Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2024 р. Справа № 608/1707/24

Номер провадження2/608/706/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу за позовом ОСОБА_1 до Сектору державної реєстрації Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Сектору державної реєстрації Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання права власності на нерухоме майно. В позовній заяві вказала, що у відповідності до укладеного правочину щодо дольової участі у фінансуванні житлового будівництва набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , тому звернулася до Сектора державної реєстрації Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області, надавши необхідні документи. Однак, реєстраційний орган своїм рішенням від 04.06.2024 за №73465131 відмовив у проведенні реєстраційних дій, посилаючись на відсутність правових підстав, що спонукало позивача звернутися до суду з зазначеним позовом. Просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Волинець С. А. в підготовче засідання не з`явилися. Адвокат Волинець С. А. подав письмову заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без їхньої участі, позовні вимоги підтримують, просять задоволити.

Відповідач - представник Сектору державної реєстрації Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області в підготовче судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про слухання справи у його відсутності та визнання позову.

Оскільки, відповідач визнає позов, тому суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні, що відповідає вимогам ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України та без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши позовну заяву, врахувавши думку учасників процесу, які не з`явилися в підготовче судове засідання, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).

За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права, у встановленому законодавством України порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, на підставі договору «Про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва» від 29.12.2003 №3/12, укладеному з МПП «Явір» здійснила виплату житла у будинку АДРЕСА_2 , тобто квартири АДРЕСА_3 .

З довідки МПП «Явір» від 11.12.2006 №123 вбачається, що ОСОБА_1 , згідно договору №3/12 від 29.12.2003 «Про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва» дійсно сплатила 124 846,12 грн і заборгованості по оплаті немає.

З ордера на жиле приміщення №3230, виданого виконавчим комітетом Чортківської міської ради від 21.08.2007 вбачається, що ОСОБА_1 з сім`єю з одного чоловіка має право на заняття жилого приміщення площею 48,6 кв .м, яке складається з трьох кімнат в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_4 (підстава - рішення міськвиконкому №49Г від 01.12.2006).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Чортківської міської ради від 19.09.2007 №688 ОСОБА_1 надано право на оформлення власності на квартиру АДРЕСА_1 та реєстрацію такого права в місцевому бюро технічної інвентаризації з видачею свідоцтва про право власності.

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленому Чортківським ОК МБТІ (станом на 30.11.2023) власником квартири є ОСОБА_1 .

Однак, згідно з довідкою зазначеного вище МБТІ від 22.03.2024 № 256 стверджується те, що квартира АДРЕСА_1 у Чортківському ОК МБТІ (станом на 01.01.2013) не зареєстрована.

Разом з тим, така обставина не позбавляє позивача вчинити реєстраційні дії в інший спосіб, визначений чинним законодавством як набувача права власності на нерухоме майно.

За подібних правовідносин, а саме: дольової участі, ОСОБА_2 у фінансуванні житлового будівництва на підставі договору №2/12 від 01.12.2003, укладеного з МПП «Явір», набула права власності на квартиру АДРЕСА_5 .

Дана обставина випливає з інвентаризаційної справи на згадане будинковолодіння, в тому числі із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.06.2007, зареєстрованого бюро технічної інвентаризації 05.07.2007 в реєстрову книгу №40 за №9537.

Отже, позивачка набула права власності на нерухоме майно, реєстрація якого не здійснена.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, окрім судового, шляху відновлення порушеного права.

Тобто зазначений спосіб захисту як різновид загального способу захисту - визнання права може бути використаний не тільки в речово-правових відносинах, але й у зобов`язально-правових, так як сам по собі факт перебування осіб у тих чи інших відносинах, у тому числі договірних, не може перешкоджати застосуванню до цих відносин норм інститутів загальної частини цивільного права.

Способи захисту права, обрані позивачем та застосовані судом, повинні найбільш ефективно поновлювати порушені права, а специфіка інвестування в об`єкти будівництва та визначення новоствореного майна як об`єкта захисту права, відмінного від майнових прав на етапі укладення договорів про інвестування в будівництво, які мають різні назви, повинні тлумачитися на користь тієї особи, права якої порушено.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 14.12.2021 по справі №344/16879/15-ц (Провадження № 14-31цс20) вважає, що правозастосовчу практику в подібних спорах необхідно консолідувати, а відтак частково відступити також від правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, оскільки в тих випадках, коли об`єкт нерухомості вже збудований та прийнятий в експлуатацію, проте покупцем не отримані правовстановлюючі документи у зв`язку із порушенням продавцем за договором купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно взятих на себе договірних зобов`язань щодо передання всіх необхідних документів для оформлення права власності на квартиру, вартість якої сплачена покупцем в повному обсязі, та у разі невизнання продавцем права покупця на цю збудовану квартиру може мати місце звернення до суду з вимогою про визнання за покупцем права власності на проінвестоване (оплачене) ним майно відповідно до положень статті 392 ЦК України.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (такі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Зміст статті 6 Конвенції свідчить, що доступ до правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому ефективним слід розуміти спосіб, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права (інтересу) позивача, бути адекватним наявним обставинам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 199/8324/19).

Відповідно до статті 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, зазначеною нормою закріплено презумпцію правомірності набуття права власності на майно, тобто право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

За змістом частин 1, 2 статті 321 ЦК право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 199/8324/19 зазначено, що державна реєстрація речових прав виконує важливу функцію інформування третіх осіб про права та обтяження на майно, а у випадках, встановлених законом, з такою реєстрацією пов`язується виникнення прав на нерухоме майно (абзац третій частини 2 статті 331 ЦК). Хоча державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 199/8324/19, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19).

Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, зокрема, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрало законної сили.

Таким чином, враховуючи обставини справи та норми закону, якими вони регулюються, позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки, відповідач позов визнав у підготовчому судовому засіданні, тому на виконання вимог закону, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову.

На підставі ст. ст. 25, 30, 346, 386, 392, 1222, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 142, 200, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 до Сектору державної реєстрації Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області (, вул. Шевченка, 23, м. Чортків Тернопільської області) про визнання права власності на нерухоме майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області, , що розташоване за адресою: поштовий індекс 46000, бульвар Шевченка, 39, м. Тернопіль, повернути зі спеціального фонду Державного бюджету України позивачу ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , 50 відсотків судового збору за квитанцією АБ «Укргазбанк» № 69982336 від 04.07.2024 на суму 14 949,00 гривень, що становить 7474 (сім тисяч чотириста сімдесят чотири) гривень 50 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з оригіналом

Суддя:/підпис/

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1707/24

Рішення набирає законної сили « » 2024 р.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » року

Секретар: