Справа №:755/170/23
Провадження №: 2/755/24/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" серпня 2024 р. місто Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Лазоренко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання представника відповідача Т.Ю. Яценко про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання недійсними договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку,

в с т а н о в и в:

04 січня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» з вимогами:

«Визнати недійсним Протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку, проведених 09 червня 2016 року за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 .

Протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку, проведених 09 грудня 2019 року за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 .

Договір №14-Б від 28 лютого 2020 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений між ТОВ «Новобудова» та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 »

05 січня 2023 року вказану позовну заяву, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було передано в провадження судді Савлук Т.В.

18 січня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання недійсними договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку.

28 лютого 2023 року Київським апеляційним судом винесено постанову про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 .

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

27 березня 2023 року вказану позовну заяву, у відповідності до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду, передано в провадження судді Савлук Т.В.

30 березня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

19 червня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті.

18 липня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання недійсними договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку, - до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №755/7961/22 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсними, яка перебуває в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва, та від якої залежить вирішення цієї цивільної справи.

28 червня 2024 року (вх.№36760) представник відповідача Яценко Т.Ю. подала до суду клопотання про закриття провадження у цивільній справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України з обставин, наведених у письмовому клопотанні.

15 липня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відновлення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання недійсними договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Представник відповідача Яценко Т.Ю. в судовому засіданні просила задавнити клопотання та закрити провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України, мотивуючи свою позицію тим, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року, ухвалене в межах розгляду цивільної справи №755/7961/22, залишено без задоволення позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсними, рішення суду першої інстанції залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року та на даний час набрало законної сили. Представник вважає, що підстави, в рамках цивільної справи №755/7961/22, з яких ОСОБА_3 заявлені вимоги до ТОВ «Новобудова» про визнання недійсними протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, є ідентичними, докази у цих справах мають аналогічний характер, тому наявні підстави для закриття провадження у цивільній справі, яка перебуває на розгляді.

Позивач в судовому засіданні висловив свої заперечення щодо заявленого клопотання, вважає, що за складом учасників цивільного процесу ці спори є відмінними, їх об`єднує лише предмет спору, тому наведені представником відповідача підстави для закриття провадження у справі є безпідставними та необґрунтованими.

Вислухавши позицію сторін цивільного процесу, оцінивши наведені представником відповідача підстави для закриття провадження у цивільній справі, суд приходить до наступних висновків.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до статей 1,3 Цивільного кодексу України, статей 2,4-5,12-13,19 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis п.33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», п.53 рішення ЄСПЛ від 08квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України»).

Пред`явлення позову (заяви) це процесуальна дія, яка має здійснюватися у порядку, передбаченому ЦПК України.

Після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175,176,177 ЦПК України; 4)належить позовну заяву розглядати за правилами цивільного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. ( ч. 1 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України)

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, а також подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. ( п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України)

ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Конвенції, де вказано, що Суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується Судом у кожному конкретному випадку окремо.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили чи ухвали суду про закриття провадження у справі, постановленої між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Йдеться про те, що в тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається.

Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. При цьому, зазначені підстави для відмови у відкритті провадження у справі спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Верховний Суд в своїй постанові від 25 квітня 2019 року у справі №540/406/19, від 22 травня 2019 року у справі №640/7778/18 (провадження № 61-48585св18) зазначив, що закриття провадження у справі разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Як з`ясовано судом під час розгляду цивільної справи, в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа №755/7961/22 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсними.

Предмет позову - «Визнати недійсним Протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку, проведених 09 червня 2016 року за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 . Протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку, проведених 09 грудня 2019 року за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 . Договір №14-Б від 28 лютого 2020 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений між ТОВ «Новобудова» та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 »

04 грудня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення про залишення без задоволення позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсними.

18 червня 2024 року Київським апеляційним судом винесено постанову про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 .

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року - залишено без змін.

Виходячи з мотивувальної частини постанови суду апеляційної інстанції наголошено на наступних обставинах та дослівно викладено:

«Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що звертаючись до суду із позовом, позивач посилалася на порушення порядку скликання, проведення та оформлення результатів загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Предметом позову в цій справі є визнання недійсним рішень загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, які оформлені протоколами зборів співвласників багатоквартирного будинку, проведених 09 червня 2016 року та 09 грудня 2019 року за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , визнання недійсним договору від 28 лютого 2020 року №14-Б про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладений між ТОВ «Новобудова» та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

Встановивши, що рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , які оформлені протоколами від 24 червня 2016 року та 25 грудня 2019 року, приймалися співвласниками багатоквартирного будинку, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що належними відповідачами у справі є саме співвласники багатоквартирного будинку, які приймали оспорюване рішення, та від імені яких діяли ОСОБА_4 (н/п № НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 (кв. АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 (кв. АДРЕСА_4 ), ОСОБА_7 (кв. АДРЕСА_5 ), ОСОБА_8 (кв. АДРЕСА_6 ), при укладенні договору управління багатоквартирним будинком від 28 лютого 2020 року, а не ТОВ «Новобудова».

Враховуючи те, що співвласники багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 до участі у цій справі як співвідповідачі не залучені, заяв чи клопотань про залучення останніх позивач не заявляла, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову у зв`язку із неналежним складом учасників справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 червня 2023 року у справі № 690/638/21 (провадження № 61-2873св23).

Доводи апеляційної скарги про те, що загальні збори співвласників багатоквартирного будинку скликані саме відповідачем, є необґрунтованими, оскільки ТОВ «Новобудова» надає послуги з управління багатоквартирним будинком, законом не надано ТОВ «Новобудова» повноважень щодо організації та проведення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Отже, матеріально-правові вимоги в цих позовах є тотожними, підстави та предмет позов є ідентичними - «визнання недійсними Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку, проведених 09 червня 2016 року за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 ; протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку, проведених 09 грудня 2019 року за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 ; Договору №14-Б від 28 лютого 2020 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений між ТОВ «Новобудова» та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 », аналогічні вимоги розглянуті судом та їм надана відповідна правова оцінка, з урахуванням наданих позивачем доказів, які в тому ж обсязі долучено до позову, який розглядається судом у цивільній справі №755/170/23, рішення суду по іншій справи, залишене в силі судом апеляційної інстанції та набрало законної сили.

За наведених обставин та враховуючи підстави та предмет позову, суб`єктивний склад сторін спору, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у цивільній справі, оскільки до ухвалення судом рішення у даній справі набрало законної сили рішення Дніпровського районного суду міста Києва, ухвалене 04 грудня 2023 року в межах розгляду цивільної справи №755/7961/22 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсними, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року, де предмет та підстави позову є тотожними з вимогами, які заявлено в межах розгляду цивільної справи №755/170/23, що зумовлює застосування наслідків передбачених п. 3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись статями 2-5, 12-13, 19, 255, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача Т.Ю. Яценко про закриття провадження у цивільній справі, зареєстроване в канцелярії суду 28 червня 2024 року за вх№36760, - задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання недійсними договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я: