Провадження № 2/742/248/24
Єдиний унікальний № 742/6964/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань Тандури К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Панасенко Андрій Миколайович до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради та Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про виключення запису про батька із актового запису про народження дитини та встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Панасенко А.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради та Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якому просив виключити з актового запису №316 від 10.11.2023 про народження ОСОБА_4 , відомості про батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . А також просив стягнути з відповідачів судові витрати.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 з 19.06.2013 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 . В квітні 2020 року між ними фактично закінчились сімейні відносини, та вони перестали проживати як одна сім`я. В липні 2021 року ОСОБА_1 почала проживати із ОСОБА_3 . Вели спільне господарство, проживали разом, турбувались один за одного та між нами були статеві стосунки. У ОСОБА_3 були наміри щодо подальшого життя із нею та створення родини, однак ОСОБА_3 був мобілізований до Збройних сил України, в зв`язку із збройною агресією російської федерації. ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачка народила дитину - хлопчика ОСОБА_4 . Під час реєстрації дитини у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_1 вказувала, що батьком дитини є ОСОБА_3 , але їй повідомили, що якщо не має заяви від останнього про визнання батьківства, та дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя, то відповідно ст.122 Сімейного кодексу України батьком дитини в свідоцтві буде зазначений чоловік ОСОБА_2 . Запис про батька в актовому записі та у свідоцтві про народження здійснений тільки по тій причині, що на час реєстрації народження дитини не розірвано шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 . Крім того, реєстрація дитини на ім`я відповідача ОСОБА_2 покладає на нього права та обов`язки, які він не повинен нести в силу відсутності кровного споріднення з дитиною.

Оскільки на сьогоднішній день у позасудовому порядку вирішити даний спір неможливо, то позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

У підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, проте останній подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився також, хоча був повідомлений про розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився також, протее надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Представник Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду не з`явився також, проте завчасно подав заяву до суду, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник служби у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області до суду не з`явився також, проте завчасно подав заяву до суду, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності та при винесенні рішення просить врахувати виключно інтереси дитини.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого відділом записів актів громадянського стану Ленінського району міста Нижній Тагіл Свердловської області РФ вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 31 січня 1979 року було укладено шлюб. У зв`язку з чим остання змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.п.9).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 та його батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.п.5).

Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи №42295 від 14.05.2024 медико-генетичного центру «Мама папа» вбачається, що ймовірність того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є біологічною батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,99% (а.п.38-55).

Відповідно до ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини (ст.133 СК України).

Згідно з ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

У відповідності до пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (ст.122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (ст.126, 127 СК України).

Пунктами 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також роз`яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК України) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК України) - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Згідно з ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно ч.2 ст.128 СК України вбачається, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з висновком експерта медико-генетичного центру «Мама папа» №42295 від 14.05.2024 молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є біологічною батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,99%, тобто їх біологічне батьківство є практично доведено.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку, встановленому законом.

Пунктами 2.13, 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5», встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, у данному випадку ОСОБА_3 позов визнав у повному обсязі.

Згідно зі змістом Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_3 визнав позов та відповідно визнав факт, що він є біологічним батьком цієї дитини, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Зважаючи на вище викладене з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки підлягає стягнення судового збору за одну позовну вимогу у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду відповідно до квитанції від 05.12.2023 (а.с.1), а інші 50 % судового збору, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись т.122, 124, 126-128, 133,136 СК України, ст.12, 13, 81, 200, 206, 247, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), представник позивача - адвокат Панасенко Андрій Миколайович (вул.Котляревського, 59, м.Прилуки) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), треті особи: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради (вул.Незалежності, 82, м.Прилуки, код ЄРДПОУ 34209057) та Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (вул.Соборна, буд.16, м.Прилуки, Чернігівська обл., ) про виключення запису про батька із актового запису про народження дитини та встановлення факту батьківства - задовольнити.

Виключити з актового запису №316 від 10 листопада 2023 року про народження ОСОБА_4 , вчиненого Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), відомості про батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 к.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 к.

Повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору за одну вимогу, сплаченого при подачі позову, а саме - 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 к., згідно квитанції ID:4575-8438-8141-0280 від 05.12.2023.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 02.08.2024.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО