441/1487/23 2/441/79/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

18.07.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.

за участі секретаря Заліпської Л.Я.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Гриньо Михайла Івановича до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Яворівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, -

в с т а н о в и в :

адвокат Гриньо М.І. в інтересах ОСОБА_2 , звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , третя особа Яворівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просив визнати позивача батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести зміни до актових записів про народження дитини, зокрема, у графі «батько» вписати « ОСОБА_2 », у графі «прізвище» дитини зазначити « ОСОБА_5 ».

Позовні вимоги мотивує тим, що з 2016 року по березень 2023 року позивач з відповідачкою проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та були поєднані спільним побутом. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_6 , однак, з огляду на те, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі по батькові дитини зі слів матері записано правильно « ОСОБА_7 », проте прізвище записано « ОСОБА_8 ». У березці 2023 року відповідачка з дитиною залишила місце проживання позивача ОСОБА_2 та поїхала з дитиною спочатку в с. Вовчищовичі Яворівського району Львівської області де проживає її сестра, а звідти в м. Кривий Ріг, де мешкає по даний час, з цього часу сторони разом не проживають. На неодноразові прохання позивача подати спільну заяву до органу РАЦС про визнання батьківства, відповідачка ОСОБА_3 обіцяла це зробити, але постійно зволікала й знаходила будь-які причини, щоб не вчиняти зазначену дію. ОСОБА_2 бажає брати участь у вихованні, навчанні та утриманні ОСОБА_4 , хоче безперешкодно спілкуватись з сином, між тим, відповідачка зволікає із внесенням змін в актовий запис про народження дитини. З огляду на наведене, просив позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Гриньо М.І. позов підтримав, просить задовольнити, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у тому числі, в порядку ст. 128 ЦПК України, через публікацію оголошення на веб-сайті судової влади України.

На сайті «Судова влада України»: Городоцький районний суд Львівської області у розділі «громадянам», в якому є список справ призначених до розгляду, було розміщено інформацію про час та дату усіх судових засідань у цій справі.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).

Представник третьої особи Яворівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заперечень щодо заявлених ОСОБА_2 вимог не подав.

За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Із пояснень представника ОСОБА_1 в суді, із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період з 2016 року по березень 2023 року перебували у фактичних шлюбних стосунках, проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, що за час спільного проживання у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько дітей вказаний за вказівкою матері, згідно ст. 135 СК України.

Із копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками дітей зазначено ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (а.с. 9).

Судом двічі у справі про визнання батьківства було призначено молекулярно-генетичну експертизу, між тим, такі не були проведені через неявку для відібрання зразків відповідачки з дитиною, а згодом і всіх учасників справи.

Із результату молекулярно-генетичного дослідження, проведеного ТОВ «Науковий медико-генетичний центр «ЛеоГЕН», із залученням ОСОБА_10 від 13.06.2024 убачається, що між ними є родинна спорідненість по чоловічій лінії 2-го ступеню з ймовірністю 99, 9999%.

Із копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 убачається, що ОСОБА_10 є батьком позивача ОСОБА_2 , а з врахуванням вище вказаного висновку і дідусем малолітнього ОСОБА_4 .

Як убачається із пояснень представника позивача ОСОБА_1 в суді, ОСОБА_4 фактично проживає разом з дідусем ОСОБА_10 в с. Зашковичі Львівського району Львівської області, точне місце проживання матері ОСОБА_4 - відповідачки ОСОБА_3 невідоме.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд може встановити батьківство у разі спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю і особою, яка припускається батьком дитини, якщо ця особа приймає участь у вихованні дитини та утримує дитину, а також у разі визнання тим, хто припускається батьком, свого батьківства.

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України.

Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України).

За змістом ст. 126 СК України заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Як вбачається зі ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06), пункт 49 рішення у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04).

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про якій йдеться в пункті 2, і, до того ж, є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04). Проте, держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06).

Оскільки факт батьківства ОСОБА_2 підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема, результатом молекуляно-генетичного дослідження від 13.06.2024, а відповідачка означеного факту не спростувала, суд приходить висновку про задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача 1 073 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст. 12, 89, 133, 141, 211, 258-259, 265, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого на АДРЕСА_1 , зареєстрованого на АДРЕСА_2 - батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 12 від 10.07.2020, складеного виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області, вказавши у графі «відомості про батька» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого на АДРЕСА_1 , зареєстрованого на АДРЕСА_2 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_3 , виданий 08.07.2020, орган, що видав 4622, ІПН: НОМЕР_4 , змінивши прізвище дитини на « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 1 073 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяви про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 29.07.2024.

Головуючий суддя Перетятько О.В.