справа № 208/5943/24
№ провадження 2-н/208/2280/24
УХВАЛА

17 липня 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Савранський Т.А., отримавши заяву представника боржника ОСОБА_1 , адвоката Топоркова Дмитра Володимировича про застосування строків позовної давності та відмову в повному обсязі у задоволені заяви про видачу судового наказу КП КМР «Центральні тепломережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, та судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

01.07.2024 року заявник КП КМР «Центральні тепломережі» звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, судового збору з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1

09.07.2024 до суду надійшла заява представника боржника ОСОБА_1 , адвоката Топоркова Д.В. про застосування строків позовної давності та відмову в повному обсязі у задоволені заяви КП КМР «Центральні тепломережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, та судового збору.

Відповідно до заяви представника боржника ОСОБА_1 , адвокат Топорков Д.В. зазначає про сплив позовної давності із застосуванням ст.ст. 260, 261 Цивільного кодексі України.

Суддя розглянувши заяву КП КМР «Центральні тепломережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, та судового збору, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 266 ЦПК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Згідно довідки за послуги з централізованого опалення КП КМР «Центральні тепломережі», виникнення боргу рахується з 01.11.2017 року, тобто в межах строку для подання заяви про стягнення заборгованості.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширення коронавірусної хвороби (Covіd-19)» до Цивільного кодексу України такого змісту : «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (Covіd-19), строки визначенні статтями 257, 258, 362, 559, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу, продовжуються на строк дії карантину.

Постановою КМУ від 27.06.2023 року № 651 «Про відміну на всій території Україн карантину, встановленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби (Covіd-19)» скасовано з 30 червня 2023 року, на всій території України.

24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні було введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому, відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» неодноразово були внесені зміни щодо продовження строку дії воєнного стану в Україні та проведення мобілізації

На дату розгляду справи п. 19 викладений у наступній редакції: П.19. у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

Стаття 10 ЦПК України встановлює, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити ризик свавілля.

На думку ЄСПЛ, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство має бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права (справи «C. G. та інші проти Болгарії», «Олександр Волков проти України)

Суд неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (справи «Кантоні проти Франції», «Вєренцов проти України»)

Згідно до роз`яснень п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» у разі заявлення вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Крім того, КП КМР «Центральні тепломережі» обґрунтували свої вимоги та додали документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором);

Само по собі не бажання боржника сплачувати суми заборгованості за комунальні послуги, не є підставою у відмові в задоволені заяви КП КМР «Центральні тепломережі» так як, така «легкість» повністю знищує саму суть наказного провадження.

Оскільки боржником не наведено даних про необґрунтованість вимог стягувача, суд вважає за необхідне залишити заяву без розгляду та повернути її боржнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст., 171 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника боржника ОСОБА_1 , адвоката Топоркова Дмитра Володимировича про про застосування строків позовної давності та відмову в повному обсязі у задоволені заяви Комунального підприємства Кам `янської міської ради «Центральні тепломережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, та судового збору-залишити без розгляду та повернути її боржнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А. Савранський