Справа № 233/1608/24
Провадження 2/127/2354/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сунько Я.Р.

розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

позов мотивований тим, що позивач є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Засновано на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної державної адміністрації.

Управління підприємством на період дії Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» здійснює облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація.

До складу підприємства входить 16 теплопостачальних відокремлених підрозділів. Відокремлений підрозділ «Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Костянтинівкатепломережа» є структурним підрозділом позивача, основною діяльністю якого є виробництво теплової енергії та надання її споживачам, в т.ч. відповідачу.

Квартира АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 . Особовий рахунок на вказану квартиру

АДРЕСА_2 , в якому знаходиться квартира відповідача, приєднано до системи централізованого теплопостачання, відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг згідно ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору, як власник зобов`язаний своєчасно вносити оплату за житлово-комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Тривалий час в опалювальний період позивач надає теплову енергію в квартиру відповідача, який від цієї послуги не відмовився, однак, надану послугу не оплачує, в зв`язку з чим виник борг.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги за період з 01.11.2020 року по 31.01.2024 року в сумі 17 226,53 грн.; заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2020 року по 31.01.2024 року в сумі 648,22 грн., інфляційні втрати 449,18 грн. та 3% річних 127,73 грн. за період 01.01.2021 року по 23.02.2022 року, а також судові витрати 2 422,40 грн.

Судом вчинені наступні процесуальні дії.

19.03.2024 року ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області витребувані докази у справі.

22.04.2024 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області справу за позовом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області.

27.05.2024 року Вінницьким міським судом Вінницької області справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглядати дану справу у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила вимоги задоволити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав. Суду пояснив, що є власником квартири АДРЕСА_1 , але з квітня 2022 року не проживає в квартирі і є внутрішньо переміщеною особою, оскільки в м. Костянтинівка були активні бойові дії. Мешканців в обов`язковому порядку евакуйовували. Вважає, що заборгованість нарахована неправомірно.

Представник відповідача адвокат Виноградський А.П. позов не визнав і просив відмовити в його задоволенні з підстав, що викладені у відзиві. Наголосив, що квартира відповідача знаходиться в місті, де з 24.02.2022 року і до цього часу ведуться бойові дії, тому нарахування і стягнення боргу після 24.02.2022 року є неправомірним.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи відповідають зобов`язальні правовідносини, що склались між сторонами в сфері житлово-комунальних послуг, тому при обґрунтуванні рішення суд застосовує норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та норми ЦК України.

Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 06.11.2017 року Костянтинівською державною нотаріальною конторою, є власником зазначеної квартири (станом на 23.11.2023 року).

Особовий рахунок № НОМЕР_1 на квартиру відкритий на власника - ОСОБА_1 , який у належному йому житлі зареєстрований з 16.11.2017 року.

З 14.04.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, його фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_4 .

28.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до обласного КП «Донецьктеплокомуненерго із заявою в якій повідомив про свій статус ВПО та просив не нараховувати та не стягувати з нього заборгованість за постачання теплової енергії та абонплату за період з 24.02.2022 року до завершення бойових дій.

В належну відповідачеві квартиру позивач постачає теплову енергію та гарячу воду відповідно до Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року та Закону України "Про житлово-комунальні послуги", предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 частини 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Пунктами 1, 5 частини 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 статті 9 вищезазначеного закону встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно вимог частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Згідно ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідна правова позиція Верховного Суду України викладена в ухвалі у справі № 6-59цс13 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Факт надання послуги в будинок, в якому знаходиться належна відповідачеві квартира, підтверджений доказами, що надані до матеріалів справи:

-в опалювальний сезон 2020-2021 р.р рішенням включення будинку за адресою: АДРЕСА_5 , до системи централізованого опалення від 02.11.2020 року;

-в опалювальний сезон 2021-2022р.р рішенням включення будинку за адресою: АДРЕСА_5 , до системи централізованого опалення від 25.10.2021 року;

-в опалювальний сезон 2022-2023р.р рішенням включення будинку за адресою: АДРЕСА_5 , до системи централізованого опалення від 01.11.2022 року;

-в опалювальний сезон 2023-2024р.р рішенням включення будинку за адресою: АДРЕСА_5 , до системи централізованого опалення від 01.11.2023 року.

Разом з тим, постановою КМУ №206 забороняється стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної саме після 24.02.2022 року - з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованих.

Так, стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24.02.2022 з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованих РФ, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (за переліком, з 24.02.2022 року, зокрема і Костянтинівська міська територіальна громада (Краматорський район Донецька область) включена до таких територій), споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони с споживачами на підставі укладених договорів (з місця тимчасового проживання в іноземній державі, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо).

Заявою від 28.06.2024 року відповідач повідомив ОКП «Донецьктеплокомуненерго» про наявність у нього статусу внутрішньо переміщеної особи з 14.04.2022 року та просив не здійснювати нарахування та стягнення неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Таким чином, дотримання умов визначених Постановою КМУ №206 дає право відповідачеві на заборону стягнення з нього заборгованості за надані комунальні послуги, утвореної після 24.02.2022. При цьому положення Постанови КМУ №206 не визначають певних строків на здійснення вказаних дій, а відтак у разі повідомлення відповідачем про вказані обставини в будь-який час (після 24.02.2022) з моменту утворення заборгованості до завершення бойових дій стягнення заборгованості забороняється.

Враховуючи наведене, з урахуванням заборони, визначеної постановою КМУ №206, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію та абонентське обслуговування, яка виникла за період з 01.11.2020 року по 23.02.2022 року включно.

Споживаючи з 01.11.2020 року по 23.02.2024 року теплову енергію, надану позивачем, відповідач не оплатив отримані послуги у встановленому порядку.

Відповідно до розрахунку, наданого до позовної заяви, починаючи з 01.11.2020 року по 23.02.2022 року включно, заборгованість за послугу з постачання теплової енергії становить 7 645,22 грн., заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2020 року до 23.02.2022 року включно - 356,36 грн., інфляційні та 3 % річних за період з 01.01.2021 року до 23.02.2022 року включно в сумі 576, 91 грн.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі борг залишається не погашеним.

За таких обставин позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2020 року по 23.02.2022 року включно в загальному розмірі 7 645, 22 грн., заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2020 року до 23.02.2022 року в сумі 356, 36 грн., інфляційні та 3 % річних за період з 01.01.2021 року до 23.02.2022 року в сумі 576,91 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог (48%).

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн., тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1162,75 грн. (2 422,40грн.?48%?100 = 1162,75).

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 256, 260, 261, 264, 509, 526, 541, 610, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 263-265ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2020 року по 23.02.2022 року включно в загальному розмірі 7 645 (сім тисяч шістсот сорок п`ять) грн. 22 грн., заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2020 року до 23.02.2022 року в сумі 356 (триста п`ятдесят шість) грн. 36 грн., інфляційні та 3 % річних за період з 01.01.2021 року до 23.02.2022 року в сумі 576 (п`ятсот сімдесят шість) грн. 91 грн., а також судовий збір в сумі 1162,75 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», 84307, Донецька область, м.Краматорськ, пров. Земляний, 2,

- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_3 , зареєстрований як внутрішньо переміщена особа в АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2

Повне судове рішення складене 02 серпня 2024 року.

Суддя: