Справа №345/1953/24
Провадження № 2/345/545/2024
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.08.2024 м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Кулаєць Б.О.,
секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуш заяву представника позивачки адвоката Зубарєвої Любові Богданівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
в провадженні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Рішенням суду від 25.07.2024 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено. Визнано об`єктами спільної сумісної власності подружжя житловий будинок з господарськими спорудами, що находиться в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0985 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:001:0153. Проведено поділ між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільного сумісного майна подружжя, визнано за кожним із них право власності по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами, що находиться в АДРЕСА_1 та по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,0985 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд кадастровий номер, :01:001:0153. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8698 (вісім тисяч шістсот дев`яносто вісім) гривень 92 копійки сплаченого судового збору.

25.07.2024 представник позивачки звернулася до суду зі заявою, в якій просить долучити до матеріалів справи додаток до договору про надання правничої допомоги від 25.07.2024, акт виконаних робіт від 25.07.2024, квитанцію та стягнути з відповідача на користь позивачки витрати за надання правової допомоги у розмірі 8500,00 грн.

Представник позивачки адвокат Зубарєва Л.Б. подала до суду заяву, в якій заяву про стягнення витрат просить задоволити, а розгляд справи проводити без її та позивачки участі.

Відповідач подав до суду заяву, у якій просить відмовити у задоволені заяви про стягнення з нього на користь позивачки витрат за надання правової допомоги. Розгляд справи просить проводити без його участі.

Вивчивши матеріали справи та заяви, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19.

Під час судових дебатів представник позивачки адвокат Зубарєва Л.Б. заявила, що нею протягом п`яти днів після ухваленні рішення суду по даній справі будуть подані докази на підтвердження понесених позивачкою витрат під час розгляду вказаної справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн. представник позивачки надала суду: договір про надання правничої допомоги від 05.02.2021, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Зубарєвою Л.Б., пунктом 4.2 якого передбачено, що гонорар адвоката погоджується за взаємною згодою сторін та оформляється квитанцією до цього договору, додаток до договору від 25.07.2024 із зазначенням гонорару (винагороди) за надання правничої допомоги у розмірі 8500,00 грн.; акт виконаних робіт від 25.07.2024 та квитанція № 095055 від 25.07.2024 на суму 8500,00 грн.

В акті додатку до договору зазначені наступні надані послуги: надання консультації з правових питань та рекомендацій - 500 грн., опрацювання законодавчої бази та судової практики, що регулює спірні відносини - 1000 грн., складання позовної заяви, в тому числі виготовлення копій та додатків - 3000 грн., складання стратегії представництва клієнта в судовому засіданні - 1000 грн., ведення справи у суді - 3000 грн.

Аналогічні надані послуги також відображені в акті виконаних робіт.

Дослідивши надані докази, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, викладені обставини та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зокрема, беручи до уваги, що єдиним процесуальним документом, складеним в рамках даної справи, є позовна заява, а судовий розгляд по суті відбувся за наслідком проведення виключно одного судового засідання, в якому була присутня представник позивачки, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 5000,00 грн. як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву представника позивачки адвоката Зубарєвої Любові Богданівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: