Єдиний унікальний номер 341/1269/24
Номер провадження 2/341/481/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Островської Н. І.,

за участю секретаря Гомерди Г. М.,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Галич Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,-

у с т а н о в и в :

17.06.2024 ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2 за період з 28.02.2024 до 27.05.2024 включно, в розмірі 5760,0 гривень, а також судових витрат.

Як підставу позову зазначила, що за рішенням суду від 27.02.2024 ОСОБА_1 зобов`язаний сплачувати на утримання доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 аліменти у розмірі 3200,0 гривень щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією відповідно до закону. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на її користь аліментів у межах суми платежу за один місяць.

06.03.2024 старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74366707 та зобов`язано відповідача подати декларацію про доходи та оплатити 6400,0 гривень на двох дітей.

12.06.2024 державний виконавець підготував додаток № 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень, зокрема розрахунок зі сплати аліментів від 12.06.2024, де зазначено, що відповідач сплатив аліменти за один місяць, які були зверненні до негайного виконання 28.05.2024, тому станом на 27.05.2024 мав заборгованість по аліментах в розмірі 6400,0 гривень. Рішення суду від 27.02.2024 в частині його виплати щодо аліментів за місяць, яке звернуто до негайного виконання, набрало законної сили в день його проголошення, тобто 27.02.2024, а отже з наступного дня її право вважалось порушеним, оскільки не отримала аліменти за три місяці, до 28.05.2024.

Пеню в розмірі 1 % від суми заборгованості рахує з 28.02.2024 із суми 6400,0 гривень за кожен день прострочки. З 28.02.2024 до 27.05.2024 включно, минуло 90 днів. Тому останній повинен оплатити 5760,0 гривень пені за прострочення сплати аліментів.

На підставі наведеного позивач звернулась до суду з даним позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь суму пені по аліментах.

В судове засідання позивач не з`явилась, в позовній заяві зазначила щодо розгляду справи у її відсутність.

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов є безпідставним та необгрунтованим, зазначивши, що 28.02.2024 на його електронну адресу надійшло рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 3200,0 гривень на кожну дитину.

02.03.2024 він звернувся з електронним листом до позивачки з проханням надати реквізити банківського рахунку, на який він зможе перераховувати кошти для добровільного виконання рішення суду від 27.02.2024, відповіді на який не отримав.

15.03.2024 йому стало відомо, що Галицьким ДВС постановою від 06.03.2024 відкрито виконавче провадження № 74366707, та викликано до виконавця. Зобов`язання з`явитись до виконавця на 10-00 годин 20.03.2024 для надання підтверджуючих документів про сплату боргу за виконавчим листом невиконав, оскільки знаходився за межами України.

У виконавчому листі № 341/128/24 відсутня інформація про реквізити банківського рахунку, на який мають стягуватись аліменти.

18.03.2024 ним було надіслано електронного листа на офіційну електронну адресу Галицького відділу ДВС з проханням надати реквізити банківського рахунку для сплати аліментів, проте відповіді на лист від виконавця не отримав.

25.03.2024 приїхав в Україну, однак не зміг з`явитись до відділу ДВС задля реквізитів банківського рахунку для виконання вимог виконавчого документа через погіршення стану здоров`я, де проходив лікування у медичному закладі.

12.05.2024 його повідомлено про те, що 06.05.2024 виконавцем відкрито виконавче провадження № 74928015. На виконання вказаного виклику 20.05.2024 з`явився до державного виконавця. В зв`язку з погіршенням стану здоров`я, що призвело до госпіталізації, лише 28.05.2024 зміг виконати судове рішення щодо негайного стягнення суми платежу за один місяць. На виконання постанови державного виконавця від 06.05.2024 ним сплачено аліменти: 11.06.2024 за періоди 22.02.2024-22.03.2024 та 22.03.2024-22.04.2024; 05.07.2024 за періоди 22.04.2024-22.05.2024 та 22.05.2024-22.06.2024; 08.07.2024 за період 22.06.2024-22.07.2024. Тобто, станом на 08.07.2024 заборгованості по аліментах не існує.

Просив взяти до уваги ті обставини, що зі своєї сторони він вжив усіх заходів для належного виконання зобов`язання, а також через погіршення стану здоров`я не може працювати та отримувати стабільний дохід. Просив в задоволенні позову позивача відмовити.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив, згідно якому відповідач фактично визнав той факт, що відповідно до рішення суду зобов`язаний сплачувати аліменти, однак оплату вчасно не провів. Щодо твердження відповідача про надіслання їй на електронну адресу листа про надання банківського рахунку, то це є помилковим, оскільки жодного листа від відповідача на електронну адресу не надходило. Вважає, що останній мав право виконати свій обов`язок по сплаті аліментів за один місяць шляхом внесення належних коштів у депозит нотаріуса або нотаріальної контори, однак цього не зробив і прострочив сплату аліментів за один місяць січень-лютий 2024 рік, з якої і утворилась пеня. Просила її позовні вимоги задовольнити повністю.

25.07.2023 відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, за якою позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність.

Суд, вивчивши та дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду від 27.02.2024, ОСОБА_1 зобов`язаний сплачувати на утримання дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 аліменти у розмірі 3200,0 гривень щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією відповідно до закону. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у межах суми платежу за один місяць (а. с. 7-8).

Постановою від 06.03.2024 ВП № 74366707 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 341/128/24, виданого 04.03.2024 щодо стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 3200,0 гривень щомісячно на кожну дитину.

Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів станом на 12.06.2024 у ОСОБА_3 відсутня заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Аліменти в сумі 6400,0 гривень, які підлягали негайному виконанню за один місяць сплачені ОСОБА_3 28.05.2024 (а. с. 10).

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується як: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16.

В постанові від 25.04.2018 по справі №572/1762/15-ц Верховний Суд зазначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дітей, а отже з відповідача на її користь слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, що передбачено ст.196 СК України.

Відповідно до розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей, її розмір складає 5760,0 гривень.

У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так, враховуючи, що ст. 196 СК України встановлені обмеження щодо максимального розміру стягнення неустойки (пені) - не більше 100 відсотків заборгованості, суд дійшов висновку, що із ОСОБА_3 слід стягнути неустойку (пеню) з прострочення сплати аліментів на утримання дітей у сумі 5760,0 гривень.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Отже, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача в рахунок держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 28.02.2024 до 27.05.2024 включно, в розмірі 5760,0 гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 судового збору в розмірі 1211,0 гривень на користь Державної судової адміністрації України.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА