К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року місто Київ

справа № 363/2844/22

апеляційне провадження № 22-ц/824/939/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Головачова Я.В.,

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на рішення Вишгородського районного суду Київської області у складі судді Рудюка О.Д. від 2 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» (далі - УДП «Укрінтеравтосервіс») про стягнення заборгованості за договором про надання послуг.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 8 серпня 2019 року між сторонами укладено договір про надання правової допомоги № 80 Дпц-2019 (далі - також договір). Пункт 4.3 договору передбачає, що перелік наданих послуг та їх вартість визначається в актах наданих послуг, які підписуються сторонами та є невід`ємною частиною договору. Згідно з пунктом 4.4 договору підписання замовником акта про надання послуг є підтвердженням надання йому зазначених в акті послуг та є підставою для їх оплати згідно вартості, визначеної у відповідному акті.

За надані послуги згідно з договором УДП «Укрінтеравтосервіс» не здійснило розрахунку за жовтень, листопад та грудень 2019 року на загальну суму 135 000 грн. Надання відповідних послуг та їх вартість підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг за договором.

Також позивач зазначав, що із відповідача на його користь підлягають стягненню інфляційні втрати та три проценти річних на підставі частини 2 статті 625 ЦК України..

В подальшому позивач зазначив, що згідно з актом від 1 листопада 2019 року вартість наданих послуг була сплачена частково в розмірі 10 000 грн. Тобто складеними актами підтверджується надання послуг на загальну суму 135 000 грн, з яких позивачу було сплачено 125 000 грн.

Із урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивач просив суд стягнути із відповідача на його користь 125 000 грн боргу за договором про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80 Дпц-2019, інфляційні втрати в розмірі 60 263,29 грн та три проценти річних за час невиконання грошового зобов`язання в розмірі 12 522,71 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 2 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з УДП «Укрінтеравтосервіс» на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 197 786,00 грн, з яких: 125 000 грн боргу за договором про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80 Дпц-2019, 60 263,29 грн - індекс інфляції, 12 522,71 грн - три проценти річних.; стягнуто судовий збір в розмірі 1 954,42 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого відповідач взяв на себе певні зобов`язання щодо оплати отриманих послуг, які належним чином в установлений договором строк не виконав, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та трьох процентів річних є обґрунтованими.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі УДП «Укрінтеравтосервіс», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Заявник зазначає, що в УДП «Укрінтеравтосервіс» відсутні підписані сторонами акти наданих послуг від 27 жовтня 2019 року на суму 26 500 грн, від 28 жовтня 2019 року на суму 21 500 грн, від 1 листопада 2019 року на суму 20 500 грн, від 27 листопада 2019 року на суму 30 000 грн, від 29 листопада 2019 року на суму 15 000 грн, від 2 грудня 2019 року на суму 21 500 грн, що викликає сумнів у їх підписанні зі сторони підприємства. Крім того, поданий позивачем акт наданих послуг від 1 листопада 2019 року на суму

20 500 грн підписаний не уповноваженою особою, оскільки підписант т.в.о. генерального директора Рейман В.А. у вказаний день перебував у відрядженні, а тимчасове виконання обов`язків генерального директора було покладено на заступника генерального директора Шендрика О.В .

Однією із істотних умов договору про надання правової допомоги є визначення ціни договору - адвокатського гонорару (порядок його обчислення, фіксований розмір чи погодинна оплата). Крім того в такому договорі обов`язково необхідно зазначити підстави для зміни розміру гонорару та умови його повернення. В той же час, пунктом 4 договору не визначено ціни договору (розміру гонорару) чи порядку обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата). У вказаному пункті міститься лише посилання на те, що перелік наданих послуг та їх вартість визначається в актах наданих послуг. Однак і в актах наданих послуг відсутній порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), а із спірних сум не вбачається у який спосіб вони обраховувалися. Недосягнення сторонами у належній формі згоди хоча б по одній з істотних умов договору є наслідком визнання такого договору неукладеним. Оскільки договір є неукладеним, то і позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що посилання відповідача на те, що в договорі не визначено вартості послуг та порядку їх обчислення, є безпідставними, оскільки підписані сторонами акти наданих послуг є частиною договору і в них зазначається розмір конкретних послуг у фіксованому розмірі, що відповідає частині 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Доводи апеляційної скарги про те, що в УДП «Укрінтеравтосервіс» відсутні підписані сторонами акти наданих послуг від 27 жовтня 2019 року на суму 26 500 грн, від 28 жовтня 2019 року на суму 21 500 грн, від 1 листопада 2019 року на суму 20 500 грн, від 27 листопада 2019 року на суму 30 000 грн, від 29 листопада 2019 року на суму 15 000 грн, від 2 грудня 2019 року на суму 21 500 грн не є підтвердженням того, що відповідні акти наданих послуг не були підписані, а є виключно свідченням неналежного ведення підприємством бухгалтерського обліку.

Підтвердження боргу за договором також підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків станом на 15 січня 2020 року, який підписаний позивачем та головним бухгалтером УДП «Укрінтеравтосервіс».

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 8 серпня 2019 року між адвокатом Жменяк Ю.Ю. (виконавець) та УДП «Укрінтеравтосервіс» (замовник) укладено договір про надання правової допомоги № 80 Дпц-2019, згідно з умовами якого виконавець приймає на себе зобов`язання здійснювати підготовку процесуальних документів, консультування та юридичний супровід у господарських, цивільних, адміністративних та кримінальних справах, стороною чи іншим учасником в яких являється замовник, а також забезпечувати представництво прав і охоронюваних законом інтересів замовника в усіх судах загальної юрисдикції (першої, апеляційної та касаційної інстанцій) у таких справах, а замовник зобов`язується за цим договором оплатити надані послуги (п.1.1).

Відповідно до пп. 1 п. 2.3. договору про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80 Дпц-2019 замовник несе обов`язки оплатити надані послуги згідно цього договору в строк п`яти днів з моменту підписання відповідного акту наданих послуг.

Згідно з п. 4.1. договору про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80 Дпц-2019 плата за надання послуг за цим договором є гонораром адвоката та визначається виходячи з обсягу, складності послуг, терміновості їх надання та інших обставин та погоджується сторонами при підписанні актів наданих послуг.

Перелік наданих послуг та їх вартість визначається в актах наданих послуг, які підписуються сторонами та є невід`ємною частиною даного договору. Підписання замовником акту про надання послуг є підтвердженням надання йому зазначених в акті послуг та є підставною для їх оплати згідно вартості, визначеної у відповідному акті (п.п. 4.3., 4.4. договору) (а. с. 9-11).

Згідно з актом наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80 Дпц-2019, складеного 27 жовтня 2019 року, вартість наданих послуг, які ОСОБА_1 надав УДП «Укрінтеравтосервіс», складає 26 500 грн (а. с. 12).

Згідно з актом наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80 Дпц-2019, складеного 28 жовтня 2019 року, вартість наданих послуг, які ОСОБА_1 надав УДП «Укрінтеравтосервіс», складає 21 500 грн (а. с. 13).

Згідно з актом наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80 Дпц-2019, складеного 1 листопада 2019 року, вартість наданих послуг, які ОСОБА_1 надав УДП «Укрінтеравтосервіс», складає 20 500 грн (а. с. 14).

УДП «Укрінтеравтосервіс» за актом наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80 Дпц-2019, складеного 1 листопада 2019 року, сплачено 10 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 9 грудня 2019 року № 4685 (а. с. 42).

Згідно з актом наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80 Дпц-2019, складеного 27 листопада 2019 року, вартість наданих послуг, які ОСОБА_1 надав УДП «Укрінтеравтосервіс», складає 30 000 грн (а. с. 15).

Згідно з актом наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80 Дпц-2019, складеного 29 листопада 2019 року, вартість наданих послуг, які ОСОБА_1 надав УДП «Укрінтеравтосервіс», складає 15 000 грн (а. с. 16).

Згідно з актом наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80 Дпц-2019, складеного 2 грудня 2019 року, вартість наданих послуг, які ОСОБА_1 надав УДП «Укрінтеравтосервіс», складає 21 500 грн (а. с. 17).

Згідно з копії акта звіряння взаємних розрахунків за період: 1 січня 2019 року по 15 січня 2020 року, між УДП «Укрінтеравтосервіс» і ОСОБА_1 , заборгованість

УДП «Укрінтеравтосервіс» на користь ОСОБА_1 станом на 15 січня 2020 року становить 125 000 грн (а. с. 151).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». (далі - Закон № 5076-VI).

Згідно зі статтею 1 Закону № 5076-VI договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно із частиною 1 статті 27 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина 3 статті 27 Закону).

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати

послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина 5 статті 626 ЦК України).

За змістом статей 632, 903 ЦК України ціна договору (плата за договором) - форма грошового визначення вартості наданих послуг. Виплата виконавцю послуги здійснюється за виконання ним договірного обов`язку.

Відповідно до статті 30 Закону № 5076-VIформою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні характеристики. Гонорар має бути розумним та отримати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи встановлено, що договір про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80Дпу-2019 укладено між сторонами у справі: підписаний уповноваженими представниками сторінки, скріплений відтисками печатки відповідача. Матеріали справи не містять доказів, що цей договір визнавався недійсним, розривався чи змінювався сторонами.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, що означає, що вчинений правочин визнаний правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно виконуватися, а обов`язки, які виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

З огляду на викладене, договір про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80Дпу-2019є дійсним та є обов`язковим до виконання сторонами.

Пунктами 4.3, 4.4 договору про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80Дпу-2019 визначено, щоперелік наданих послуг та їх вартість визначається в актах наданих послуг, які підписуються сторонами та є невід`ємною частиною даного договору. Підписання замовником акту про надання послуг є підтвердженням надання йому

зазначених в акті послуг та є підставною для їх оплати згідно вартості, визначеної у відповідному акті.

Судом встановлено, що на виконання умов договору про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80Дпу-2019 між сторонами були підписані акти наданих послуг за жовтень - грудень 2019 року на загальну суму 135 000 грн.

При цьому, відповідачем за актом наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80 Дпц-2019, складеного 1 листопада 2019 року, сплачено 10 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 9 грудня 2019 року № 4685.

Також сторони договору провели між собою звірку взаєморозрахунків та склали відповідний акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого станом на 15 січня 2020 року в УДП «Укрінтеравтосервіс» обліковується непогашена заборгованість перед ОСОБА_1 у загальному розмірі 125 000 грн.

З огляду на встановлені обставини, а саме: дійсність договору про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80Дпу-2019; підписання відповідних актів наданих послуг та акта звірки взаємних розрахунків, колегія суддів зазначає про те, що відповідач, підписавши договір та зазначені акти, прийняв без будь-яких зауважень чи заперечень надані йому послуг, фактично визнав та підтвердив наявність у нього перед позивачем заборгованості у розмірі 125 000 грн, однак не виконує це зобов`язання.

Також, позивачем заявлені вимоги про стягнення із відповідача на його користь трьох процентів річних та інфляційних витрат.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на замовника покладено обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги виконавця (частина 1 статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з наданим позивачем розрахунком індекс інфляції складає 60 263,29 грн, три проценти річних- 12 522,71 грн (а. с. 145-150).

Правильність зробленого позивачем розрахунку відповідачем не спростовано.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, встановивши, що відповідач не виконував належним чином умов договору про надання правової допомоги від 8 серпня

2019 року № 80Дпу-2019, укладеного із позивачем, а саме не оплатив надані послуги, у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість, яка складається із суми основного боргу у розмірі 125 000 грн, суми інфляційних витрат в розмірі 60 263,29 грн, трьох процентів річних в розмірі 12 522,71 грн, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що умовами договору про надання правової допомоги від 8 серпня 2019 року № 80Дпу-2019 не визначено ціни договору (розміру гонорару) чи порядку обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), є безпідставними, оскільки погоджена у пункті 4.3 договору умовами про те, що перелік наданих послуг та їх вартість визначається в актах наданих послуг, які підписуються сторонами та є невід`ємною частиною даного договору, є за своєю суттю погодженою сторонами ціною договору в розумінні статей 632, 903 ЦК України. Підписані сторонами акти наданих послуг є частиною договору і в них визначається розмір конкретних послуг у фіксованому розмірі, що відповідає положенням статті 30 Закону № 5076-VI.

Доводи апеляційної скарги про те, що поданий позивачем акт наданих послуг від 1 листопада 2019 року на суму 20 500 грн підписаний не уповноваженою особою відповідача, є необґрунтованими, матеріали справи не містять відомостей, що т.в.о. генерального директора УДП «Укрінтеравтосервіс» Рейман В.А. не був уповноважений на підписання відповідних актів. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем на виконання вказаного акта від 1 листопада 2019 року сплачено 10 000 грн, що свідчить про наступне схвалення відповідачем цього правочину.

Інші доводи апеляційної скарги не відповідають встановленим обставинам справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального права, а тому відхиляються судом апеляційної інстанції як необґрунтовані.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статі 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статі 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 2 травня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: