ПОСТАНОВА

Іменем України

25 червня 2024 року м. Кропивницький

справа № 389/2528/23

провадження № 22-ц/4809/792/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, доповідач), Дуковського О. Л., Мурашка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Дмитрівська сільська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Савельєва О. В.) від 08.02.2024,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

04.08.2023 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Дмитрівська сільська рада у якому просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) із земель КСП ім. Шевченка площею 7,34 умовних кадастрових гектара, що розташована на території Іванковецької сільської ради Кропивницького (колишнього Знам`янського) району Кіровоградської області, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР № 0186637, виданого Знам`янською районною державною адміністрацією 12.02.1997 на підставі рішення від 23.07.1996 № 303-р, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна баба (тітка матері) позивача - ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно.

По смерті двоюрідної баби позивач прийняв спадщину, що підтверджується рішенням Знам`янського міськрайонного суду від 03.12.2012 у справі №1107/5079/12 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також рішенням Знам`янського міськрайонного суду від 29.10.2013 у справі №389/2976/13-ц про визнання за ним права власності на іншу земельну ділянку спадкодавиці площею 5,79 га в порядку спадкування за заповітом.

На початку 2022 року позивач дізнався, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входило також право на земельну частку (пай) площею 7,34 умовних кадастрових гектарів із земель КСП ім. Шевченка, що розташована на території Іванковецької сільської ради Кропивницького (колишнього Знам`янського) району Кіровоградської області, право на яку спадкодавиця отримала за життя в порядку спадкування після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки на час його смерті вони проживали разом, що вказує на вступ нею у фактичне володіння та управління спадковим майном. Проте за життя ОСОБА_2 не оформила своє спадкове право.

Оскільки право ОСОБА_2 не охоплено її заповітом, позивач вважає себе єдиним спадкоємцем п`ятої черги за законом щодо цього майна, яка закликається до спадкування, адже на час відкриття спадщини зі спадкодавицею ніхто не проживав і до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся.

Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай), в тому числі й у зв`язку з відсутністю оригінала документа, що посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай). Позивач не має можливості отримати дублікат сертифіката так, як він видавався на ім`я іншої особи.

З огляду на таке позивач вважає, що його право на спадкове майно може бути визнане лише у судовому порядку.

2.Короткий зміст рішення суду

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.02.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (далі Дмитрівська сільська рада) про визнання права на земельну частку (пай), набутого в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.

Суд дійшов висновку, що позивач не довів факт прийняття ним спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті його двоюрідної баби ОСОБА_2 . При цьому суд не взяв до уваги як підстави звільнення позивача від обов`язку доказування факту прийняття ним спадщини рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.12.2012 у справі № 2/1107/1414/12 та від 29.10.2013 у справі № 389/2976/13-ц.

3.Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Позивач у справі ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.02.2024 у справі № 389/2528/23 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позов до Дмитрівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Доводи апеляційної скарги:

-суд порушив норми матеріального права, а висновки суду, викладені у мотивувальній частині рішення, не відповідають обставинам справи;

-апелянт не погоджується з висновком суду про те, що він, спадкоємець п`ятої черги за законом, не прийняв спадщину після смерті своєї двоюрідної баби ОСОБА_2 так, як рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.10.2013 у справі № 389/2976/13-ц цей факт встановлений, зокрема, у рішенні вказано, що він звертався до нотаріуса з питання оформлення спадщини в усному порядку, але йому було відмовлено. Крім того, цей факт встановлено і в резолютивній частині вказаного рішення суду;

- рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.10.2013 у справі № 389/2976/13-ц має преюдиційне значення для суду при розгляді цієї справи та звільняє позивача від обов`язку доказування, тож суд порушив норми ст. 82 ЦПК України;

-оскаржуване ним рішення місцевого суду суперечить принципу правової визначеності, бо позивач, як спадкоємець, не може одночасно приймати і не приймати спадщину після одного й того ж спадкодавця.

4.Відзив на апеляційну скаргу до суду від відповідача Дмитрівської сільської ради до суду апеляційної інстанції не надійшов.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

5.Короткий зміст пояснень учасників справи, висловлених у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Апелянт ОСОБА_1 у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції підтримав свою апеляційну скаргу. В засіданні 07.05.2024 він просив суд апеляційної інстанції витребувати з суду першої інстанції цивільну справу № 389/2976/13-ц до якої він долучав докази прийняття ним спадщини після смерті двоюрідної баби з якою вони фактично проживали разом, але про які суд не згадав у рішенні 29.10.2013 у тій справі. Колегія суддів апеляційного суду ухвалою від 07.05.2024 це клопотання позивача задовольнила у зв`язку з чим в судовому засіданні оголошено перерву.

У судовому засіданні, яке було продовжене після перерви, апелянт підтримав вимоги своєї апеляційної скарги.

Відповідач Дмитрівська сільська рада повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки-повідомлення) № 070, а також довідкою про доставлення електронного документа, але явку свого представника у судове засідання не забезпечив.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

6.Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини:

03.07.1997 в с. Іванківці Знам`янського району Кіровоградської області помер ОСОБА_3 , про що Іванковецькою сільською Радою Знам`янського району Кіровоградської області в книзі реєстрації актів про смерть 04.07.1997 зроблено запис за № 20, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

За життя ОСОБА_3 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 0186637 від 12.02.1997 на підставі розпорядження голови Знам`янської РДА від 23.07.1996 № 303-р на земельну частку (пай) № 637 із земель КСП ім.Шевченка, площею 7,34 умовних кадастрових гектара, що розташована на території Іванковецької сільської ради Кропивницького (колишнього Знам`янського) району Кіровоградської області.

Державний акт на право власності на землю ОСОБА_3 не видавався.

Відповідно до довідки № 190, виданої виконавчим комітетом Іванковецької сільської Ради народних депутатів у липні 1997 року, та довідки №146 від 21.04.2023, виданої виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_3 з 1976 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 . На день смерті разом з померлим проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_2 . Від імені померлого сільською радою заповіт не посвідчувався.

07.04.1999 державним нотаріусом Знам`янської районної державної нотаріальної контори на підставі заяви про прийняття спадщини за законом, яку подала ОСОБА_2 , заведена спадкова справа № 88 щодо майна померлого Після смерті ОСОБА_3 .

07.04.1999 та 29.09.2001 нотаріус видав ОСОБА_2 два свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади, які залишилася по смерті ОСОБА_3 .

На земельну частку (пай) ОСОБА_3 нотаріус свідоцтво про право на спадщину не видавав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла в м. Знам`янка Кіровоградської області, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області 28.01.2005 зроблено відповідний актовий запис за № 42, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Померла ОСОБА_2 є двоюрідною бабою позивача, що підтверджується архівною копією актового запису про народження померлої за прізвищем ОСОБА_4 ; витягом №6 від 19.07.2023 з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію 03.09.1950 шлюбу померлої з ОСОБА_5 ; свідоцтвом про укладення ІНФОРМАЦІЯ_3 померлою повторного шлюбу з ОСОБА_3 ; свідоцтвом про народження рідного брата померлої ОСОБА_6 ; свідоцтвом про народження у ОСОБА_6 дочки ОСОБА_7 ; свідоцтвом про реєстрацію шлюбу ОСОБА_8 з ОСОБА_7 ; свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Згідно з відомостями, наданими виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області 21.04.2023 за №147, померла ОСОБА_2 з 1966 року і до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала одна в с. Іванківці Знам`янського району Кіровоградської області. Заповіт від імені померлої сільською радою не посвідчувався.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.12.2012 у справі №2/1107/1414/12, з урахуванням ухвали цього ж суду від 25.01.2013 про виправлення описки, ОСОБА_1 визначено додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, зареєстрованих заповітів від її імені немає, що підтверджується Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №74171664 від 02.10.2023 та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №74171674 від 02.10.2023.

Рішенням Знам`янського районного суду Кіровоградської області від 29.10.2023 у справі № 389/2976/13 суд визнав за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0150, площею 5,79 га в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

7.Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скаргиза наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам закону, а томувимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

8.Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

8.1.Норми права та акти законодавства, які підлягають застосуванню

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України),

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (1217 ЦК України).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ст. 1265 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців (ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

8.2.Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції

Місцевий суд у справі, що переглядається в апеляційному порядку, на підставі досліджених ним доказів встановив, що ОСОБА_3 належало право власності на земельну частку (пай) площею 7,34 умовних кадастрових гектарів в землях колективної власності КСП ім. Шевченка Іванковецької сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, підтверджене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КР № 0186637 від 12.02.1997. Суд також встановив, що спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, була його дружина ОСОБА_2 , яка подала Знам`янській державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР). Не зважаючи на те, що свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) померлого вона не отримала, згідно з чинною на той час ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Крім того, суд також правильно встановив, що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 доводилася двоюрідною бабою (тіткою матері) позивач у справі, ОСОБА_1 (двоюрідний внук померлої), а тому він є спадкоємцем п`ятої черги за законом щодо її прав та обов`язків (ст. 1265 ЦК України). При цьому на час її смерті вона проживала одна й ніхто, зокрема позивач у справі, заяву про прийняття спадщини по її смерті нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування не подав.

Суд першої інстанції правильно визначив, що до предмета доказування у цій справі належать, зокрема, обставини прийняття/неприйняття позивачем відкритої після смерті ОСОБА_2 спадщини.

Норми ч. 3, ч. 4 ст. 1268 ЦК України містять презумпцію прийняття спадщини спадкоємцями, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також малолітніми, неповнолітніми, недієздатними особами, особами, цивільна дієздатність яких обмежена з-поміж спадкоємців.

Натомість повнолітні повністю дієздатні спадкоємці, які на час відкриття спадщини постійно не проживали разом зі спадкодавцем, для прийняття спадщини мають подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини, що встановлено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. При цьому такі заяви можуть бути подані в строки, встановлені ст. 1270 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України наслідком пропуску спадкоємцем встановленого ст. 1270 цього Кодексу строку для подання заяви про прийняття спадщини є визнання його таким, що спадщину не прийняв.

Водночас ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено підстави визначення судом додаткового достатнього строку для подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи позовну вимогу про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай), позивач посилався на те, що він прийняв спадщину після смерті його двоюрідної баби, але не може отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом так, як оригінал сертифіката на право на земельний пай втрачено.

На підтвердження факту прийняття ним спадщини, яка відкрилася в наслідок смерті двоюрідної баби ОСОБА_2 , позивач послався на те, що це встановлено преюдиційними рішеннями Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.12.2012 у справі № 1107/5079/12 за позовом ОСОБА_1 до Знам`янської районної державної адміністрації про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщинита від 29.10.2023 у справі № 389/2976/13 за позовом ОСОБА_1 до Знам`янської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Місцевий суд обґрунтовано відхилив такі доводи позивача та надані на їх підтвердження докази копії рішень судів у справах № 1107/5079/12, № 389/2976/13.

Дійсно ст. 82 ЦПК України встановлено вичерпний перелік підстав звільнення від доказування. Так, згідно з ч. 5 цієї статті Кодексу обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказується при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

У п. 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17 вказано: «Преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійснені іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи».

У п. 7.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19 вказано: «Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо».

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.12.2012 у справі № 1107/5079/12 за позовом ОСОБА_1 до Знам`янської районної державної адміністрації про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася в наслідок смерті ОСОБА_2 , не містить та загалом й не може містити відомості про прийняття спадщини позивачем так, як суд вирішував питання встановлення додаткового, після пропуску основного, строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Метою норми ч. 3 ст. 1272 ЦК України є надання спадкоємцеві, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, можливості прийняти її. При цьому тривалість додаткового строку визначає сам суд, саме в цей строк особа має право подати відповідну заяву.

З досліджених судом першої інстанції відомостей Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) станом на 02.10.2023 встановлено, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, а отже ОСОБА_1 не подав впродовж встановленого йому рішенням суду у справі № 1107/5079/12 додаткового строку заяву про прийняття спадщини, тому на підставі ч. 1 ст. 1272 ЦК України є таким, що спадщину не прийняв.

Щодо рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.10.2023 у справі № 389/2976/13 за позовом ОСОБА_1 до Знам`янської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то з мотивувальної частини цього рішення вбачається, що суд не встановив обставин прийняття спадщини позивачем (ні обставин, які передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 1268 ЦК України й дають підстави презюмувати прийняття спадщини позивачем, ні дату та місце подання ним заяви нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування про прийняття спадщини).

Таким чином, вказані позивачем рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області в інших цивільних справах не мають преюдиційного значення у вирішенні питання прийняття спадщини ОСОБА_1 , яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 так, як у їх мотивувальних частинах відсутні відомості про безпосереднє дослідження і встановлення судом цієї обставини.

Отже, позивач не звільнений від обов`язку доказування факту прийняття ним спадщини.

Відповідно до ч. 7 ст. 82 ЦПК України правова оцінка, надана у резолютивній частині рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.10.2023 у справі № 389/2976/13 про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , без зазначення судом способу прийняття ним спадщини, не була обов`язковою для суду у справі, яка наразі переглядається в апеляційному порядку.

Твердження апеляційної скарги, що оскаржуване рішення місцевого суду суперечить принципу правової визначеності не заслуговує на увагу так, як суд не зв`язаний у вирішенні будь-якого юридичного спору рішеннями інших судів.

Встановивши, що позивач не довів факт прийняття ним спадщину після смерті ОСОБА_2 , місцевий суд обґрунтовано виснував, що спадкоємець ОСОБА_1 є таким, що спадщину не прийняв, а відтак правильно відмовив у задоволенні позову про визнання права власності спадкове майно.

Суд апеляційної інстанції за усним клопотанням позивача витребував у Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області цивільну справу № 389/2976/13-ц, дослідив її матеріали у судовому засіданні 25.06.2024 і не виявив жодного доказу, який би містив відомості про прийняття спадщини позивачем.

Тому, усні пояснення апелянта, надані у судовому засіданні 07.05.2024 про те, що нібито у тій справі є відповідні письмові докази, але суд їх не описав та не оцінив у своєму рішенні від 29.20.2013 є безпідставними.

9.Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги позивача не доводять порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які являються підставою для скасування рішення суду, та неправильність у застосуванні судом норм матеріального права, а тому, відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.02.2024 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складено 12.07.2024.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: О. Л. Дуковський

С. І. Мурашко