Єдиний унікальний номер: 379/741/23
Провадження № 4-с/379/11/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шабрацького Г.О.,

за участю секретаря судового засідання Гопкало О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тараща скаргу ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: Таращанський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиці (м.Київ) на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії.

ВС Т А Н О В И В:

15.07.2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду через свого представника- адвоката Поліщука Р.А. з вказаною скаргою, в обґрунтування скарги зазначає, що на виконанні у Таращанському відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) знаходиться виконавче провадження ВП №73476659 по виконанню виконавчого листа № 379/741/23 виданий Таращанським районним судом Київської області 24.11.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію 1/2 частини вартості відчуженого автомобіля «MERSEDES-BENZ Е250 CDI», 2009 року випуску, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 204 903, 05 грн. Так головним державним виконавцем Таращанського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУЮ МЮ (м.Київ) Дроздівською Т.О., було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках боржника, а також кошти на рахунках, що будуть відкрито після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику, в результаті чого було арештовано рахунок скаржника на ім`я ОСОБА_1 поточний рахунок IBANUA4247624, відкритий у АТ Приватбанк,для зарахування скаржнику його заробітної плати. В зв`язку з чим , з початку квітня скаржник не може отримувати належну йому заробітну плату, яка являється єдиним джерелом його існування, а також не має можливості оплачувати комунальні платежі та далі виплачувати борг, який має намір відшкодувати в повному обсязі перед стягувачем. З 2011 року скаржник, офіційно працює на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП №1 РУП у Головному управлінні Національної поліції в Київській області. І на вищевказаний рахунок йому зараховується належна заробітна плата. Інших видів доходів він не має.

03.07.2024 року скаржник письмово звернувся до Таращанського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) з заявою про скасування постанови головного державного виконавця Таращанського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУЮ МЮ (м.Київ) Дроздівської Т.О., в частині накладення арешту на грошові кошти,що надходять на рахунок на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , відкритий у АТ Приватбанк, як заробітна плата, проте, 05.07.2024року Таращанським відділом ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) надано відповідь, якою відмовлено боржнику в задоволені його заяви та рекомендовано звернутись до суду з захистом порушеного права та зняття відповідного арешту з грошових коштів в судовому порядку. При цьому відповідь не містить будь-яких мотивів відмови у задоволенні заяви про зняття арешту боржника.

Враховуючи викладене, скаржник просить суд визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Таращанського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ ( м.Київ) Дроздівської Т.О. в частині накладення арешту на грошові кошти,що надходять на рахунок на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , IBANUA4247624, відкритий у АТ Приватбанк, як заробітна плата, та скасувати постанову головного державного виконавця Таращанського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ ( м.Київ) Дроздівської Т.О. в частині накладення арешту на грошові кошти,що надходять на рахунок на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , відкритий у АТ Приватбанк, як заробітна плата.

16.07.2024 ухвалою суду, прийнято скаргу до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Заявник та його представник адвокат Поліщук Р.А. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, до суду надійшла заява від адвоката Поліщука Р.А. в які він просив слухати скаргу за відсутності заявника та його представника.

Представник Таращанського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про день час і місце розгляду скарги повідомлені належним чином, до суду направили заяву про розгляд справи без участі представника відділу.

Стягувач ОСОБА_2 , до суду не з`явилась, про час і місце розгляду скарги повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

У відповідності до положень ст.450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положенням пункту «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Скарга подана до суду 15.07.2024, що вбачається з відбитку (а.с.216) у десятиденний строк з дня повідомлення Таращанським ВДВС у Білоцерківському районі Київської області. про неможливість зняття арешту з грошових коштів 05.07.2024. Отже строк звернення до суду з цією скаргою дотримано.

Судом встановлено, що 16.04.2024 постановою головного державного виконавця Таращанського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Дроздівською Т.О. накладено арешт на грошові/електронні кошти, що містяться на відкритих рахунках/ електронних гаманцях, а також на кошти / електронні гроші на рахунках/ електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику (а.с.238).

Станом на 12.07.2024 ОСОБА_1 має в АТ КБ «ПриватБанк» картку ( НОМЕР_4 ,), на яку отримує зарплатні виплати. Також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с.239).

03.07.2024 року боржник письмово звернувся до Таращанського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) з заявою про скасування постанови головного державного виконавця Таращанського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУЮ МЮ (м.Київ) Дроздівської Т.О., в частині накладення арешту на грошові кошти,що надходять на рахунок на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , відкритий у АТ Приватбанк, як заробітна плата, проте, 05.07.2024 року Таращанським відділом ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) (а.с.228).

05.07.2024 в листі Начальника відділу Таращанського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) вказано,що згідно ч. 4 ст. 59 Закону України « Про виконавче провадження» підставами для зняття арешту з усього майна (коштв) боржника або його частини є: Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову . У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п. 7 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно п.2 ч.2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно п. 1 ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець не ухвалював постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 , з постанови про арешт коштів боржника від 16.04.2024 в межах виконавчого провадження № 73476659, вбачається, що арешт накладено на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках електронних рахунках електронних гаманцях, a також на кошти/електронні гроші на гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів електронних грошей, що містяться на рахунках електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_4 , відкритий АТ КБ «Приватбанк» зараховується заробітна плата.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Отже, виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Велика Палати Верховного Суду у постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21) вказала, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

У випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Таким чином, судом встановлено, що у порядку виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 компенсації 1/2 частини вартості відчуженого автомобіля «MERSEDES-BENZ Е250 CDI», 2009 року випуску, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 204 903, 05 грн. із заробітної плати останнього проводилися відрахування.При цьому, ОСОБА_1 у письмовому зверненні повідомив державного виконавця, про те, що на рахунок № НОМЕР_4 , зараховується заробітна плата відкритий АТ КБ «Приватбанк», а тому є необхідність зняття арешту з цього рахунку. Проте начальником відділу було відмовлено у знятті даного арешту та рекомендовано звернутися до суду. Тому належним способом захисту порушеного права боржника ОСОБА_3 є задоволення його скарги, оскільки вказаний рахунок має спеціальний режим використання, звернення стягнення на який заборонено законом.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року в справі № 638/11321/14-ц.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог за скаргою в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 260-261, 353, 354, 447-451, 453 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: Таращанський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиці (м.Київ) на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Таращанського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ ( м.Київ) Дроздівської Т.О. в частині накладення арешту на грошові кошти,що надходять на рахунок на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , IBANUA4247624, відкритий у АТ Приватбанк, як заробітна плата.

Скасувати постанову головного державного виконавця Таращанського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ ( м.Київ) Дроздівської Т.О. в частині накладення арешту на грошові кошти,що надходять на рахунок на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , відкритий у АТ Приватбанк, як заробітна плата.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 06.08.2024 року.

СуддяГ. О. Шабрацький