Брайт Інвестмент», у виконавчому листі по справі № 2-2536/2011 за рішенням, що видав Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська від 15 грудня 2011 року про стягнення заборгованості в сумі 42 501 грн. 52 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 425 грн. 02 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн., а всього 43043 грн. 54 коп. з боржника ОСОБА_1 та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 грудня 2011 року у справі № 0417/2-2536/2011 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 759325/ФЛ від 30 січня 2008 року у сумі 42 501 грн. 52 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 425 грн. 02 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн., а всього 43 046 грн. 54 коп.

Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, право вимоги за кредитним договором № 759325/ФЛ від 30 січня 2008 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», яке, в свою чергу, згідно договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 року, відступило права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодам), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

В матеріалах кредитної справи №759325/ФЛ, яку було передано ТОВ «Брайт Інвестмент» за договором про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_01 від 30 вересня 2020 року, було встановлено наявність оригіналу виконавчого листа у справі № 2-2536/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором, у зв`язку із чим для подальшої реалізації своїх прав як нового кредитора та звернення до органів ДВС щодо примусового виконання рішення суду, існує необхідність заміни сторони у виконавчому документі.

На думку заявника, причини пропуску строків для подачі виконавчого листа до виконання є поважними, оскільки ТОВ «Брайт Інвестмент» не могло раніше знати про пропуск строків для подачі виконавчого листа та про те, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ПАТ КБ «Надра» взагалі не звертались до Державної виконавчої служби, оскільки відступлення прав вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» відбулось разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, лише 30 вересня 2020 року та вказані обставини унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом та судом строк, та виникли об`єктивно не залежно від волі TOB «Брайт Інвестмент». Рішення суду у справі № 2-2536/2011 до теперішнього часу не виконане, заборгованість не погашена, що зумовило заявника звернутись до суду з відповідною заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2021 року заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, стягувач ПАТ «КБ «Надра», боржник ОСОБА_1 , у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 759325/ФЛ від 30 січня 2008 року, задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у виконавчому листі, виданому Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська 22 серпня 2012 року на виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2011 року у справі № 0417/2-2536/2011 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 759325/ФЛ від 30 січня 2008 року.

Поновлено ТОВ «Брайт Інвестмент» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська 22 серпня 2012 року на виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2011 року у справі № 0417/2-2536/2011 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 759325/ФЛ від 30 січня 2008 року.

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бєликова В.І. подала безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду в системі Електронний суд апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Брайт Інвестмент».

Обґрунтовує це тим, що за договором відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_01 від 30 вересня 2020 року заявник не набув право вимоги заборгованості за кредитним договором № 759325/ФЛ від 30 січня 2008 року, де боржником є ОСОБА_1 , оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання сплинув ще 19 грудня 2014 року, з урахуванням положень ст. 22 ЗУ Про виконавче провадження чинній на момент набрання судового рішення законної сили, де встановлювався такий строк в один рік, а з урахуванням відміток виконавця на цьому виконавчому листі про повернення виконавчого листа стягувачу 19 грудня 2013 року на підставі п.2 ст.47 ЗУ Про виконавче провадження, що перериває строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, та за умовами ст. 512-514 ЦК України, на момент відступлення прав вимоги у 2020 році заявник вже не міг набути матеріальних прав щодо боржника ОСОБА_1 у зв`язку із пропуском строку його попереднім стягувачем, щоб надавало можливість набуття заявником процесуальних прав стягувача у виконавчому листі.

ТОВ Брайт Інвестмент, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначило, що боржник не повідомляла стягувача про зміну її адреси проживання, що свідчить про навмисне ухилення від виконання судового рішення. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у цій справі знаходилось на виконанні тричі, тому ОСОБА_1 не могла бути не обізнана про це, враховуючи, що за виконавчим провадженням 72871122 з ОСОБА_1 було стягнуто 22 426,90 грн, тобто, боржник визнавала факт наявності заборгованості та не вчиняла жодних дій щодо оскарження постанови виконавця про здійснення стягнення в рамках цього виконавчого провадження, відкритого у вересні 2023 року.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви, з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони у виконавчому листі, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ Брайт Інвестмент довело набуття права вимоги за кредитним договором і з незалежних від нього причин пропустило строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Згідно з вимогами до п.2 ч.1 ст.22, п.1 ч.2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час видачі виконавчого листа та набрання рішенням законної сили, виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Пунктом 1 частини 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час розгляду даної заяви) передбачено, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. Такі самі вимоги передбачав пункт 1 ч.1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час видачі виконавчого листа.

З матеріалів справи колегією суду встановлено, що первісним стягувачем ПАТ КБ Надра виконавчий лист отриманий 27 серпня 2012 року, що підтверджується підписом позивача у справі на зворотній обкладинці справи .

У виконавчому листі, наявному у матеріалах справи, зазначено про те, що рішення суду набрало законної сили 26 грудня 2011 року, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання до 26 грудня 2012 року. Також у виконавчому листі містяться відмітки державного виконавця про те, що 15 листопада 2012 року згідно п.4 ч.1 ст. 26 ЗУ Про виконавче провадження та 19 грудня 2013 року на підставі п.2 ст. 47 ЗУ Про виконавче провадження виконавчий лист повернутий стягувачу, що свідчить про те, що строк пред`явлення до виконання цього виконавчого листа закінчився 19 грудня 2014 року, на що суд першої інстанції увагу не звернув, а доказів, що такий строк після 2014 року поновлювався, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції хибно не застосував положення ст. 22, 23 Закону України Про виконавче провадження, що діяли на момент набрання законної сили судовим рішенням та на момент видачі виконавчого листа у серпні 2012 року.

Разом з тим, заявником не наведено поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, зокрема, таких, які б виправдовували зволікання повторного пред`явлення виконавчого документу первісним стягувачем ПАТ «КБ Надра» з моменту отримання виконавчого листа від державного виконавця щонайменше у 2013 році та до серпня 2020 року, коли ПАТ «КБ Надра» відступлені права вимоги до боржника ОСОБА_1 , спочатку до ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, та у вересні 2020 року до ТОВ Брайт Інвестмент, тобто протягом семи років, оскільки жодних доказів того, що первісний стягувач весь цей час цікавився виконанням рішення суду шляхом подання будь-яких заяв, а як наслідок і повторного пред`явлення виконавчого листа у справі, щоб переривало строк пред`явлення, матеріали справи не містять, а, відтак, і перехід матеріальних прав до боржника ОСОБА_1 , в силу ст. 55 ЦПК України, не відбувся, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання з грудня 2014 року до моменту набуття права вимоги у вересні 2020 року, є неповажні.

Так, пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Результат аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що в разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 344/14408/15-ц (провадження № 61-1777св20).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

Також Верховний Суд послався на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, де визначено, що заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак, потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (стаття 55 ЦПК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Підставою для заміни сторони судового процесу або виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2022 року у справі №34/425 зазначила, що на час проведення електронного аукціону 22 травня 2020 року та укладення 31 липня 2020 року договору купівлі-продажу майнових прав строк пред`явлення до виконання наказів Господарського суду міста Києва від 25 травня 2012 року у справі № 34/425 сплив більш ніж на сім років. Отже, в набувача таких майнових прав не могло бути законних очікувань щодо реалізації ним процесуальних прав на заміну його як стягувача у виконавчому провадженні, за винятком поновлення цих строків у судовому порядку.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги та відзначає, що на момент укладання договору про відступлення прав вимоги у 2020 році ТОВ Брайт Інвестмент не набуло матеріальних прав щодо боржника ОСОБА_1 та очікувань щодо реалізації ним процесуальних прав на заміну його як стягувача у виконавчому листі, у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого листа у даній справі до виконання, починаючи з 19 грудня 2014 року, для поновлення якого відсутні правові підстави.

При цьому, до посилання ТОВ Брайт Інвестмент у відзиві на апеляційну скаргу, що з 2023 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у цій справі виданого ще у 2012 році, колегія суддів відноситься критично, оскільки надана заявником відповідь ВДВС щодо виконавчих проваджень за цим виконавчим листом, датована 16 травня 2024 року, містить посилання, що з боржника ОСОБА_1 стягується заборгованість у розмірі 43046,54 грн. на користь ТОВ Брайт Інвестмент, що викликає сумніви у достовірності цієї інформації.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції у цій справі не було досліджено та належним чином встановлено відсутність переходу матеріального правонаступництва у даних правовідносинах на момент відступлення прав вимоги до ТОВ Брайт Інвестмент у 2020 році, в силу закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, що є завершенням судового провадження у цій справі, що виключає можливість процесуального правонаступництва, а, відтак, і задоволення заяви ТОВ Брайт Інвестмент про заміну сторони у виконавчому листі та поновлення строку його пред`явлення до виконання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом не правильно визначено характер спірних правовідносин та не у повній мірі з`ясовані фактичні обставини справи, що є підставою для застосування положень ст. 376 ЦПК України та скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції норм як матеріального, так і процесуального права при розгляді даної справи, що призвело до постановлення помилкової ухвали суду, знайшли своє підтвердження та враховані колегією суддів.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушеннями норм як матеріального, так і процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ Брайт Інвестмент на підставі ст. 376 ЦПК України.

Враховуючи результат розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , на підставі ст. 141 ЦПК України, з ТОВ «Брайт Інвестмент» на користь ОСОБА_1 належить стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2021 року скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна